Справа № 350/1941/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2019 року селище Рожнятів
Колегія суддів Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.263, ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України, а ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.305, ч.3 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просить призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, внесення подання про визначення підсудності немає, а також просить застосувати запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з огляду на те, що надалі є обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду, незаконно впливати та свідків по кримінальному провадженні, вчиняти інші злочини.
Обвинувачені та їхній захисник не заперечили проти призначення справи до судового розгляду, однак заперечили щодо обрання щодо них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак просили застосувати щодо обвинувачених запобіжний захід не пов"язаний з триманням під вартою.
З`ясувавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, встановивши відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, суд прийшов до наступних висновків.
Кримінальне провадження підсудне Рожнятівському районному суду Івано-Франківської області.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України, за таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, у відкритому судовому засіданні.
Що стосується заявленого прокурором клопотання про застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує наступне.
Строк тримання під вартою обраний ухвалою Рожнятівського районного суду від 18 листопада 2019 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_7 спливає 18 січня 2020 року.
За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2 ст. 29 Конституції України).
Крім того, Конституційний Суд України зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із положеннями ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Приймаючи рішення про можливість застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги, що на даний час ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження, не відпали. Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України, а ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.305, ч.3 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, і деякі злочини відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, вік обвинувачених та стан здоров`я, сімейний стан, з урахуванням ризиків, визначених ст.177 КПК, зокрема, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом, а також враховує, що вони можуть вчинити інший злочин.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б були підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.
Вирішуючи клопотання обвинувачених та їхніх захисників про обрання більш м"якого запобіжного заходу, суд враховує, що ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть не виконувати покладені на них процесуальні обов`язки, є реальними, а тому виключають можливість обрання запобіжного заходу не пов"язаного з триманням під вартою, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинувачених.
Оскільки на сьогоднішній день триває судовий розгляд даного кримінального провадження, та обставини, які слугували підставою для обрання ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися, а інших обставин, які б давали суду підстави обрати запобіжний захід обвинуваченим не пов"язаний з триманням під вартою судом не встановлено, тому суд вважає виправданим тримання під вартою обвинувачених, у зв"язку з чим в задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і ОСОБА_7 та їх захисника про обрання запобіжного заходу не пов"язаного з триманням під вартою, слід відмовити.
Даних про те, що обвинувачені не можуть утримуватись в умовах слідчого ізолятора, матеріали кримінального провадження не містять. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд вважає, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні про обрання запобіжного заходу дають достатніх підстави вважати, що застосування виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених та зможе запобігти вищевказаним ризикам. А отже, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, за винятком випадків, що містяться у ч.4 цієї статті.
Згідно ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин інкримінованих неправомірних дій, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи матеріальне становище обвинувачених, тяжкість злочинів, у вчиненні яких вони обвинувачуються, обставини інкримінованих їм неправомірних дій, колегія суддів вважає що, застава в межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, та вважає доцільним визначити для кожного з них заставу, відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, у межах, що перевищують максимальний розмір застави для осіб обвинувачених у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме - 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01.12.2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102 грн.), що становить - 1051000 (один мільйон п`ятдесят одна тисяча) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання ними обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Керуючись ст.ст. 131, 176-178, 182 - 184, 197, 314, 315, 369-372 КПК України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 задоволити.
Застосувати відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ " Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12) на строк 60 днів, до 18 лютого 2020 року.
В разі внесення визначеної в ухвалі суми застави, негайно звільнити обвинувачених за яких вона внесена з-під варти та зобов`язати їх :
1.Прибувати за першою вимогою до суду.
2.Не відлучатися за межі місця проживання без дозволу суду;
3.Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
4.Здати на зберігання до Рожнятівського районного сектору Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Попередити обвинувачених, що в разі невиконання покладених на них обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачені вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м"який обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору і направити начальнику ДУ" Івано-Франківська установа виконання покарань ( № 12), для виконання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд протягом 7 діб після її оголошення, а особами, які перебувають під вартою - в той же строк після отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: