Дата документу 15.06.2020 Справа № 323/428/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1108/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 323/428/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 82 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, дистанційно в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 квітня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 вказує, що він не згоден з ухвалою суду з приводу її незаконності, зауважує, що судом не взято до уваги, що на протязі півтора року він не допускав ніяких порушень, вважає, що він заслуговує на застосування до нього положень ст. 82 КК України.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; захисника та засудженого, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який просив судове рішення залишити без змін; перевіривши матеріали провадження колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 квітня 2020 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд першої інстанції вказав, що засуджений ОСОБА_6 не довів те, що він став на шлях виправлення та заслуговує на пільгу передбачену ст. 82 КК України.

Вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 31.10.2017 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.185, ст.ст.75,76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, покладено обов"язки періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Ухвалою Великобілозерського районного суду Запорізької області від 10 вересня 2018 року задоволено подання Михайлівського районного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та Міністерства юстиції України. Скасовано звільнення від відбуття покарання з випробуванням відносно ОСОБА_6 , засудженого 31.10.2017 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України та направлено для відбуття покарання в місця позбавлення волі строком на три роки. Строк відбуття обчислювати з моменту фактичного затримання.
Вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 31.05.2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді арешту на строк три місяці. Строк покарання обчислювати з моменту фактичного затримання, після звернення вироку до виконання. Вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 31.10.2017 року виконувати самостійно.
Згідно Розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 31.05.2018 року щодо засудженого ОСОБА_6 набрав законної сили 30.06.2018 року та підлягає негайному виконанню.
26 липня 2018 року ОСОБА_6 затриманий, що стверджується протоколом про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
Вироком Великобілозерського районного суду Запорізької області від 06.03.2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання за вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 31.10.2017 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 08 серпня 2019 року вирок Великобілозерського районного суду Запорізької області від 06.03.2019 року в частині призначеного покарання скасовано. Призначено ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 31.05.2018 року, призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового складання покараня, приєднано невідбуту частину покарання за вироком Михайлівського районного суд Запорізької області від 31.10.2017 року та призначено ОСОБА_6 остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Зараховано ОСОБА_6 у строк покарання відбуте покарання за вироком Михайлівського районного суду Запорізької області від 31.05.2018 року у виді 3 місяців арешту. В решті вирок залишено без змін.
Відповідно до характеристики ОСОБА_6 з 31.01.2019 року відбуває покарання в Оріхівській виправній колонії №88. На виробництві установи не працевлаштований, бажань та намірів щодо працевлаштування не висловлював, з порядком про працевлаштування по прибуттю в установу був ознайомлений. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування. Не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, не бажає приймати участь в самодіяльних організаціях установи, не бажає приймати участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Як вбачається з медичної довідки, виданої завідувачем медичної частини №88 Філії Державної установи "Центр охорони здоров"я Державної кримінально-виконавчої служби України" в Запорізькій області ОСОБА_6 прибув до ДУ "Оріхівська виправна колонія (№88)" 05.04.2019 року. В медичну частину звертався 6 разів для первинного медичного огляду, встановлено діагноз - консолідований перелом правої ключиці, стан після остеосинтезу. Крім того, ОСОБА_6 на диспансерному обліку з приводу психічних захворювань не перебуває,рекомендовано виключити навантаження на праву верхню кінцівку. ЦФГ №14044 від 03.02.2020 року - без змін.
Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень, засуджений ОСОБА_6 заохочень не має, має 2 стягнення, за що отримував догану та сувору догану.
У відповідності до довідки, виданої начальником відділу по контролю за виконанням судових рішень державної установи "Оріхівська виправна колонія (№88)" ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_6 , підлягає під дію заохочувальної норми - заміну невідбутої частини покарання більш м"яким ст.82 КК України по відбуттю 1/2 строку покарання - 26.04.2020 року.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 не відбув більшу частину покарання, а також порушує режим утримання в установі виконання покарань.

За наслідками розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК).

Як вбачається з матеріалів справи, суд розглядаючи заяву засудженого ОСОБА_6 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, належним чином врахував, що останній, згідно довідки про наявність стягнень та заохочень не має, має 2 стягнення, за що отримував догану та сувору догану, не відбув більшу частину покарання, а також порушує режим утримання в установі виконання покарань.

Враховуючи вищевказане, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений не став на шлях виправлення, а тому на законних підставах відмовив у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Доводи апелянта про те, що районний суд не врахував, що він не порушує вимоги режиму утримання, є необґрунтованими, оскільки, як правильно вказав районний суд, у останнього за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, тобто він не довів те, що він став на шлях виправлення та заслуговує на пільгу передбачену ст. 82 КК України.
При перевірці матеріалів справи колегія суддів не вбачає неправильного застосування кримінального закону та істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які є безумовною підставою для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 13 квітня 2020 року, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відмовлено, залишити без зміни.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: