Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3483/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 21 березня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19 травня 2020 року та визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому виразі складає 42 040 гривень, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час за адресою: АДРЕСА_1 . Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели наявності жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а тому висновок суду про наявність вказаних ризиків є помилковим. Вказує, що приймаючи рішення, слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 інших (альтернативних) запобіжних заходів. Крім того, зазначає, що слідчий суддя належним чином не врахував, що ОСОБА_8 має місце проживання, його матеріальний стан, а також те, що завдана його діями шкода складає 520 гривень.

В засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 уточнила вимоги апеляційної скарги за погодженням з підозрюваним щодо адреси застосування домашнього арешту, а саме: АДРЕСА_2 .

В ухвалі слідчого судді зазначено, що старший слідчий Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні вказано, що 20.03.2020 року приблизно о 03 годині 53 хвилин ОСОБА_8 знаходився поруч з входом до приміщення магазину ТОВ ТК «Полісся-Продукт», що по вул. Київська, буд. 88 в м. Житомирі.

В цей час, день та місці у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення будь-якого цінного майна, яке знаходилось в приміщенні вищевказаного магазину та належить ТОВ ТК «Полісся-Продукт».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, ОСОБА_8 , користуючись тим, що за ним із сторонніх осіб ніхто не спостерігає та його дії залишаються таємними, підійшов до вхідних дверей магазину ТОВ ТК «Полісся-Продукт», що по вул. Київська, буд. 88 в м. Житомирі, де скориставшись невстановленим слідством предметом, шляхом віджиму дверей, проник до його приміщення у такий спосіб.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні вказаного магазину, оглянув його, звідки повторно, таємно викрав чуже майно, яке належить ТОВ ТК «Полісся-Продукт», а саме:

- 1 пляшку медового напою, ємкістю 0,5 л., торгівельної марки «Грінвіч Мед», вартістю 97 грн. 50 коп.;

- 1 пляшку горілки, ємкістю 0,5 л., торгівельної марки «Тритіка», вартістю 139 грн. 00 коп.;

- 1 пляшку горілки, ємкістю 0,5 л., торгівельної марки «Сучасна штоф Житомир», вартістю 74 грн. 58 коп.;

- 1 пляшку горілки, ємкістю 0,5 л., торгівельної марки «Президентський стандарт», вартістю 118 грн. 25 коп.;

- 1 пляшку горілки, ємкістю 0,5 л., торгівельної марки «Старий Житомир», вартістю 74 грн. 58 коп.,

- 1 пляшку пива, ємкістю 0,65 л., торгівельної марки «Свіжий розлив», вартістю 16 грн. 58 коп.

В подальшому, ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій стороні ТОВ ТК «Полісся Продукт» майнової шкоди на загальну суму 520 грн. 49 коп.

Відомості за вказаним фактом 20.03.2020 року були внесені до ЄРДР за №0001361, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

20.03.2020 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та в той же день повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким та за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 6-ти років, а також на те, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та застосував відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги з наведених в ній мотивів, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Обґрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється.

Також, судом враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, відсутність сталих та міцних соціальних зв`язків.

Наявність ризику щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тяжкістю можливого покарання.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення зумовлений тим, що підозрюваний не працює, а тому не має законних джерел доходу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , та даних про особу останнього, прокурором та слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин, необґрунтованими є посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що слідчим суддею не було проведено аналіз наявності всіх ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи вищенаведене, доведеність прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку щодо обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, і в апеляційній скарзі.

Крім того, прокурор в засіданні апеляційного суду пояснив, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, вчинено ОСОБА_8 через місяць після звільнення останнього з місць позбавлення волі.

Наведене, на переконання колегії суддів, свідчить про небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення та про можливість вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Зазначення апелянтом про те, що слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного інших (альтернативних) запобіжних заходів колегія суддів вважає безпідставним, оскільки в ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий суддя дійшов висновку що жоден більш м`який запобіжний захід не достатній для запобігання встановленим ризикам.

Вказання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_8 визнає вину та має місце проживання, а також, про те, що завдана його діями шкода складає 520 гривень, не свідчить про відсутність можливості у підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 21 березня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19 травня 2020 року та визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому виразі складає 42 040 гривень без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :