Справа № 168/200/20
Провадження № 1-кс/168/66/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року смт. Стара Вижівка
Старовижівський районний суд Волинської області, слідчий суддя ОСОБА_1 , секретар с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Старовижівського відділення поліції Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 14 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження №0000322,

В С Т А Н О В И В:

До Старовижівського районного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Старовижівського відділення поліції Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 14 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження №0000322 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 КК України.

Скарга обґрунтувана тим, що вказана постанова прийнята з порушенням норм КПК України. Зокрема, скаржник зазначила, що слідчим не вчинено всі передбачені КПК України дії для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин кримінального правопорушення, що на її думку свідчить про неправильність та неповноту проведеного досудового розслідування. Крім того вказує, що слідчим не перевірено та не надано належної правової оцінки ряду фактів, не встановлено усе коло свідків, не витребувано усіх необхідних документів у Буцинської сільської ради старовивижівського району Волинської області, та вважає, що слідчий передчасно зробив висновок про наявність достатніх підстав для прийняття постанови про закриття кримінального провадження.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву, в якій вказала, що скаргу підтримує із наведених в ній підстав, просить скаргу задовольнити та скасувати постанову про закриття кримінального провадження. Також просила здійснювати розгляд справи у її відсутності.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав до суду письмову заяву, про розгляд даної скарги без його участі у зв`язку з проведенням невідкладних слідчих дій. Зазначив, що винесена ним постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою, прийнятою відповідно до діючого законодавства з посиланням на докази, зібрані на досудовому слідстві, в задоволенні скарги просить відмовити.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, оскільки судове провадження здійснюється за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000322, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Згідно зі статтею 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до частини 1 статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В судовому засіданні встановленні наступні обставини.

Із матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 27 листопада 2019 року за №0000322 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 358 КК України, вбачається, що 27 листопада 2019 року слідчим ОСОБА_4 було розпочато досудове розслідування в даному кримінальному провадженні

14 лютого 2020 року з врахуванням зібраних доказів постановою слідчого СВ Старовижівського ВП ОСОБА_4 на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого статтями 364, 358 КК України.

Згідно з частиною 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно зі статтею 92 КПК України обов`язок доказування обставин, що підлягають доказуванню покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках, на потерпілого.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься в статті 284 КПК України. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно частини 4 статті 39 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

У пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий встановив обставини посвідчення заповіту ОСОБА_8 , порядок і процедуру його посвідчення, допитав посадових осіб Буцинської сільської ради Старовижівського району та свідків посвідчення заповіту про обставини, на які посилається ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінального правопорушення, а саме: зловживання ОСОБА_7 службовим становищем та підробки ОСОБА_7 підпису заповідача.

Крім того в ході розслідування слідчий дослідив текст заповіту, вимоги щодо його посвідчення, встановив обставини, за якими вчинялася нотаріальна дія, встановив, що між сторонами виникли правовідносини щодо визнання заповіту недійсним, які слід вирішувати в порядку цивільного судочинства. Встановлення слідчим обставин недійсності заповіту в рамках кримінального провадження є недопустимим, оскільки таким чином підміняються завдання кримінального та цивільного судочинства.

Таким чином, при проведенні досудового розслідування слідчий перевірив і дав оцінку обставинам, які зазначались у заяві про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Буцинської сільської ради Старовижівського району Волинської області, повно та об`єктивно провів ряд слідчих дій, за результатами яких виніс постанову про закриття кримінального провадження, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 303, 305, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Старовижівського відділення поліції Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 14 лютого 2020 року про закриття кримінального провадження №0000322 - відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0000322 від 27 листопада 2019 року повернути в Старовижівське відділення поліції Ратнівського відділу поліції ГУНП у Волинській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1