Провадження №1-кс/193/102/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
28 квітня 2020 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000041 від 02 лютого 2020 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого по ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2020 року автоматизованою системою документообігу суду, суддю ОСОБА_5 визначено головуючим у кримінальному провадженні №0000041 від 02.02.2020 року (справа №193/393/20, провадження №1кп/193/75/20) по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого та ч.2 ст.286 КК України. В судовому засіданні 24 квітня 2020 року суддя ОСОБА_5 заявила самовідвід, в зв`язку з тим, що потерпілий в даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 є її кумом.
Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце його проведення .

Потерпілий ОСОБА_6 згідно поданої заяви не заперечував проти задоволення заяви про самовідвід судді.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник в судовому засіданні щодо заяви про самовідвід судді покладаються на розсуд суду.

В судовому засіданні встановлено, що суддя ОСОБА_5 є хрещеною матір`ю доньки потерпілого.

За таких умов, вивчивши мотиви заяви заявника про самовідвід, дослідивши матеріали судового провадження суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.1ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисникабо представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьоюстатті 35 цього Кодексупорядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Отже,статтями 75, 76 КПКУкраїни, встановлений вичерпний перелік обставин (підстав) для відводу (самовідводу) судді.

Незалежність судді є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.

Незалежність і недоторканість суддів гарантують ст.ст.126,129 Конституції України.

Реалізація гарантій незалежності здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій щодо забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина (ст.ст.3,8,55 Конституції України).

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій незалежності суддів.

Однак, у будь-якому випадку такий самовідвід або ж відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5ст. 80 КПК України), а не направленим на можливість уникнення здійснення правосуддя у тій чи іншій справі.

Відмова у здійсненні правосуддя не допускається, відповідно до ч. 2 ст. 30 КПК України.

Аналізуючи підстави з`явлення заявником самовідводу, суд враховує наступне.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у"Конвенції про захист прав людиниі основоположних свобод» ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів уйого безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Відповідно ж до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.

Дослідивши матеріали заяви про самовідвід судді, вважаю заяву про самовідвід обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України»,«Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Беручи до уваги вищенаведене, обставини, зазначені суддею в якості підстав для самовідводу, та з метою уникнення сумнівів у неупередженості судді при розгляді кримінального провадження №0000041 від 02 лютого 2020 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого по ч.2 ст.286 КК України, суд вважає, що самовідвід є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Керуючись вимогами ст.ст.1,8,9,76,80-82,369,371,372 КПК України, Конституцією України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000041 від 02 лютого 2020 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого по ч.2 ст.286 КК України - задовольнити.

Матеріали справи № 193/393/220, 1кп/193/75/20 передати до канцелярії суду для подальшого розподілу відповідно до ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1