Справа № 487/2595/20
Провадження № 1-кс/487/3630/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу особисте зобов`язання відносно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Забари Саратського району Одеської області, громадянина України, має вищу освіту, одруженого, старшого інспектора - черговий сектору реагування патрульної поліції №1 Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
02.06.2020 року слідчий Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила про його задоволення.
Захисник в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання,. Крім того, зазначив, що місце проживання та реєстрації його підзахисного різняться, а отже, останній не зможе не залишати населений пункт. У зв`язку з чим, просив встановити даний обов`язок в межах Одеської області.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, крім того зазначив, що у вчиненні кримінального правопорушення не винен, будь-яких протиправних дій не вчиняв.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У судовому засіданні встановлено, що Слідчим управлінням ТУ ДБР у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003224 від 19.09.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, за фактом перевищення службових повноважень службовими особами Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що старший інспектор черговий групи реагування патрульної поліції ОСОБА_4 підозрюється в тому, що будучи відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч. 3 ст. 18 КК України, примітки 1 до ст. 364 КК службовою особою правоохоронного органу, 17.08.2017 приблизно о 02:00 год. ночі, будучи у складі екіпажу автопатруля «Борт-153» Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, у зв`язку із виконанням службових обов`язків, по вул. Сонячній в м. Білгород-Дністровський біля ТЦ «Таврія В», діючи всупереч вимогам ст.ст. 1, 2, 3, 7, 17, 23, 59 Закону України «Про Національну поліцію», ст.ст. 21, 28, 29, 30 Конституції України, ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших вимог діючого законодавства України, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав і повноважень, що супроводжувалось застосуванням насильства, застосуванням спеціальних засобів, а також болісними і такими, що ображають особисту гідність ОСОБА_8 ..
Відповідно до дислокації сил та засобів особового складу Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області на службу по охороні публічного порядку в м. Білгород-Дністровському та Білгород-Дністровському районі Одеської області у період з 08:00 год. 16.08.2017 до 08:00 год. 17.08.2017 на маршрут патрулювання заступили: старший інспектор черговий сектору патрулювання поліції № 1 Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_4 , поліцейський-водій Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старший сержант поліції ОСОБА_9 , поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 4 Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старший сержант поліції ОСОБА_10 , інспектор з дорожнього нагляду сектору превенції Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_11 в складі автопатруля «Борт-153» на службовому автомобілі у однострої, з табельною вогнепальною зброєю та спеціальними засобами.
Надалі, 17.08.2017 близько 02:00 год. ночі працівники екіпажу автопатруля «Борт-153» Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, у зв`язку із виконанням службових обов`язків, по вул. Сонячній в м. Білгород-Дністровський біля ТЦ «Таврія В», перебуваючи на службовому автомобілі «Renault Duster» державний номерний знак НОМЕР_1 синього кольору, ввімкнувши проблискові маячки червоного та синього кольору за допомогою гучномовця, повідомили водію автомобіля «Mercedes-Benz», номерний знаки НОМЕР_2 (далі - автомобіль «Mercedes-Benz»), за кермом якого знаходився ОСОБА_8 про необхідність зупинки, на що вищевказаний автомобіль прийняв у право та зупинився на узбіччі дороги, при цьому службовий автомобіль працівників поліції зупинився по заду автомобіля «Mercedes-Benz».
Згодом, до зупиненого автомобіля «Mercedes-Benz», підійшов поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 4 Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області старший сержант поліції ОСОБА_10 , в ході спілкування із водієм ОСОБА_8 , почав вимагати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. З даного приводу між працівником поліції ОСОБА_10 та водієм ОСОБА_8 виникла словесна суперечка, яка тривала близько 10 хвилин.
В подальшому, до водійської двері автомобіля «Mercedes-Benz» підійшов, поліцейський-водій логістики ОСОБА_9 та почав вимагати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а саме автомобіля «Mercedes-Benz». Крім того, під час спілкування ОСОБА_9 поводив себе зверхньо, зухвало та неетично, а саме виражався в бік ОСОБА_8 нецензурною лайкою, тим самими підриваючи авторитет правоохоронних органів в цілому. У зв`язку з тим, що вимоги та поведінка поліцейського-водія логістики ОСОБА_9 , на думку ОСОБА_8 були незаконні, останній, перебуваючи на водійському сидінні в автомобілі «Mercedes-Benz» зателефонував до чергової частини Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області та викликав слідчо-оперативну групу. Про те, що ОСОБА_8 викликав слідчо-оперативну групу на місце події останній повідомив поліцейського-водія логістики ОСОБА_9 , який стояв біля водійських дверей автомобіля марки «Mercedes-Benz» та почав закривати вікно водійської двері автомобіля. Надалі ОСОБА_9 , будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, грубо порушуючи вимоги ст. 260, 261 КУпАП, ст.ст. 18, 29, 38, 42, 43, 44, 45 ЗУ «Про Національну поліцію», присягу працівника Національної поліції України перевищуючи владу почав перешкоджати закриттю вікон автомобіля «Mercedes-Benz» та проти волі ОСОБА_8 без будь-яких на те законних підстав відкрив водійські двері автомобіля в якому знаходився останній.
Не зупиняючись на цьому ОСОБА_9 , не оголосивши попередження ОСОБА_8 про застосування щодо нього фізичної сили та спеціальних засобів, не надавши останньому часу та можливості для виконання вимоги поліцейського, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 жодного опору не чинить та не становить суспільної небезпеки, безпідставно, застосував заходи фізичного впливу, а саме схопив ОСОБА_8 за одяг та витягнув останнього із автомобіля, який при цьому опору працівнику поліції не чинив.
Після чого, до них підбіг ОСОБА_10 і спільно з ОСОБА_9 , викрутили руки ОСОБА_8 за спину, та почали своїми руками і ногами наносити удари по різних частинах тіла ОСОБА_8 .. Надалі, підбіг старший інспектор-черговий сектору реагування патрульної поліції
ОСОБА_4 та вони разом з ОСОБА_10 притиснули ОСОБА_8 руками до службового автомобіля поліції «Renault Duster» та почали утримувати у такому положенні.
Надалі, поблизу службового автомобіля старший інспектор-черговий сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поклали ОСОБА_8 на землю обличчям до низу та одягнули йому на руки спеціальний засіб кайданки. Після застосування спеціального засобу підняли ОСОБА_8 із землі та поклали на підлогу службового автомобіля поліції «Renault Duster», між передніми та заднім сидіннями обличчям до низу. Продовжуючи свої умисні, протиправні дії, старший інспектор-черговий сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_4 , в момент коли ОСОБА_8 перебував близько п`яти хвили у службовому автомобілі, не припиняючи своїх дій, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, усвідомлюючи протиправний характер діянь, застосовуючи фізичну силу наніс ОСОБА_8 декілька ударів своїми руками по різним частинам тіла.
Внаслідок умисних протиправних, таких що ображають особисту гідність, дій старшого інспектора-чергового сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження, а саме забій м`яких тканин поперекової області та потиличної області.
Після чого, черговий сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_4 з метою приховання своєї злочинної діяльності, не склав адміністративні матеріали та не повідомив свого безпосереднього керівника про завдання особі тілесних ушкоджень у наслідок застосування фізичної сили.
Так, 29.05.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, а саме у перевищенні службових повноважень працівником правоохоронного органу, тобто умисному вчиненні дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, що супроводжувалися насильством, застосуванням спеціальних засобів, а також болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколами проведення слідчих експериментів від 05.06.2018, висновком службового розслідування ГУНП в Одеській області від 11.09.2017, висновками експертів КУ «Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи», іншими матеріалами кримінального провадження.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
За положеннями ст.179 ч.1 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладені на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу.
З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі, у зв`язку з чим останній, усвідомлюючи можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; з метою уникнення від кримінальної відповідальності, маючи стійкі постійні зв`язки з іншими структурними підрозділами ГУНП в Одеській області, іншими правоохоронними органами, органами державної влади, місцевими жителями м. Одеси та Одеської області, може впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у даному кримінальному провадженні, з використанням цих зв`язків та здобутого в ході проходження в органах національної поліції досвіду; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваного тощо).
Разом з тим, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено ризиків, передбачених п.п.2,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки досудове розслідування триває з 2017 року, усі необхідні речі та документи були вилучені, крім того, доказів, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити існуюче, прокурором не зазначено.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суддя враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання та реєстрації.
Слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як особисте зобов`язання забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Запобігти ризикам, які зазначені в клопотанні прокурора, без застосування запобіжного заходу не можливо, оскільки це не дасть змоги забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.
З урахуванням встановленого, а саме існування на даний час ризиків, передбачених ст.177 ч.1 п.п.1,3,4 КПК України, відповідно до положень ст.178 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого належить задовольнити.
Керуючись ст.ст. 176-179, 193-194, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, запобіжний захід особисте зобов`язання.
Покласти на ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 29.07.2020 року наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_6 , за адресою: вул. Мечникова, 59а в м. Одеса, з періодичністю - кожної середи.
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала слідчого судді діє до 29.07.2020 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1