Справа № 367/223/17
Провадження по справі № 1-кп/367/454/2020
У Х В А Л А

24 лютого 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою, оскільки ризики, які стали підставою для обрання такого запобіжного заходу не зменшились.

Захисники заперечували проти клопотання прокурора, оскільки відсутні ризики, на які посилається прокурор. Просили змінити запобіжний захід щодо обвинувачених у виді домашнього арешту. Обвинувачені підтримали думку і клопотання своїх захисників.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 24.02.2020 р.

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що вчинив інкриміновані йому діяння, маючи непогашену та не зняту судимість.

Отже, існує ризик того, що він, перебуваючи на волі, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд також враховує, що обвинувачений не має зареєстрованого місця проживання в Київській області, у нього відсутні міцні соціальні зв?язки, що вказує на наявність ризику переховування його від суду.

Наявність таких ризиків надає підстави суду продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою. Інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить запобіганню вказаних ризиків.

В судовому засіданні також встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 24.02.2020 р.

ОСОБА_7 раніше вже вчиняв злочин, за що його було засуджено, і знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Отже, існує ризик того, що він, перебуваючи на волі, зможе вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд також враховує, що обвинувачений не має зареєстрованого місця проживання в Київській області, у нього відсутні міцні соціальні зв?язки, що вказує на наявність ризику переховування його від суду.

Наявність таких ризиків надає підстави суду продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою. Інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить запобіганню вказаних ризиків.

Суд не приймає до уваги посилання захисників і обвинувачених на те, що зі спливом часу ризики зменшились, оскільки зазначені вище ризики з часом не зменшуються.

Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Щодо посилань захисників на тривале перебування обвинувачених під вартою, то суд враховує, що відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява N 40107/02 від 10.02.2011 р., набуло статусу остаточного 10.05.2011р.) питання про те, чи є тривалим тримання під вартою обґрунтованого, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (див., серед інших джерел, рішення у справі "Лабіта проти Італії" (980_009) (Labita V. Italy), [GC], N 26772/95, п. 153, ECHR 2000-IV).

Тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 суд вважає виправданим, оскільки цього вимагають реальні вимоги публічного інтересу, що направлені на недоторканість чужого майна та здоров?я людини, можуть викликати певну реакцію суспільства і соціальні наслідки.

Тому, незважаючи на існування презумпції невинуватості, реальні вимоги публічного інтересу переважують право поваги до особистої свободи обвинувачених.

Відсутні підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки у обвинувачених відсутнє зареєстроване місце проживання на підконтрольній Україні території.

Суд не приймає до уваги заяву ОСОБА_8 від 09.07.2019 р., в якій вона не заперечує щоб обвинувачені проживали з нею за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки суду не надано доказів того, що таке житло належить заявниці, або вона має право розпоряджатись ним.

Крім того, наявність такої заяви не спростовує зазначені судом ризики, сам факт такої заяви не вказує на те, що обвинувачені там будуть зареєстровані, а їх процесуальна поведінка відповідною.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Задовольнити клопотання прокурора.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 днів.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити на 60 днів.

Відмовити у задоволенні клопотання захисників про зміну виду запобіжного заходу на домашній арешт.

Ухвала в частині запобіжного заходу діє з 24.02.2020 р. до 23.04.2020 р. включно.

На ухвалу до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подана апеляція протягом 7 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1