Справа № 532/308/15-к
Провадження № 1-кп/526/22/2019
У Х В А Л А
іменем України

17 грудня 2019 року колегія суддів Гадяцького районного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192,-

встановила :

Прокурор ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою на 60 днів.

Прокурор клопотання мотивує тим, що ухвалою Гадяцького районного суду від 24.10.2019 року строк тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою продовжено до 22.12.2019 року. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 обвинувачується за ч.3 ст. 27, ч.2 ст.377 та ч. 3 ст. 27, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України. З часу продовження строку тримання під вартою попередньо зазначені ризики не зменшились та лише такий вид запобіжного заходу може гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_10 його процесуальних обов`язків.

Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора та зазначив, що стороною захисту затягується розгляд кримінального провадження з метою переконати суд в надмірній тривалості судового розгляду та змінити запобіжний захід обвинуваченим на більш м`який, зокрема домашній арешт. Однак, застосування більш м`якого запобіжного заходу унеможливить своєчасний розгляд даного кримінального провадження та не зможе забезпечити законні права потерпілих щодо розгляду справи у визначені законом строки.

Обвинувачений ОСОБА_10 , захисники ОСОБА_14 , ОСОБА_15 проти клопотання заперечували, мотивуючи тим, що в матеріалах справи наявні численні документи, які свідчать про погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 за час перебування під вартою, в тому числі щодо виклику бригад швидкої медичної допомоги в судові засідання. Згідно відповідей правоохоронних органів від потерпілих та інших громадян не надходили заяви про здійснення на них тиску з боку ОСОБА_10 , який позитивно характеризується за місцем роботи. Окрім того, всі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою є необґрунтованими, не підтверджені документально, тоді як сторона захисту неодноразово надавала документи, які спростовують доводи, викладені в клопотаннях прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та захисники ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 проти задоволення клопотання прокурора заперечували та просили обрати відносно ОСОБА_10 більш м`який запобіжний захід.

Згідно із ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до пунктів 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При цьому, позитивність соціального статусу ОСОБА_10 у суспільстві, міцність його соціальних зв`язків та належної його процесуальної поведінки підчас судового розгляду не спростовують необхідності продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також колегія суддів вважає необхідним зауважити, що тривалість кримінального провадження, у тому числі і судового розгляду у ньому відносно обвинуваченого ОСОБА_10 не може слугувати підставою для визнання тривалим та таким, що порушує права та свободи обвинуваченого ОСОБА_10 строку перебування під вартою, оскільки, за пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення, порушення його права на особисту свободу є виправданим для досягнення захисту особи та суспільства від кримінальних правопорушень, забезпечення охорони прав, свобод та законних інтересів, як певних осіб, так і суспільства вцілому.

Досліджені в судовому засіданні медичні документи, не містять висновків, які перешкоджають або унеможливлюють перебування обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою.
В кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, які існували при обранні та продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого. Обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків , в тому числі ОСОБА_18 , потерпілих, а тому застосування інших більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому ОСОБА_10 буде недостатнім.

Керуючись ст.ст. 183, 331 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 днів.

Строк дії ухвали закінчується 14 лютого 2020 року о 17 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області.

Повний текст ухвали складено та оголошено 21 грудня 2019 року .

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3