УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 420 191 112 000 008 72 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.367 КК України,
в с т а н о в и в :
Прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 420 191 112 000 008 72 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.2 ст.367 КК України про накладення арешту на автобус «ЛАЗ» А 183 NG, VIN № НОМЕР_1 , синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 та автобус «ЛАЗ» А 292 D1, VIN № НОМЕР_3 , Червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , які належать АБ «УКРГАЗБАНК».

Клопотання обгрунтоване тим, що СУ ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000872 від 13.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України.

До прокуратури Київської області надійшла заява ГО «Вишгородчина без корупції» щодо можливого кримінального правопорушення в діях службових осіб Вишгородськорї міської ради Київської області.

Із вказаної заяви вбачається, що директором комунального підприємства Вишгородської міської ради «Вишгородпастранс» () ОСОБА_4 здійснено закупівлю 18.02.2019 у ТОВ «Науково-технічне підприємство СТГ Інженерінг» (код ЄДРГІОУ 37174331) та ПАТ Акціонерний Банк «УКРГАЗБАНК» () у лізинг двох автобусів за 9 830 000,00 грн., ринкова вартість яких складає 5 547 923,00 грн.

06.05.2020 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, за участю судового експерта авто товарознавця Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_5 проведено огляд автобуса ЛАЗ А 292 Dl, VIN № НОМЕР_3 , червоного кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_4 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , та огляд автобуса ЛАЗ А 183 NG, VIN № НОМЕР_5 , синього кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 .

06.05.2020 постановою старшого слідчого ОСОБА_6 . оглянуті транспортні засоби: автобус ЛАЗ А 292 Dl, VIN № НОМЕР_3 , червоного кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_4 , автобус ЛАЗ А 183 NG, VIN № НОМЕР_5 , синього кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З метою збереження вказаних транспортних засобів, запобігання можливості їх приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

В судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому та накласти арешт на вказані у клопотанні транспортні засоби із забороною їх відчуження.

Власник майна в до суду не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши прокурора, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, СУ ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000872 від 13.12.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України.

В рамках даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на автобус «ЛАЗ» А 183 NG, VIN № НОМЕР_1 , синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 та автобус «ЛАЗ» А 292 D1, VIN № НОМЕР_3 , червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , які належать АБ «УКРГАЗБАНК».

Обгрунтовуючи підстави для накладення арешту прокурор вказує, що вищевказані транспортні засоби є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а необхідність накладення арешту виникла для забезпечення збереження речового доказу.
Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, доводи клопотання прокурора та додані до нього матеріали не містять достатніх відомостей, які б у відповідності до ст. 170 КПК України давали підстави для накладення арешту транспортні засоби зазначенні у клопотанні.

Однією з правових підстав для накладення арешту прокурором вказується збереження речового доказу, оскільки вилученні грошові кошти постановою слідчого визнанні речовими доказами.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Проте, в доданих до клопотання прокурора матеріалах відсутні будь-які дані, які б вказували, що транспортні засоби на які прокурор просив накласти арешт, набуті кримінально протиправним шляхом, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Виходячи з положень Кримінального процесуального кодексу України, арешт може бути накладений лише на гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом тобто ті які містять ознаки встановлені ст. 98 КПК України, а тому без доведеності незаконності походження такого майна, яке відповідає критеріям даної норми закону, слідчий суддя позбавлений можливості накласти на нього арешт із цією метою.
Крім того, прокурор просив накласти арешт із забороною відчужувати транспортні засоби, при цьому встановлено, що зазначені транспортні засоби належать АБ «УКРГАЗБАНК» перебувають у строковому платному користуванні в Комунальному підприємстві Вишгородської міської ради «Вишгородпастранс» (, зареєстроване за адресою: Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, на умовах договору фінансового лізингу, а тому в даному випадку будь-які ризики щодо можливості відчуження транспортних засобів не вбачається.

Отже сукупність вказаних вище обставин свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання.
Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає законних підстав для арешту натранспортні засоби, що зазначенні у клопотанні прокурора.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на автобус «ЛАЗ» А 183 NG, VIN № НОМЕР_1 , синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 та автобус «ЛАЗ» А 292 D1, VIN № НОМЕР_3 , червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , які належать АБ «УКРГАЗБАНК».

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали виготовлений 17.06.2020.

Слідчий суддя: