Справа № 190/145/20
Провадження №1-кп/190/39/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воронково Рибницького району Республіка Молдова, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

в с т а н о в и в:

17 січня 2020 року приблизно о 13 год. 10 хвл. на 11-му провулку по вул. Мамона в м. П`ятихатки Дніпропетровської області поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 4 П`ятихатського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області старшим сержантом поліції ОСОБА_6 спільно з поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 2 П`ятихатського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області капітаном поліції ОСОБА_7 було зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2107» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який порушив п. 8.8.3 Правил дорожнього руху України, а саме здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційного документу на транспортний засіб, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи на передньому пасажирському місці службового автомобіля марки «Suzuki Vitara», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час оформлення службовими особами П`ятихатського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області адміністративних матеріалів про порушення ним Правил дорожнього руху, висловив поліцейським, які, є службовими особами правоохоронного органу у зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади із правоохоронними та правозастосовними повноваженнями, а саме поліцейському сектору реагування патрульної поліції № 2 П`ятихатського відділення поліції Жовтоводського відділу поліції Головного управління Національної поліції Дніпропетровської області капітану поліції ОСОБА_7 пропозицію надати неправомірну вигоду у вигляді 2000 грн. за те, щоб він, як службова особа, з використанням наданої йому влади, не виніс постанови про адміністративне правопорушення і не притягнув його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, які поклав під лобове скло на панель приборів службового автомобіля.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду буль-якої дії з використанням наданої їй влади.

07 лютого 2020 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Також, при укладенні угоди між сторонами, останні погодилися на призначення покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян), що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному злочину повністю визнав, а також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні останньої.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості, унаслідок вчиненого обвинуваченим злочину шкода завдана лише державним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розумів права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України з врахуванням ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000039, укладену 07 лютого 2020 року між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 369 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян), що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України в порядку спеціальної конфіскації, речовий доказ грошові кошти в розмірі 2000 грн., купюрами номіналом по 200 грн. у кількості 10 штук - конфіскувати у власність держави.

Речовий доказ диски з відеозаписами з нагрудної камери та огляду місця події залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1