БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/1447/20
Провадження № 1-кп/361/510/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження за № 0001454 від 05.04.2018 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Соледар Артемівського району, Донецької області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-30.07.1992 року вироком Іванківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у вигляді виправних робіт на строк 2 роки;

-29.12,1992 року вироком Вишгородського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 222, ч. З ст. 81, ст. 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

-23.01.2006 року вироком Солом`ямського районного суду м. Київ за ч. 2 ст. 86, ч. 2 ст. 142, ч. 1 ст. 89, ч. З ст. 215-3, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 42 КК. України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією майна;

-30.12.2008 року вироком Апеляційного суду Харківської області за ч. З ст. 289, ч, 3 ст. 187, ч, 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч, 2 ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115, ст. 68, ст. 348, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 12 років 6 місяців з конфіскацією майна;

26.12.2011 року вироком Богуславського районного суду Київської області за ч. З ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією майна; звільнився 01.04.2016 по відбуття строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний злочин за наступних обставин.

Так, 04.04.2018, близько 01 год. 00хв., ОСОБА_5 , перебуваючи поруч буд. 47 по бульвару Незалежності в м. Бровари Київської області, побачив транспортний засіб «Mercedes-benz 300d», державний номерний знак « НОМЕР_1 », 1988 року випуску, законним користувачем якого є ОСОБА_6 та який знаходився біля вказаної будівлі у неробочому стані. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на повторне незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 попросив свого знайомого ОСОБА_7 , щоб він посприяв у буксируванні транспортного засобу «Mercedes-benz 300d», державний номерний знак « НОМЕР_1 », та повідомив, що вказаний автомобіль належить товаришу ОСОБА_5 , на що останній погодився.Після чого, введений в оману ОСОБА_7 , зателефонував невстановленій досудовим розслідуванням особі та попросив відбуксирувати автомобіль «Mercedes-benz 300d», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який перебував у неробочому стані поруч буд. 47 по бульвару Незалежності в м. Бровари Київської області до м. Києва, на що невстановлена досудовим розслідуванням особа погодилась.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , в цей же день, близько 01 год. ЗО хв., перебуваючи за вищевказаною адресою, приєднав буксирувальний трос до автомобіля «Mercedes-benz ЗООсі», державний номерний знак « НОМЕР_1 », а другий кінець тросу до автомобіля марки CHEVROLET Captiva, державний номерний знак якого не встановлено, на якому прибула невстановлена досудовим розслідуванням особа, та зник з місця вчинення кримінального правопорушення на автомобілі «Mercedes-benz 300d.» державний номерний знак « НОМЕР_1 » вартістю 66190 грн., тим самим незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки 21.02.2020 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 ухвалено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком в 1 рік, згідно ст. 75 КК України.

Окрім того, за змістом даної угоди обвинувачений ознайомлений з наслідками укладення та затвердження такої, передбачені вимогами ст. 473 КПК України, а також наслідками невиконання вказаної угоди.

В судовому засіданні обвинувачений просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.289КК України, та показав, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди на умовах, викладеній у ній.

Згідно зі ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про о визнання винуватості, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам а також за згодою потерпілого.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, є тяжким і потерпілий ОСОБА_6 надав згоду на укладання угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 437 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

З пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погодився на призначення узгодженого покарання.

Умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості і призначення обвинуваченому, узгоджене сторонами, покарання.

Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність і його дії суд кваліфікує: - за ч. 2 ст. 289 КК України .

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази: автомобіль залишити в користуванні потерпілого,

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 349, 368, 374, 394, 473, 474,475 КПК України, суд

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21.02.2020 у кримінальному провадженні №0001454 від 05.04.2018, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання , встановивши йому строк випробовування в 1(один) рік. Та покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати 858 грн.

Речові докази: автомобіль «Mercedes-benz 300d», державний номерний знак « НОМЕР_1 » - залишити в користуванні ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1