Справа № 288/439/20
Провадження № 1-кп/288/64/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 24 березня 2020 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, освіта середня - спеціальна, працює фізичною особою - підприємцем, одружений, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше не судимий,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2020 року близько 19 години 30 хвилин, у ОСОБА_4 , який перебував поруч із домогосподарством по АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово- виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт з ОСОБА_5 . У ході даного конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи можливі протиправні наслідки та, бажаючи їх настання, у вказаний час та місці ОСОБА_4 взяв до рук металеву арматуру та наніс нею декілька ударів у різні частини тіла ОСОБА_5 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої плечової кістки, який відноситься до категорії тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такий, що не є небезпечним для життя, але призвів до тривалого розладу здоров`я, забійної рани голови та струсу головного мозку, рваної рани лівої гомілки, ран лівого плеча, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Своїми умисними діями, які виразились в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України визнав повністю, дав покази, які відповідають змісту обвинувачення та погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів.

Як вбачається з актового запису про смерть № 141 від 01 липня 2020 року виданого Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), потерпілий ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується також Лікарським свідоцтвом про смерть № 182 від 27 червня 2020 року.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорював їх, позиція його є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку згідно ст. 349 КПК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 1 статті 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.
Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, згідно статті 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Також судом враховуються й результати досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , складеної Попільнянським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області № 33/19/871-20 від 25 травня 2020 року, з якої вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, та подолання виявлених криміногенних потреб, таких як: контроль над поведінкою та мисленням. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу пробації.

Обвинувачений ОСОБА_4 , раніше не судимий, працює, має на утриманні одну неповнолітню дитину, характеризується згідно довідки характеристики старшого дільничного офіцера поліції Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області з позитивної сторони, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання злочинам. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.

Враховуючи вищевикладені обставини суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкції частини 1 статті 122 КК України у виді обмеження волі. Разом з тим, беручи до уваги пом`якшуючу покарання обставину, позицію прокурора, особу обвинуваченого, досудову доповідь складену Попільнянським районним сектором, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не є суспільно-небезпечним, а його виправлення й перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому на підставі статті 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 п.п. 1, 2 статті 76 КК України, оскільки таке покарання, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.
Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не пред`явлено.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України і призначити йому покарання за частиною 1 статті 122 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1