Справа № 738/422/20
№ провадження 1-кп/738/76/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2019 року за №0000497, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Березна Менського району Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України,
з участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_3 ,
учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_4
потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника цивільного позивача ОСОБА_10
захисника ОСОБА_11 ,
обвинуваченого - ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
13 грудня 2019 року близько 09 години 12 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 , рухався автодорогою «Чернігів-Мена-Сосниця-Гремяч» зі сторони міста Чернігова в напрямку селища Березна Менського району Чернігівської області, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де на відстані 227,5-232 м від кілометрового стовпчика «29 км», здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , який рухався в зустрічному з ним напрямку до міста Чернігова.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 , ОСОБА_13 та пасажири автомобіля «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 загинули на місці події, а пасажири автомобіля «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тяжкі тілесні ушкодження.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 , ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження, які в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_13 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці події в результаті масивної крововтрати, яка виникла внаслідок політравми: закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер, закритої травми живота та заочеревинного простору з ушкодженням внутрішніх органів.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, які в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці події внаслідок розриву серця, в результаті закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження, які в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_14 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці події внаслідок розриву серця, в результаті закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження, які в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 порушив правила безпеки дорожнього руху - пункт 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху); пункт 11.3 (на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків, виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що є причиною та умовою виникнення та настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
У даному кримінальному провадженні комунальним некомерційним підприємством «Менська центральна районна лікарня» Менської районної ради та комунальним некомерційним підприємством «Корюківська центральна районна лікарня» Корюківської районної ради заявлені цивільні позови до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину. Також представником потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_2 про відшкодування 13247 гривень майнової та 200000 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за частиною 3 статті 286 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , а також заподіяло ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин, вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого частиною 3 статті 286 КК України.
Показання обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні злочину за пред`явленим обвинуваченням визнав, правову кваліфікацію своїх дій не оспорював, цивільні позови визнав та показав, що 13 грудня 2019 року зранку він повертався з м. Чернігова від зубного лікаря на автомобілі марки «RENAULT» моделі «LOGAN SR», при виїзді з м. Чернігова попутно взяв двох жінок, одну до Снов`янки, яка сіла на заднє пасажирське сидіння, а іншу до Корюківського повороту, яка сіла на переднє пасажирське сидіння. Їхав зі швидкістю 80 км/год, автомобіль був у технічно справному стані, з пасажирами майже не розмовляв. Обставин дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає, опритомнів лише в реанімації. Просив не призначати суворе покарання, зазначив, що шкоду потерпілим не відшкодував, але планує поступово, у разі наявності такої можливості, це зробити. Водночас обвинувачений заперечував вживання ним алкогольних напоїв.
Показання потерпілих.
Потерпіла ОСОБА_5 під час судового розгляду надала показання про те, що вона є донькою загиблого під час ДТП ОСОБА_12 , який керував автомобілем ВАЗ, про дорожньо-транспортну пригоду дізналась 13 грудня 2019 року близько 14-00 години від свого двоюрідного брата, потім зателефонувала на лінію 102, їй повідомили про смерть батька. Щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, то їй відомо, що обвинувачений, здійснюючи обгін, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем, яким керував її батько. Обвинувачений вибачення не просив, шкоду не відшкодовував, щодо призначення покарання обвинуваченому підтримала позицію прокурора.
Потерпілий ОСОБА_6 під час судового розгляду показав, що він є батьком загиблої під час ДТП ОСОБА_13 , 1992 року народження, яка була пасажиром автомобіля Рено. Про дорожньо-транспортну пригоду йому повідомив цивільний чоловік її доньки, особисто йому про обставини дорожньо-транспортної пригоди нічого невідомо, з приводу відшкодування шкоди до нього ніхто не звертався, вибачення не просив, щодо призначення покарання обвинуваченому підтримав позицію прокурора.
ОСОБА_6 підтримав заявлений цивільний позов, просив його задовольнити в повному обсязі.
Представник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав цивільний позов, просив його задовольнити в повному обсязі, погодився з позицією прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання.
Потерпіла ОСОБА_8 під час судового розгляду показала, що 13 грудня 2019 року вона разом зі своєю донькою ОСОБА_9 , чоловіком ОСОБА_14 та знайомим ОСОБА_12 на автомобілі марки «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 виїхали з м. Корюківки до м. Чернігова. За кермом автомобіля був ОСОБА_12 , її чоловік сидів на передньому пасажирському сидінні, на задньому пасажирському сидінні вона сиділа за водієм, а її донька ОСОБА_9 за чоловіком. Проїхавши селище Березна, вона побачила як в зустрічному напрямку рухався вантажний автомобіль марки Газель, а за ним легковий автомобіль, як потім їй стало відомо марки Рено, який на незначний проміжок часу випав з її поля зору, вона не бачила його за габаритами вантажного автомобіля, але як тільки їх автомобіль (автомобіль марки ВАЗ) порівнявся з «Газелькою», побачила, як на них «летить» Рено, як їй здалося з дуже великою швидкістю, і в цей час вона відчула сильний удар, автомобіль Рено зконтактував правою стороною з передньою частиною автомобіля ВАЗ, зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля ВАЗ, все це відбулось дуже швидко, після удару стало тихо, спитала у доньки як вона, відразу зрозуміла, що ОСОБА_12 та її чоловік загинули. Вона та донька в результаті ДТП отримали тяжкі тілесні ушкодження, спочатку вона лікувалася у КНП «Менська центральна районна лікарня», потім у лікарнях у м. Чернігові та м. Києві.
Також потерпіла показала, що обвинувачений не вибачався, шкоду не відшкодовував, просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, в судових дебатах погодилась з обвинувальною промовою прокурора.
Потерпіла ОСОБА_9 під час судового розгляду показала, що під час дорожньо-транспортної пригоди вона була пасажиром автомобіля «ВАЗ» модель 210990, яким керував ОСОБА_12 , поряд з водієм на передньому пасажирському сидінні знаходився її батько ОСОБА_14 , на задньому пасажирському сидінні мама ( ОСОБА_8 ) сиділа за водієм, а вона за батьком. Пам`ятає лише як виїхали з м. Корюківки, обставин дорожньо-транспортної пригоди та подій, що були після дорожньо-транспортної пригоди, не пам`ятає. Після ДТП проходила лікування в Менській ЦРЛ та Корюківській ЦРЛ. Просила призначити обвинуваченому максимальне покарання у виді 10 років позбавлення волі, зазначила, що після підготовчого судового засідання обвинувачений звертався до них, але вибачень вони не почули, а лише виправдування. В судових дебатах погодилась з позицією прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання.
Представник цивільного позивача КНП «Корюківська центральна районна лікарня» Корюківської районної ради ОСОБА_10 цивільний позов до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_9 від злочину підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.
Документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.
Відповідно до Витягу з кримінального провадження № 0000497, відомості за ознаками злочину, передбаченого частиною 3 статті 286 КК України, з фабулою щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2019 року (том 1, а.с. 132).
У Протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13 грудня 2019 року та у додатках до нього - Схемі дорожньо-транспортної пригоди та фотоілюстративних таблицях зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, яким є автодорога Чернігів-Мена-Сосниця-Гремяч, район 29 км + 231 м, поблизу села Локнисте Менського району Чернігівської області; елементи дороги, вид та стан дорожнього покриття; параметри смуг руху та узбіччя; положення транспортних засобів на місці пригоди; а також визначено: напрямок руху автомобілів, місце осипу скла та пластику, місце та розміри слідів шин (сліди юзу); відомості про трупів та опис їх одягу; відомості про транспортні засоби та їх зовнішні пошкодження.
З місця пригоди були вилучені автомобіль марки «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобіль марки «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 , відеореєстратор «Supra» з флеш носієм з автомобіля марки «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який упаковано до спеціального пакету № 7177023, мобільний телефон «Nokia» в корпусі чорного кольору, упаковано до спеціального пакету № 7177021, мобільний телефон «Nokia» Т-4-1047 в корпусі білого кольору та пристрій «Cobra», упакований до спеціального пакету №7177022 (том 1 а.с. 142-160).
Згідно з актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 13 грудня 2019 року за результатами обстеження ділянки автодороги Чернігів-Мена-Сосниця-Гремяч, район 29 км + 231 м, її визнано безпечною, стан проїзду задовільний (том 1 а.с.161).
Згідно з Висновком експерта від 17 січня 2020 року № 553 була проведена судова інженерно-транспортна експертиза (дослідження обставин і механізму ДТП), на вирішення якої були поставлені питання: «Між якими частинами автомобіля марки «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 та автомобіля марки «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 відбувся первинний контакт та якими частинами вони контактували? Під яким кутом по відношенню один до одного знаходились повздовжні осі автомобіля марки «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 та автомобіля марки «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 в момент їх первинного контакту? В якому місці, відносно елементів дороги відбувся первинний контакт між автомобілем марки «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 та автомобілем марки «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 ?»
За підсумками експертизи встановлено, що первинний контакт відбувся між правим переднім габаритним кутом автомобіля «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 та панеллю правих передніх дверцят автомобіля «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 на відстані близько 224 см від заднього габариту автомобіля «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 та на відстані близько 24?44 см від рівня опорної поверхні. В подальшому відбулась практично одномоментна взаємодія передньої частини автомобіля «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по всій її ширині, з правою боковою частиною кузову автомобіля «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 та на відстані близько 24?80 см від рівня опорної поверхні.
В момент первинного контакту кут між повздовжньою віссю автомобіля «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 по відношенню до повздовжньої осі автомобіля «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 становив близько 1150±100 в горизонтальній площині проти ходу умовної годинникової стрілки, що розкритий у напрямку ліворуч від повздовжньої осі автомобіля «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 .
За умов, що сліди юзу, позначка «3» та «4» на схемі, утворені передніми колесами автомобіля «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 , а сліди юзу, позначка «5» та «6» на схемі, утворені задніми колесами автомобіля «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 , то місце первинного контакту автомобіля «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 розташоване в межах смуги для руху в напрямку м. Чернігів, на відстані приблизно 227,55?232 м (напрямок руху в бік смт. Березна) кілометрового стовпчика «29 км» та на відстані близько 2,45?3,75 м від лінії дорожньої розмітки 1.5 (том 1, а.с.222-235).
У Висновку експерта від 15 січня 2020 року № 552 зазначено, що за результатом проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», об`єктом дослідження якої був автомобіль «RENAULT» моделі «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 , експерт дійшов висновку, що на момент експертного огляду система рульового управління вказаного автомобіля перебувала у відмовному стані через несправність ходової системи у вигляді деформації важеля підвіски переднього правого колеса даного автомобіля. Дана несправність має аварійний характер та виникла під час події дорожньо-транспортної пригоди, тому водій не міг її виявити до події дорожньо-транспортної пригоди (том 1, а.с. 240-245).
У Висновку експерта від 14 січня 2020 року № 551 зазначено, що за результатом проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», об`єктом дослідження якої був автомобіль «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 , експерт дійшов висновку, що на момент експертного огляду система рульового управління вказаного автомобіля перебувала у відмовному стані через несправності у вигляді деформації рульового колеса, деформації та зміщення валу рульового управління, затиснення передніх коліс деформованими елементами кузову. Дані несправності мають аварійний характер та виникли під час події дорожньо-транспортної пригоди, тому водій не міг її виявити до події дорожньо-транспортної пригоди (том 1, а.с. 250-254).
Згідно з висновком експерта № 105 від 17 лютого 2020 року за результатами судово-медичної експертизи встановлено, що при лабораторному дослідженні крові та сечі на алкоголь, взятих 13 грудня 2019 року у ОСОБА_2 , 1963 року народження, при надходженні його до Чернігівської обласної лікарні виявлено алкоголь в концентрації: в крові - 0,89 г/л, в сечі 3,74 г/л, що може відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння. Співвідношення вмісту алкоголю в крові і сечі свідчить про фазу елімінації виведення алкоголю всіма органами виділення, яка починається через 1-3 години з моменту прийому алкоголю після того як рівень алкоголю в крові досягне найвищої концентрації (період всмоктування алкоголю в кров до встановлення дифузної рівноваги в тканинах). Приймаючи до уваги наявність алкоголю в крові в концентрації 0,89 г/л та сечі в концентрації 3,74 г/л, взятих у ОСОБА_2 , 13 грудня 2019 року, на момент скоєння ДТП він міг перебувати в стані алкогольного сп`яніння. Висловитись щодо ступеню алкогольного сп`яніння, в якому міг перебувати ОСОБА_2 на момент ДТП не надається можливим, оскільки в наданій на експертизу медичній документації відсутні точні часові дані забору крові та сечі для лабораторного дослідження (том 2, а.с. 52-55).
Згідно з Результатом токсилогічного дослідження № 1161/579 від 26 лютого 2019 року при токсикологічному дослідженні зразків крові, сечі відібраних 13 грудня 2019 року у ОСОБА_2 , встановлено, що у крові виявлено етанол у концентрації 0,89 г/л, у сечі 3,74 г/л (том 2, а.с. 49).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 17 лютого 2020 року вбачається, що з метою перевірки і уточнення відомостей, а саме показань потерпілої ОСОБА_8 , з її участю проведений слідчий експеримент, із застосуванням технічного засобу фіксації. Під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_8 на місці дорожньо-транспортної пригоди, а саме на автодорозі Чернігів-Мена-Сосниця-Гремяч, район 29 км + 231 м, показала обставини, за яких відбулась дорожньо-транспортна пригода 13 грудня 2019 року, вказала умови розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди. Відомості внесені до протоколу проведення слідчого експерименту щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди узгоджуються з показаннями потерпілої, наданими в судовому засіданні. Також під час слідчого експерименту слідчим було запропоновано потерпілій ОСОБА_15 розташувати автомобіль-демонстратор відносно меж проїзної частини дороги так як розташовувалися автомобіль марки «ВАЗ» модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 перед зіткненням, вантажний автомобіль на проїзній частині дороги та автомобіль «Рено Логан» реєстраційний номер НОМЕР_1 відносно меж проїзної частини дороги в момент коли потерпіла його спостерігала при зближенні з вантажним автомобілем. Після розташування потерпілою ОСОБА_8 автомобіля-демонстратора були проведені відповідні заміри та встановлена швидкість транспортних засобів (т. 2 а.с. 56-62).

Відповідно до висновку експерта №95 від 16 березня 2020 року за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю: 10.1 «дослідження обставин і механізму ДТП», в умовах місця події, викладених в постанові, за моделями розвитку дорожньо-транспортної пригоди, з моменту виникнення небезпеки для руху, водій автомобіля «ВАЗ-210990», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Renault Logan SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

В умовах місця події, викладених в постанові, за моделями розвитку події дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «ВАЗ-210990», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 12.6 ґ) Правил дорожнього руху України, а з моменту виникнення небезпеки для руху, повинен був діяти у відповідності до пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, з урахуванням терміну «небезпека для руху», що зазначено в пункті 1.10 Правил дорожнього руху України.

В умовах місця події, викладених в постанові, за моделями розвитку події дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Renault Logan SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 11.3, 12.6 ґ), 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України.

В діях водія автомобіля «ВАЗ-210990», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , з технічної точки зору, не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням події вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Дії водія автомобіля «Renault Logan SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , не відповідали вимогам пунктів 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України і знаходились, з технічної точки зору, в прямому причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди (т.2 а.с.70-76).

Відповідно до висновку експерта №1212 від 08 січня 2020 року була проведена судово-медична експертиза трупа ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за підсумками якої у ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження - політравма: а) відкрита черепно-мозкова травма забійна рана лоба, різані рани правої щоки, крововилив в м`які тканини голови з внутрішньої поверхні в лобно-тім`яній ділянці справа та в правий скроневий м`яз, перелом правої тім`яної, скроневої кісток з переходом на кістки основи черепа, дифузні субарахноїдальні крововиливи по випуклій поверхні лівої півкулі та по випуклій поверхні правої тім`яної та скроневої часток, забої по випуклій поверхні лівої скроневої часки; б) закрита травма живота та заочеревинного простору гемоперітонеум (200 мл рідкої крові в черевній порожнині), розрив селезінки, крововилив в навколониркову клітковину зліва, розрив лівої нирки, крововилив в ніжку правої нирки; закрита травма грудної клітки двобічний гемоторакс (1400 мл рідкої крові в плевральній порожнині), множинні двобічні переломи ребер, забої обох легень, розрив лівої легені; в) забійні рани обох кистей, синець та внутрішньошкірні крововиливи правого плеча, два синця лівого плеча, синець лівого стегна, синець лівої гомілки, вторинно відкрита рана лівого гомілковостопного суглоба, перелом лівої малогомілкової кістки в нижній третині, вивих медіального виростку лівої великогомілкової кістки, синець правого ліктя, синець правої здухвинної ділянки, садно правого коліна, синці правої гомілки та правої стопи.

Весь комплекс тілесних ушкоджень у вигляді політравми має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та утворився від дії тупих предметів 13 грудня 2019 року, міг утворитись в результаті дорожньо-транспортної пригоди, коли ОСОБА_13 перебула на місці пасажира автомобіля.

Причиною смерті ОСОБА_13 стала масивна крововтрата, яка виникла внаслідок політравми: закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер, закритої травми живота та заочеревинного простору з ушкодженням внутрішніх органів. Висновок щодо причин смерті підтверджується патологічними ознаками: рідка кров в черевній порожнині 200 мл, розрив селезінки, множинні переломи ребер з обох сторін, розрив лівої легені, 1400 мл рідкої крові в плевральних порожнинах, залишки крові в крупних судинах, різке малокрів`я внутрішніх органів, плями «Мінакова» на ендокарді лівого шлуночка. Смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_13 етанол не виявлений ( т.1 а.с.204-209).

Відповідно до Висновку експерта №1213 від 14 січня 2020 року була проведена судово-медична експертиза трупа ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за підсумками якої у ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження політравма: а) відкрита черепно-мозкова травма забійна рана підборіддя, поверхневі різані обличчя, забійні рани потиличної ділянки, уламковий перелом потиличної кістки з розповсюдженням ліній перелому на кістки основи та склепіння черепа, руйнування речовини мозку лівої скроневої частки, дифузний субарахноїдальний крововилив по випуклій поверхні правої скроневої та тім`яної часток, по нижній поверхні мозочка; б) закрита травма грудної клітки двобічний гемоторакс (1200 мл рідкої крові в плевральній порожнині), множинні двобічні переломи ребер, забої обох легень, розрив грудного відділу хребта по міжхребцевому диску, перелом тіла грудини, розрив серцевої сорочки, розрив серця та аорти; в) синець та поверхневої рани лівої кисті, забійна рана лівої та правої гомілок, садна обох гомілок, уламковий черезвиростковий перелом лівої стегнової кістки.

