печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
28 листопада 2019 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 про арешт майна.
Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
У судове засідання представник органу досудового розслідування не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Прокурор через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши що, проти задоволення клопотання не заперечує.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Києві, за процесуального керівництва військової прокуратури Київського гарнізону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000134 від 24.09.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.3 ст. 410 КК України.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що у січні 2019 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, прапорщик ОСОБА_4 , обіймаючи посаду техніка ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання первинного військового звання офіцерського складу молодший лейтенант та грошового забезпечення осіб офіцерського складу, подав до кадрового підрозділу вказаної військової частини, нотаріально завірену копію диплому спеціаліста серії НОМЕР_2 від 30.06.2003 Київського Національного університету будівництва і архітектури та додатка до нього, хоча в указаному навчальному закладі ніколи не навчався, тим самим ввівши в оману командування військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України щодо наявності у нього вищої освіти.
На підставі наданих копій завідомо підроблених документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, Міністром оборони України, будучи введеним в оману, видано наказ від 19.04.2019 № 201, згідно якого прапорщика ОСОБА_4 , техніка ремонтної роти Окремого президентського полку Сухопутних військ Збройних Сил України, увільнити від займаної посади, прийняти на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, укласти контракт строком на п`ять років та призначити заступником командира ремонтної роти Окремого президентського полку Сухопутних військ Збройних Сил України. Цим же наказом прапорщику ОСОБА_4 присвоєно первинне військове звання офіцерського складу «молодший лейтенант».
Відповідно до наказу командувача Сухопутних військ України Збройних Сил України від 04.10.2019 № 413 молодшого лейтенанта ОСОБА_4 увільнено від посади заступника командира ремонтної роти Окремого президентського полку та призначено на посаду командира взводу зберігання роти забезпечення навчального процесу батальйону забезпечення навчального процесу 354 навчального механізованого полку 169 навчального центру.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.10.2019 № 228, молодшого лейтенанта ОСОБА_4 з 23.10.2019 виключено зі списків особового складу військової частини та з усіх видів забезпечення.
У результаті присвоєння первинного військового звання офіцерського складу «молодший лейтенант» ОСОБА_4 , діючи з тих же мотивів та метою, за період з 22.04.2019 по 23.10.2019 незаконно отримав грошове забезпечення осіб офіцерського складу, у результаті чого державі в особі військової частини НОМЕР_1 завдано матеріальних збитків.
В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 добровільно видав вказаний диплом спеціаліста серії НОМЕР_2 від 30.06.2003 Київського Національного університету будівництва і архітектури із додатком до цього диплома.
Згідно довідки Київського Національного університету будівництва і архітектури, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як студент та випускник університету не значиться, тобто, він не навчався в університеті та не закінчував повного курсу навчання і диплом про вищу освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст серії НОМЕР_2 йому не видавався.
19.11.2019 диплом спеціаліста серії НОМЕР_2 від 30.06.2003 Київського Національного університету будівництва і архітектури та додатка до нього на ім`я ОСОБА_4 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя вивчивши матеріали провадження за клопотанням вважає, що є достатні підстави вважати, що майно, на арешті якого наполягає орган досудового розслідування, відповідає вимогам визначених ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки речі та предмети являються доказом злочину, а саме зберегли на собі його сліди та містять інші відомості (інформацію) які можуть бути використанні з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також можуть слугувати доказами у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування, а відтак потреби органу дізнання виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Крім того, слід зазначити, що вилучене під час огляду майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилучених під час слідчих дій речей та грошових коштів.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню, приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000134 від 24.09.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 410 КК України, а саме диплом спеціаліста серії НОМЕР_2 від 30.06.2003 Київського Національного університету будівництва і архітектури та додатка до диплому на ім`я ОСОБА_4 , із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1