Дата документу 27.03.2020
Справа № 334/1199/20
Провадження № 1-кс/334/650/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000874 від 07 березня 2020 року, у вигляді домашнього арешту у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого на посаді водія в ТОВ «Фенікс-Авто», одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2020 року слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000874 від 07 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 березня 2020 року, приблизно о 19 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автобусом «Рута 20», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. 8-го Березня у напрямку від вул. Героїв 55-ї бригади до вул. Чарівна в м. Запоріжжі. На регульованому світлофорним об`єктом перехресті вул. 8-го Березня вул. Чарівна, ОСОБА_5 виконував маневр правого повороту, після чого продовжував рух по проїзній частині вул. Чарівна у напрямку вул. Кутузова.

В цей же час, пішохід ОСОБА_7 , знаходячись в районі будинку №25, по вул. Чарівна, здійснювала перетин проїзної частини вул. Чарівна, рухаючись, справа - наліво за ходом руху водія.

Водій ОСОБА_5 , маючи об`єктивну здатність виявити пішохода ОСОБА_7 , яка вже перебувала на проїзній частині вул. Чарівна, на яку він повертав, діючи в порушення вимог п.п 10,1, 16.2 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: 10.1. перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 16.2. «на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку», не переконався в безпеці свого маневру, дорогу пішоходу, не надав, заходи гальмування вчасно не застосував, в результаті чого, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 передньою частиною кузова керованого ним автобусу та подальший її переїзд.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно лікарського свідоцтва про смерть №977 від 10 березня 2020 року, пішоходу ОСОБА_7 , були спричинені тілесні ушкодження, що спричинили її смерть, а саме: «Шок. Множинні переломи кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів».

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №9-259 від 25 березня 2020 року в даній дорожньо-транспортній ситуації, дії водія автобусу «Рута 20», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 , шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

27 березня 2020 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраним в кримінальному проваджені доказами:

протоколом огляду місця події від 07 березня 2020 року;

лікарським свідоцтвом про смерть №977 від 10 березня 2020 року;

матеріалами судової інженерно-транспортної експертизи за експертним напрямом дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди 9-259 від 25 березня 2020 року;

матеріалами допиту свідка ОСОБА_8 ;

матеріалами допиту свідка ОСОБА_9 ;

матеріалами допиту свідка ОСОБА_10 .

На стадії досудового розслідування виникла необхідність в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись, знищити докази, незаконно впливати на свідків чи потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тощо.

З урахуванням цього органом досудового розслідування було досліджено обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Таким чином, було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 скоїв тяжких злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Вагомість наявних доказів вини ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому правопорушення є беззаперечною. В цей же час, підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце мешкання та роботи, в силу ст. 89 КК України раніше не засуджений, одружений дітей на утриманні не має, що на переконання органу досудового розслідування свідчить про наявність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків.

У зв`язку з цим орган досудового слідства вважає доцільним застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, адже застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам.

Міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби без застосуванням засобів електронного контролю є необхідною та оптимальною та зобов`яже підозрюваного, обвинуваченого, прибувати за кожною вимогою до слідчого прокурора та суду, не змінювати місце мешкання та виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищезазначеного, слідство вважає за необхідним клопотати перед слідчим суддею про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби без застосування засобів електронного контролю.

Слідчий підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання заявлене слідчим. Вказала, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання від трьох до восьми років позбавлення волі. Існує ризик, що він стане переховуватися від слідства чи суду, впливати на свідків та потерпілих у справі. Зазначені обставини доводять, що підозрюваний може ухилитися від слідства чи суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив в судовому засіданні, щодо оголошеної підозри, то він свою вину визнає. Проти задоволення клопотання не заперечував.

Захисник в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім цього при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке Законом віднесено до категорії тяжких злочинів.

Слідчий суддя вважає, що подані стороною обвинувачення докази, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваним. При цьому слідчий суддя зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінальної справи по суті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів - або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна зважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання.

Крім цього слідчий суддя вважає, що підтвердженим є лише ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому провадженні, проте, слідчим та прокурором не доведено, що запобігти цьому ризику неможливо шляхом застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж домашній арешт.

Однак з огляду на викладене слідчий суддя вважає, що існує ризик, що тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким йому оголошено підозру, може схилити її до наміру переховуватися від органів слідства чи суду або вживати дії щодо перешкоджання встановлення істини у кримінальному провадженні, здійснюючи тиск на свідків та потерпілого у справі, в зв`язку із чим є необхідність у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 і 2 ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.181 КПК України строк дії ухвали судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З урахуванням наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному провадженні, віку і стану здоров`я підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання застосувавши до підозрюваного домашній арешт у певний період доби.

Керуючись ст.ст. 179, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 206 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0000874 від 07 березня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого на посаді водія в ТОВ «Фенікс-Авто», одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього такі обов`язки:

- заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відвідувати місця значного скупчення людей (кафе, ресторани, розважальні заклади, клуби, тощо);

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, крім випадків проведення слідчих дій та судового розгляду.

У разі невиконання ухвали та покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право контролю за підозрюваним, має право постановити ухвалу про зміну запобіжного заходу, згідно з положеннями цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали два місяці - до 27 травня 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1