Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/445/20
Провадження №1-кс/542/163/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2020 року смт Нові Санжари
Слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,
за участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000198 від 18.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на:

- автомобіль марки BEIJING д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який зареєстрований на ОСОБА_6 жительку АДРЕСА_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування та який буде зберігатися на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт Нові Санжари, пл. Перемоги, 1, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку;

- деревину (порубану) твердої породи в кількості 6 м.3, відповідно до накладної від 18.04.2020 року, яка знаходиться у вантажному відділі автомобіля марки BEIJING д.н.з. НОМЕР_1 та належить ФОП ОСОБА_4 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, яка буде зберігатися на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: смт Нові Санжари, пл. Перемоги, 1, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ Новосанжарського ВП ГУНП України в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000198 від 18.04.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 18.04.2020 року близько 08.25 год. до Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від працівників Новосанжарського ВП ГУНП про те, що в смт Нові Санжари по вулиці Центральній Новосанжарського району було зупинено автомобіль марки BEIJING д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, який зареєстрований на ОСОБА_6 жительку АДРЕСА_1 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Мачухи, Полтавського району у вантажному відділі якого було виявлено свіжоспиляну (порубану) деревину породи дуб різної довжини та діамету.

18.04.2020 року старшим слідчим СВ Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 було проведено огляд автомобіля марки BEIJING д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який зареєстрований на ОСОБА_6 , жительку АДРЕСА_1 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Мачухи, Полтавського району, у вантажному відсіці якого дійсно знаходиться порубана деревна породи, за зовнішнім виглядом, дуб. За результатами огляду автомобіль марки BEIJING д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору та наявну в ньому деревину, було тимчасово вилучено та поміщено на зберігання до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Новосанжарського ВП в смт Нові Санжари, пл. Перемоги, 1.

З огляду на вказане, враховуючи те, що автомобіль марки BEIJING д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який зареєстрований на ОСОБА_6 жительку АДРЕСА_1 , під керуванням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Мачухи, Полтавського району у вантажному відсіці якого наявна деревина, є доказом в кримінальному провадженні, можуть бути використані для встановлення обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

18.04.2020 року постановою ст. слідчого СВ Новосанжарськорго ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 вказаний транспортний засіб та дрова було визнано та залучено як речовий доказ у вказаному кримінальному провадженні.
Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного доказу, з необхідністю встановлення обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування шляхом проведення відповідних судових експертиз, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження автомобіля марки BEIJING д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який зареєстрований на ОСОБА_6 жительку АДРЕСА_1 , та деревину яка знаходиться у вантажномі відсіці обємом близько 6 м.3, є потреба в накладенні арешту на майно.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини, вказані в клопотанні.
Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання.
Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту, посилаючись на те, що відсутні підстави для накладення арешту, оскільки ОСОБА_7 перевозив деревину породи дуб, яку придбав ОСОБА_9 в ДП «Полтавське лісове господарство», та який за усною домовленістю з ОСОБА_4 передав останньому частину такої деревини в обмін на послуги з перевезення деревини з лісгоспу та її подрібнення.
Вислухавши прокурора, власника майна, представника власника майна, вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Положення ч.2 ст.131 КПК України передбачають, що одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170, 173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно положень частини другої цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1. збереження речових доказів; 2.спеціальної конфіскації; 3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В даному випадку арешт майна обґрунтовується метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому, ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається у випадку, якщо метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів, і накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Диспозиція ч.1 ст.185 КК України передбачає кримінальну відповідальність за крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.
Проте, як з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, так і з клопотання прокурора вбачається, що дані ознаки об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у викладі фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, відсутні.
Так, як з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, так і з клопотання прокурора вбачається, що Новосанжарським ВП Кобеляцького ВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000198 від 18.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (а.с.7) за тих обставин, що 18.04.2020 року близько 08.25 год. до Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від працівників Новосанжарського ВП ГУНП про те, що в смт Нові Санжари по вулиці Центральній Новосанжарського району було зупинено автомобіль марки BEIJING д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, який зареєстрований на ОСОБА_6 жительку АДРЕСА_1 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Мачухи, Полтавського району у вантажному відділі якого було виявлено свіжоспиляну (порубану) деревину породи дуб різної довжини та діаметру.

З проколу огляду місця події від 18.04.2020 року вбачається, що на території вул.Центральна в смт Нові Санжари виявлено, оглянуто автомобіль марки BEIJING д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, зареєстрований на ОСОБА_6 , у вантажному відсіці якого знаходиться порубана деревина породи, за зовнішнім виглядом схожа на дуб. За результатами огляду вказаний автомобіль та наявну в ньому деревину було тимчасово вилучено та поміщено на зберігання до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Новосанжарського ВП (а.с.10-12).
Постановою слідчого СВ Новосанжарського ВП ГУНП в Полтавській області від 18.04.2020 року вказаний транспортний засіб та дрова було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні (а.с.26).
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не обґрунтовано та в матеріалах, які додані до клопотання, відсутні докази про те, чим саме є майно на яке просять накласти арешт: автомобіль та деревина: чи знаряддям/засобом вчинення кримінального правопорушення, чи об`єктом кримінально протиправних дій. Не наведено, які саме сліди кримінального правопорушення вони на собі зберегли, які інші відомості можливо отримати за їх допомогою, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що розпочато саме за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Відсутні такі дані про те, яким чином буде використаний як доказ у кримінальному провадженні автомобіль й деревина, й в постанові слідчого від 18 квітня 2020 року про визнання майна речовими доказами по кримінальному провадженню №0000198, що не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону.
При цьому в клопотанні власниками майна зазначені: автомобіля ОСОБА_6 , деревини ОСОБА_4 , правомірність володіння яких вказаним майном не оспорюється, й які з заявами про викрадення вказаного майна не звертались. Відсутні відомості про наявність заяв про таємне викрадення майна від будь-якої фізичної чи юридичної особи, відомості про вартість викраденого майна відсутні.
ОСОБА_4 , який в судовому засіданні пояснив, що вказану деревину він отримав від ОСОБА_9 , в рахунок надання останньому послуг з її перевезення та подрібнення. ОСОБА_9 в свою чергу придбав вказану деревину породи дуб в ДП «Полтавське лісове господарство».
ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив зазначені обставини.
Та на їх підтвердження були надані документи щодо придбання деревини ОСОБА_9 у ДП «Полтавське лісове господарство» (договір купівлі-продажу від 07.04.2020 року, а.с.32), квитанції про сплату за лісопродукцію (а.с. 29,31), а також надано товарно-транспортні накладні на переміщення деревини (а.с.19,28,30).
Вказані обставини стороною обвинувачення не спростовані, а в матеріалах доданих до клопотання відсутні беззаперечні відомості, що вилучене майно, було отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, як й відсутні доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 185 КК України.
Отже, з`ясувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевіривши розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки надані матеріали не доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, можливості його використання в якості доказу у кримінальному провадженні, оскільки обґрунтованість ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, окрім наявності самого автомобіля та деревини, нічим не підтверджені.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Новосанжарського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000198 від 18.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Новосанжарського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1