Вказаний комплекс тілесних ушкоджень у вигляді політравми має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, який утворився від дії тупих предметів 13 грудня 2019 року, по механізму удару та стиснення переважно в передньо-задньому направленні, міг утворитись в результаті дорожньо-транспортної пригоди, коли ОСОБА_14 перебував в якості пасажира автомобіля.

Смерть ОСОБА_14 настала від розриву серця, в результаті закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер. Висновок щодо причини смерті підтверджується патологічними ознаками: множинні двобічні переломи ребер, 1200 мл рідкої крові в плевральних порожнинах, перелом тіла грудини, розрив серцевої сорочки, розрив серця та аорти, залишки крові в крупних судинах.

При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа ОСОБА_14 виявлено етанол в концентрації 0,60 г/л, що по відношенню до живою людини може відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння (т.1 а.с.196-201).

Відповідно до висновку експерта № 1214 від 14 січня 2020 року була проведена судово-медична експертиза трупа ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за підсумками якої у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження політравма: а) закрита травма грудної клітки - двобічний гемоторакс (1600 мл рідкої крові в плевральній порожнині), множинні двобічні переломи ребер, розриви серця, забої обох легень, розрив грудного та шийного відділів хребта по міжхребцевому диску; б) уламкові через виросткові переломи обох стегнових кісток, перелом правої плечової кістки, переломи малогомілкової та великогомілкової кісток справа, рани лівої кисті, вторинно відкрита рана правого плеча, садна обох колін, садно підборіддя.

Весь комплекс тілесних ушкоджень у вигляді політравми має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та утворився від дії тупих предметів 13 грудня 2019 року, по механізму удару та стиснення переважно в передньо-задньому направленні, міг утворитись в результаті дорожньо-транспортної пригоди, коли ОСОБА_12 перебував в якості водія автомобіля.

Смерть ОСОБА_16 настала від розриву серця, в результаті закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер. Висновок щодо причин смерті підтверджується патологічними ознаками: множинні двобічні переломи ребер, 1600 мл рідкої крові в плевральних порожнинах, розрив серця, забої легень, залишки крові в крупних судинах.

При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_12 етанол не виявлений (т.1 а.с.212-217).

Згідно з висновком експерта №104 від 26 лютого 2020 року за підсумками судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 , 1962 року народження, виявлені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи черепа, множинними переломами кісток лицевого черепа, забоєм головного мозку, забитою раною спинки носа, синцями та забоєм м`яких тканин обличчя. Закритий перелом акроміального відросту правої лопатки з заднім вивихом правої плечової кістки, закритий розрив правої акроміально-ключичної зв`язки з підвивихом правої ключиці, закритий уламковий перелом нижньої третини правої ліктьової кістки із незначним зміщенням.

Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок ударної дії тупих, твердих предметів, по давності утворення можуть відповідати даті - 13 грудня 2019 року і в сукупності, як наслідок одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Не виключена можливість, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , остання могла отримати перебуваючи на момент дорожньо-транспортної пригоди в якості пасажира легкового автомобіля (т.2 а.с.33-40).

Згідно з висновком експерта №106 від 26 лютого 2020 року за результатами судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 , 1984 року народження, мають місце тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи та склепіння черепа, забоєм головного мозку, забійними ранами голови, синцем, забоєм м`яких тканин правої очниці, які виникли внаслідок ударної дії тупих, твердих предметів по давності утворення, можуть відповідати даті - 13 грудня 2019 року, і в сукупності, як єдине багатокомпонентне ушкодження відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Не виключена можливість, що комплекс тілесних ушкоджень, наявних у ОСОБА_9 , остання могла отримати, перебуваючи на момент дорожньо-транспортної пригоди в якості пасажира легкового автомобіля (т.2 а.с.44-47).

Сторони кримінального провадження, потерпілі, представник потерпілого під час судового розгляду не заявляли клопотання про визнання вищезазначених доказів недопустимими, відповідно до положень частини 3 статті 89 КПК України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року та «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
При цьому суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.
Підстави для визнання частини обвинувачення необґрунтованою.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 286 КК України, а саме у порушенні вимог: підпункту б) пункту 2.3., пунктів 10.1. та 11.3. Правил дорожнього руху, що є причиною та умовою виникнення та настання дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться в прямому причинному зв`язку із наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Аналіз норми статті 286 КК України свідчить, що цей злочин належить до злочинів з матеріальним складом, а тому ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння, є не будь-які порушення правил безпеки дорожнього руху, а лише ті, які створюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків, передбачених у частинах 1, 2 або 3 цієї статті, і отже, перебувають з ними у причинному зв`язку.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд, розглядаючи справу, зобов`язаний установити і зазначити у вироку всі порушення Правил дорожнього руху, які допустив обвинувачений, і при цьому чітко вказати, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених у статті 286 КК (перебували у причинному зв`язку з ними), а які лише сприяли порушенню цих правил. Іншими словами, при розгляді справ про злочин, передбачений нормою з бланкетною диспозицією, суд самостійно визначає ознаки його об`єктивної сторони, які прямо не передбачені в тексті норми.
Так, під час судового розгляду, на підставі висновків судових експертиз встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок дій ОСОБА_2 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем, який рухався в зустрічному з ним напрямку, що спричинило загибель трьох осіб та заподіяло двом особам тяжкі тілесні ушкодження.
Суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не надано доказів щодо порушення ОСОБА_2 вимог підпункту б) пункту 2.3. Правил дорожнього руху в частині невиконання обвинуваченим обов`язку не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі, оскільки докази, які були надані стороною обвинувачення під час судового розгляду не містять відомостей про те, що обвинувачений відволікався від керування автомобілем.
Окрім цього, суд дійшов висновку, що порушення ОСОБА_2 вимог підпункту б) пункту 2.3. Правил дорожнього руху в частині невиконання обов`язку бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не були безпосередньою причиною настання дорожньо-транспортної пригоди, а отже, у причинному зв`язку з наслідками, що настали, вони не знаходяться.
Згідно з Висновком експерта №95 від 16 березня 2020 року за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи (дослідження обставин і механізму ДТП) встановлено, що ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 11.3, 12.6 ґ), 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, при цьому експертом зазначено, що дії ОСОБА_2 не відповідали вимогам пунктів 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України. Невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам підпункту б) пункту 2.3. Правил дорожнього руху, а також іншим нормам, зазначеним висновком експерта не встановлено та не підтверджено іншими доказами, що були надані стороною обвинувачення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що порушення ОСОБА_2 вимог підпункту б) пункту 2.3. Правил дорожнього руху не належать до ознак об`єктивної сторони злочину, що впливає на кваліфікацію за частиною 3 статті 286 КК України, так як стороною обвинувачення не доведено, що ці порушення були безпосередньою причиною настання дорожньо-транспортної пригоди та знаходяться у причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху - пункти 10.1 та 11.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме: перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинуло троє осіб, а двом особам були спричинені тяжкі тілесні ушкодження.
За таких обставин, суд вважає, що обвинувачення, висунуте ОСОБА_2 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, його дії підлягають кваліфікації за частиною 3 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб та заподіяло двом потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшуть покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Висловлювання під час судового розгляду обвинуваченим жалю з приводу того, що трапилось, та вибачення перед потерпілими, не були щирими та не віднайшли зовнішнього прояву, обвинувачений намагався виправдатися тим, що не пам`ятає обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом підтверджено висновком експерта № 105 від 17 лютого 2020 року.
За повідомленням КНП «Чернігівський міський стоматологічний центр» Чернігівської міської ради від 24 березня 2020 року № 01-43/145 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в медичному закладі 13 грудня 2019 року не обслуговувався. В базі даних пацієнтів закладу не зареєстрований. Під час надання медичної стоматологічної допомоги препарати, які знижують увагу та швидкість реакції в закладі не застосовуються (том 2, а.с.104).
Мотиви призначення покарання.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого злочину.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив про те, що, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.
Згідно з пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Обвинувачений ОСОБА_2 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, вчинив необережний тяжкий злочин, який виразився у грубому порушенні обвинуваченим правил дорожнього руху, що стало наслідком дорожньо-транспортної події та спричинило настання непоправних тяжких наслідків у вигляді загибелі трьох осіб, та спричинення двом потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, на обліку у лікаря-нарколога та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання в смт. Березна Менського району Чернігівської області характеризується позитивно, неодружений, не працює, відомості щодо стану здоров`я сторонами не надані.
Згідно з досудовою доповіддю від 28 квітня 2020 року, підготовленою Менським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, про обвинуваченого ОСОБА_2 надано висновок про середній ризик вчинення ним повторного правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, зазначено, що виправлення ОСОБА_2 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб.
Враховуючи особу обвинуваченого, конкретні обставини вчинення злочину, наслідки, які настали від злочину, з урахуванням позиції сторін кримінального провадження, в тому числі думку потерпілих, які відповідно до п.5 ч.3 ст.56 КПК України мають право висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, та які в судових дебатах підтримали позицію прокурора, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання, ту обставину, що обвинувачений добровільно завдану шкоду потерпілим не відшкодував, а також використовуючи дискреційні повноваження та виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією частини 3 статті 286 КК України, з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами, суд виходив з того, що обвинувачений вчинив хоч і необережний, однак тяжкий злочин, керуючи транспортним засобом у нетверезому стані грубо порушив Правила дорожнього руху, що призвело до тяжких наслідків, усвідомлюючи заборону керування транспортними засобом у стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений сів за кермо автомобіля, чим поставив під загрозу життя оточуючих, що є найбільшою соціальною цінністю.
За встановлених обставин, суд вважає неприпустимим призначення обвинуваченому мінімального в межах санкції ч. 3 ст. 286 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням, на що вказував захисник у судових дебатах, посилаючись на позитивну характеристику обвинуваченого та досудову доповідь, оскільки призначення такого покарання не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
Мотиви ухвалення рішення про залік досудового тримання під вартою.
Згідно з Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_2 був затриманий 13 грудня 2019 року (т. 1 а. с. 162-167).

16 грудня 2019 року слідчим була винесена постанова про звільнення затриманої особи, згідно з якою ОСОБА_2 звільнено (том 1, а.с.174-175).

Суд дійшов висновку, що відповідно до положень статті 72 КК України, ОСОБА_2 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі з 13 грудня 2019 року до 16 грудня 2019 року включно.

Згідно з ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_2 застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який ухвалами слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 лютого 2020 року та ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2020 року продовжено до 05 червня 2020 року.

Суд дійшов висновку про необхідність до набрання вироком законної сили продовжити застосований до ОСОБА_2 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_2 обчислювати з часу його затримання.

Мотиви ухвалення рішення щодо цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
У даному кримінальному провадженні заявлені цивільні позови.
Комунальним некомерційним підприємством «Менська центральна районна лікарня» Менської районної ради заявлений цивільний позов до ОСОБА_2 про стягнення 3 755,48 гривень витрачених на лікування потерпілих від злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (том 1, а.с. 31-47).
Комунальним некомерційним підприємством «Корюківська центральна районна лікарня» Корюківської районної ради заявлений цивільний позов до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_9 від злочину (том 1, а.с.58-60).
Представником потерпілого - ОСОБА_6 ОСОБА_7 заявлено цивільний позов в інтересах ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином, згідно з яким просив стягнути з ОСОБА_2 13247 гривень у відшкодування майнової шкоди та 200000 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (том 1, а.с. 85-88, 125-131).
Під час судового розгляду ОСОБА_2 визнав позовні вимоги за усіма цивільними позовами.

Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно з довідкою-розрахунком №368 від 27 березня 2020 року, наданою КНП «Менська центральна районна лікарня» Менської районної ради, ОСОБА_8 знаходилась на стаціонарному лікуванні в КНП «Менська центральна районна лікарня» з 13 по 16 грудня 2019 року, вартість 1 ліжко-дня перебування у медичному закладі у грудні 2019 року становила 536,60 грн, вартість перебування потерпілої в медичному закладі за вказаний період складає 1609,08 грн (том 1, а.с. 33).

Згідно з довідкою-розрахунком №369 від 27 березня 2020 року, наданою КНП «Менська центральна районна лікарня» Менської районної ради, ОСОБА_9 знаходилась на стаціонарному лікуванні в КНП «Менська центральна районна лікарня» з 13 по 17 грудня 2019 року, вартість 1 ліжко-дня перебування у медичному закладі у грудні 2019 року становила 536,60 грн, вартість перебування потерпілої в медичному закладі за вказаний період складає 2146,40 грн (том 1, а.с. 34).

Згідно з розрахунком вартості лікування ОСОБА_9 в КНП «Корюківська центральна районна лікарня» Корюківської районної ради, ОСОБА_9 знаходилась на лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Корюківська центральна районна лікарня» з 17 по 27 грудня 2019 року, вартість перебування потерпілої в медичному закладі за вказаний період складає 1144,66 грн (том 1, а.с. 60).

Цивільні позови, заявлені закладами охорони здоров`я до ОСОБА_2 , про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину, є обґрунтованими, документально підтвердженими, а тому, з урахуванням приписів ст. 1206 ЦК України, підлягають задоволенню.
Відповідно до Статуту КНП «Менська центральна районна лікарня» Менської районної ради, затвердженого рішенням районної ради 20 грудня 2019 року № 502, та Статуту КНП «Корюківська центральна районна лікарня» Корюківської районної ради, затвердженого рішенням районної ради 29 січня 2019 року № 1-23/VII лікарні є бюджетними закладами охорони здоров`я, їх фінансування здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету, у зв`язку з чим, зарахування витрат на лікування потерпілих у кримінальному провадженні повинно проводитись до відповідних бюджетів.
Під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що цивільний позивач ОСОБА_6 є батьком загиблої під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_13 ..

Відповідно до приписів статей 11, 22, 23, 1166-1168 ЦК України, факт завдання фізичній особі шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок, зокрема і страховиком.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
За змістом даного закону (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Таким чином, потерпілі мають право вільно, на власний розсуд обрати спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.
Отже, вимоги позивача про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були пред`явлені безпосередньо до заподіювача такої шкоди і така позиція позивача є законною та обґрунтованою, з врахуванням принципу диспозитивності закріпленого цивільно-процесуальним законодавством України. В ході судового розгляду свої позовні вимоги ОСОБА_6 не уточнював та вимог до страхової компанії не пред`являв, а навпаки протягом усього часу розгляду справи вказував на необхідність стягнення коштів саме з заподіювача шкоди.
Відповідно до частини 2 статті 1168 ЦК моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Суд дійшов висновку про наявність причинного зв`язку між винними діями обвинуваченого і негативними наслідками, що настали для потерпілого, а тому потерпілий зазнав моральні страждання, що виразились у фізичних та нервових потрясіннях, неможливості вести звичний для нього спосіб життя внаслідок загибелі рідної людини.

Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням віку та майнового стану відповідача, визнанням ним позову, суд дійшов висновку про задоволення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

У статті 1201 ЦК визначено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 встановлено, що у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди) тій особі, яка понесла ці витрати.

Позовні вимоги ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди необхідно задовольнити частково - в розмірі 4640 грн. витрачених на придбання ритуальних атрибутів. Витрати на поминальний обід у розмірі 8607 грн. не є витратами в розумінні статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», тому у цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Мотиви ухвалення рішень щодо заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів і документів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.
На автомобілі марки «ВАЗ», модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_12 , та марки «RENAULT», модель «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , ухвалами слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2019 року накладено арешти шляхом позбавлення права на їх відчуження, користування та розпорядження ними з метою збереження речових доказів.
Суд дійшов висновку, що відповідно до положень частини 4 статті 174 КПК України, необхідно скасувати арешти, накладені на вказані транспортні засоби.
Суд вирішує питання щодо речових доказів відповідно до положень статті 100 КПК України.
Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ», модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на тимчасовому зберіганні на стоянці утримання транспортних засобів, розташованій по провулку Вокзальному, 17 в м. Чернігові - повернути законному володільцю;

автомобіль марки «RENAULT», модель «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 , який знаходиться на тимчасовому зберіганні на стоянці утримання транспортних засобів, розташованій по провулку Вокзальному, 17 в м. Чернігові - повернути законному володільцю ОСОБА_2 ;

мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору, вилучений 13 грудня 2019 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, пакет №7177021 повернути законному володільцю.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експертів у загальній сумі 6280,40 грн. підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись статтями 373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 286 КК України та призначити йому покарання - 8 (вісім) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Зарахувати ОСОБА_2 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 13 грудня 2019 року до 16 грудня 2019 року включно.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з часу його затримання.
Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту застосований до ОСОБА_2 продовжити до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов Комунального некомерційного підприємства «Менська центральна районна лікарня» Менської районної ради до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілих від злочину - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь місцевого бюджету Менського району Чернігівської області (р/р UA0025276, УДКСУ у Менському районі) 3755 (три тисячі сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 48 копійок витрат, понесених Комунальним некомерційним підприємством «Менська центральна районна лікарня» Менської районної ради на лікування потерпілих від злочину.
Цивільний позов Комунального некомерційного підприємства «Корюківська центральна районна лікарня» Корюківської районної ради до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від злочину - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь місцевого бюджету Корюківського району Чернігівської області (р/р НОМЕР_3 АТ КБ «Приватбанк», МФО 353586) 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) гривні 66 копійок витрат, понесених Комунальним некомерційним підприємством «Корюківська центральна районна лікарня» Корюківської районної ради на лікування потерпілої від злочину.
Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 200 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, 4640 грн у відшкодування матеріальної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2019 року арешт на автомобіль марки «ВАЗ», модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_12 скасувати.

Накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2019 року арешт на автомобіль марки «RENAULT», модель «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ», модель 210990, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на тимчасовому зберіганні на стоянці утримання транспортних засобів, розташованій по провулку Вокзальному, 17 в м. Чернігові - повернути законному володільцю;
автомобіль марки «RENAULT», модель «LOGAN SR», реєстраційний номер Російської Федерації НОМЕР_1 , який знаходиться на тимчасовому зберіганні на стоянці утримання транспортних засобів, розташованій по провулку Вокзальному, 17 в м. Чернігові - повернути законному володільцю ОСОБА_2 ;

мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору, вилучений 13 грудня 2019 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, повернути законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експертів у сумі 6280,40 гривень.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1