ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2053/20 Справа № 177/1719/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у закритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000327 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2020 року щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 липня 2020 року включно,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 .
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що прокурором в обгрунтування свого клопотання не надано жодного доказу та не доведено неможливості застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Вказує на те, що судом не досліджувались будь-які докази, а йому було відмовлено в задоволенні клопотання про дослідження вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.02.2006 року, яким ОСОБА_8 було виправдано за ч.4 ст.152 КК України, та про дослідження висновку судово-медичної експертизи № 1185 від 09.08.2019 року, який вказує на відсутність у потерпілої тілесних ушкоджень та про неможливість здійснення статевого акту.
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2020 року ОСОБА_11 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 липня 2020 року включно.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_12 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також враховано те, що обвинувачений є пенсіонером, міцних соціальних зв`язків не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому є необхідність продовження строку обраного відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000327 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.07.2019 року за цим кримінальним провадженням до обвинуваченого ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 12.05.2020 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_13 .

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_12 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_12 , який не має міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення щодо малолітньої потерпілої, яка на цей час не допитана, окрім того, в суді першої інстанції матеріали провадження перебувають на стадії допиту свідків, які також ще не допитані.
Таким чином, зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання ОСОБА_11 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Посилання захисника на те, що прокурором в клопотанні не наведено обгрунтувань щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, є безпідставним, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 відповідає вимогам ч.3 ст.199 КПК України.
Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_12 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, а тому, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суддя також має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Доводи захисника про те, що судом не було досліджено вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.02.2006 року, яким ОСОБА_8 було виправдано за ч.4 ст.152 КК України, та висновок судово-медичної експертизи № 1185 від 09.08.2019 року, який вказує на відсутність у потерпілої тілесних ушкоджень та про неможливість здійснення статевого акту, колегія суддів вважає такими, що не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. При цьому, слід зазначити, що встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2020 року - залишити без задоволення.
Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2020 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4