Справа № 127/6781/20
Провадження №11-сс/801/338/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
зацікавленої особи ОСОБА_7 ,
представника зацікавленої особи - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2020, якою задоволено клопотанням ст. слідчого Київського ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000963 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Київського ВП ВВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 , накладено арешт на майно, що було вилучене під час огляду 20.03.2019, а саме: автомобіль марки «Renault Duster», 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який є власністю ОСОБА_7 та був вилучений у ОСОБА_10 .
Слідчий суддя прийшов до висновку, що вилучене під час огляду майно є предметом кримінального правопорушення, може бути використане як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, а тому з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення та унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна слід задовольнити клопотання слідчого.
Власник майна ОСОБА_7 не погодився з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Вважає, що арешт на майно накладено необґрунтовано, без урахування всіх обставин. Зазначає, що автомобіль, на який накладено арешт, є предметом договору застави, використовується для здійснення підприємницької діяльності ним та його дружиною ОСОБА_10 . Окрім того, транспорт їм необхідний для отримання медичної допомоги, оскільки вони є особами з інвалідністю.
Заслухавши доповідь судді, виступ ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційної скарги та вважав рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 173 ч. 2 п.5 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
З наданих суду матеріалів вбачається, що Київським ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000963 від 30.07.2019 за фактом викрадення фарби ПП «ІВЦ «ОЗОЛС».
Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що під час вчинення вказаних кримінальних правопорушень, використовувався автомобіль марки «Renault Duster», 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належний ОСОБА_7 .
На підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 16.03.2020, 20.03.2020 автомобіль марки «Renault Duster», 2018 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 було вилучено у ОСОБА_10 .
Необхідність арешту вилученого автомобіля в клопотанні слідчого обґрунтована тим, що автомобіль є знаряддям вчинення злочину, тому є речовим доказом у кримінальному провадженні, є підстави вважати, що в автомобілі можливо залишені сліди, які можуть містити доказове значення, зокрема залишки викраденої фарби та інші. Вказаний автомобіль має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить сліди злочину та може бути використаний під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.
Слідчий суддя дослідив надані до клопотання слідчого матеріали та в оскаржуваній ухвалі прийшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом правових підстав для накладення арешту на майно, яке є предметом скоєного кримінального правопорушення, має суттєве значення для встановлення обставин скоєння злочину.
При цьому слідчим суддею враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності та наслідки арешту майна для його власника.
З ухвали слідчого судді слідує, що наведені в клопотанні підстави для накладення арешту на майно, перевірялися і були з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні цього питання.
Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість доводів про необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно з метою забезпечення збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.
Органами досудового розслідування надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Правові підстави для арешту майна в межах даного провадження підтверджуються матеріалами досудового розслідування. Зазначене майно у клопотанні слідчого є доказом у кримінальному провадженні, а тому накладення арешту на майно необхідно для його збереження.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновок слідчого судді щодо необхідності накладення арешту на майно.
Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

Отже порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2020 про накладення арешту на майно залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді