справа № 208/3589/19
№ провадження 1-кп/208/302/20
ВИРОК
Іменем України

09 січня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000958 від 07.05.2019 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на момент вчинення кримінального правопорушення судимого 12.06.2017 року в межах кримінального провадження № 0002869 за ч. 1 ст. 185 КК України Заводським районним судом м. Дніпродзержинська до покарання у вигляді штрафу розміром 850 гривень, штраф сплачено 12.06.2019 року, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:
06.05.2019 року приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_4 перебував біля будинку № 13Е по пр. В. Стуса в м. Кам`янське, разом з незнайомим йому ОСОБА_5 , який при собі мав мобільний телефон «Lenovo S660» imei НОМЕР_1 . Під час розмови з ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 раптово виник протиправний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, а саме мобільним телефоном «Lenovo S660» imei НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_5 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_4 , 06.05.2019 року приблизно о 22:00 годині, перебуваючи біля будинку № 13Е по пр. В. Стуса в м. Кам`янське, діючи умисно, з корисливих мотивів, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому їх суспільну небезпечність, попросив ОСОБА_5 надати йому свій мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінку.
ОСОБА_5 , очікуючи, що ОСОБА_4 поверне майно по минуванню потреби, а саме після здійснення телефонного дзвінку, передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон «Lenovo S660» imei НОМЕР_1 , вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 19/12.1/636 від 22.05.2019 року, складає 1150 гривень.
ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, не маючи наміру у майбутньому повертати вищевказаний мобільний телефон та тримаючи його при собі, залишив місце вчинення злочину, отримавши, таким чином, можливість розпоряджатись цим майном.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що дійсно заволодів шахрайським шляхом майном потерпілого у час та місці, зазначені в обвинувальному акті, потерпілий раніше йому незнайомий, побачив, що він має при собі мобільний телефон, попрохав надати йому телефон для здійснення дзвінка, в подальшому побачив, що потерпілий відволікся та не спостерігає за своїм майном. В цей час у нього виникло бажання заволодіти його телефоном та він покинув місце злочину, утримуючи телефон потерпілого при собі. Зазначає, що завдані потерпілому збитки ним відшкодовані повністю, вибачається за вчинене, щиро кається, бажає стати на шлях виправлення.
Потерпілий ОСОБА_5 надав до суду заяву, згідно якої, прохав підготовчий та судовий розгляд проводити за його відсутності, завдана шкода йому відшкодована, цивільний позов не заявлений.
Дане кримінальне провадження розглянуто судом згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істинною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим, докази вчинення кримінального правопорушення та його обставин судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилаcя.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, встановлена і доведена та його дії кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 190 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог ст. 50 КК України, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`і (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Враховуючи вищевикладене, суд, вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, враховує наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме, згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, класифікується як злочин середньої тяжкості;
- особу винуватого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, неперебування його на обліку лікарів нарколога та психіатра, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, згідно ст. 66 КК України щирого каяття та добровільного відшкодування завданих збитків, відсутності обставин, що обтяжують його покарання згідно ст. 67 КК України, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення та попередження нових злочинів зі сторони ОСОБА_4 є покарання, пов`язане з позбавленням волі. В той же час, суд доходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України, з огляду на наявність обставин, що пом`якшують його покарання, бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.
При прийнятті рішення щодо призначення покарання, суд також приймав до уваги досудову доповідь, формалізовану інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_4 від 16.12.2019 року, складену інспектором Заводського РВ ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 . На думку уповноваженого органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі.
По справі наявні процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, крім того, арешт, накладений в межах кримінального провадження на речовий доказ, підлягає скасуванню в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України з огляду на припинення існування обставин, що були підставами для його застосування.
На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обовязки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/636 від 22.05.2019 року у сумі 628, 04 грн (шістсот двадцять вісім гривень чотири копійки).
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді № 208/3115/19, 1-кс/208/1543/19 від 24.05.2019 року на мобільний телефон «Lenovo S660» imei НОМЕР_1 - скасувати.
Речовий доказ - мобільний телефон «Lenovo S660» imei НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , застосований ухвалою слідчого судді № 208/3115/19, 1-кс/208/1571/19 від 28.05.2019 року, залишити в дії до набрання вироком законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1