УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004406від 29.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

23 червня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004406 від 29.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, про арешт майна, а саме: 6 поліетиленових пакетиків із речовиною рослинного походження; скляний пристрій для куріння із залишками; мобільний телефон марки «Iphone 11» у заблокованому стані; мобільний телефон марки «Iphone 11» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім-картою оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Iphone7»; мобільний телефон марки «Nokia»; банківська картка НОМЕР_4 ; 4 цигарки з рослинною речовиною та картонний фрагмент з рослинною речовиною; грошові кошти в сумі 20 000 доларів США; грошові кошти в сумі 70 000 грн., яке було виявлено та вилучено 19.06.2020 за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що у провадженні СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004406 від 29.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.05.2020 року до ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві звернувся громадянин ОСОБА_8 та повідомив, що під час демонтажу покрівлі гаража № НОМЕР_5 , який розміщений на території даного кооперативу ним були виявлені предмети зовні схожі на вогнепальну зброю та боєприпаси. Проведеними першочерговими слідчими (розшуковими) заходами встановлено, що на протязі тривалого часу гаражем № НОМЕР_5 за адресою: АДРЕСА_2 користується ОСОБА_6 .

Так, 19.06.2020, в рамках даного кримінального провадження, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого було виявлено та вилучено: 6 поліетиленових пакетиків із речовиною рослинного походження; скляний пристрій для куріння із залишками; мобільний телефон марки «Iphone 11» у заблокованому стані; мобільний телефон марки «Iphone 11» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім-картою оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Iphone7»; мобільний телефон марки «Nokia»; банківська картка НОМЕР_4 ; 4 цигарки з рослинною речовиною та картонний фрагмент з рослинною речовиною; грошові кошти в сумі 20 000 доларів США; грошові кошти в сумі 70 000 грн.

Враховуючи те, що вилучені речі та предмети, на думку органу досудового розслідування, набуті в результаті вчинення злочину, використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий, за погодженням із прокурором, вважають за необхідне накласти арешт на вищевказане майно, яке було виявлено та вилучено 19.06.2020 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав у ньому наведених та просив задовольнити. Зазначив про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Грошові кошти було вилучено, у зв`язку з їх невідомим походженням, оскільки жодних документів про належність таких грошових коштів органу досудового розслідування надано не було, при цьому існують вагомі підстави вважати, що вони здобуті злочинним шляхом. На мобільних телефонах, які можливо використовувалися як засоби для вчинення кримінального правопорушення, може міститися відповідне листування та контакти. Про належність мобільних телефонів слідчому невідомо, оскільки вони перебувають у заблокованому стані, крім мобільного телефону марки «Iphone 11» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім-картою оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 . Щодо речовин рослинного походження, слідчий пояснив, що відносно них призначено відповідну експертизу. Просив накласти арешт на грошові кошти з метою можливої конфіскації майна, а на інше майно з метою збереження речових доказів.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_9 заперечував щодо задоволення клопотання. Звертав увагу, що обшук було проведено з численними порушеннями. Стверджував, що вилучені грошові кошти належать ОСОБА_7 та мають законне походження. Просив відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти та мобільні телефони марки «Iphone 11».

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, а саме: мобільний телефон марки «Iphone 11» у заблокованому стані; мобільний телефон марки «Iphone7»; мобільний телефон марки «Nokia», яке було виявлено та вилучено 19.06.2020 за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, є знаряддям вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Арешт такого майна є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про необхідність накладення арешту на вищеперелічене майно з метою забезпечення збереження його як речового доказу у кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Одночасно слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на таке майно: 6 поліетиленових пакетиків із речовиною рослинного походження; скляний пристрій для куріння із залишками; мобільний телефон марки «Iphone 11» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім-картою оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 ; банківська картка НОМЕР_4 ; 4 цигарки з рослинною речовиною та картонний фрагмент з рослинною речовиною; грошові кошти в сумі 20 000 доларів США; грошові кошти в сумі 70 000 грн., яке було виявлено та вилучено 19.06.2020 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, клопотання про арешт майна та матеріали кримінального провадження, які є у розпорядженні слідчого судді, не містять належного обґрунтування необхідності накладення арешту на вищевказане майно, а також можливості використання вказаного майна як доказу у кримінальному провадженні.

Згідно постанови слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 19.06.2020 перелічене вище майно яке було виявлено та вилучено 19.06.2020 за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0004406.
Однак, така постанова про визнання речовими доказами від 19.06.2020, не містить посилання на конкретні дані, які дають підстави для висновку про те, що вказане майно може мати доказове значення у кримінальному провадженні №0004406.
Водночас, як вбачається з матеріалів клопотання та долучених до нього документів, огляд таких речей слідчим не проводився, а отже посилання на те, що такі речі мають значення для кримінального провадження ґрунтуються виключно на припущеннях.

При цьому, інших підтверджуючих даних щодо того, що таке майно має доказове значення для кримінального провадження №0004406 слідчому судді не надано.

Крім того, слідчий у судовому засіданні послався на те, що необхідність арешту на вилучені під час проведення обшуку грошові кошти полягає з метою забезпечення можливої конфіскації у кримінальному провадженні.

Однак, відповідно до змісту санкції ч.1 ст.263 КК України, за якою здійснюється досудове розслідування, вказана норма не передбачає можливості призначення такого виду покарання як конфіскація майна. Крім того, в рамках вказаного кримінального провадження цивільний позов не заявлено.

Наведене свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з підстав, зазначених у клопотанні.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, слідчому судді не наведено обставин, які б вказували, що перелічене вище майно яке було виявлено та вилучено 19.06.2020 за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0004406має доказове значення для кримінального провадження.

Перелічені обставини також мають міститися й у клопотанні слідчого або прокурора, який звертається з проханням арештувати майно. Крім того, предмет клопотання про арешт майна повинен враховувати положення ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, за яким, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону та навести достатні підстави для обмеження такого права

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на: 6 поліетиленових пакетиків із речовиною рослинного походження; скляний пристрій для куріння із залишками; мобільний телефон марки «Iphone 11» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 з сім-картою оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 ; банківська картка НОМЕР_4 ; 4 цигарки з рослинною речовиною та картонний фрагмент з рослинною речовиною; грошові кошти в сумі 20 000 доларів США; грошові кошти в сумі 70 000 грн., яке було виявлено та вилучено 19.06.2020 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки органом досудового розслідування не доведено, що таке майно стосується кримінального провадження, матиме істотне значення для подальшого розслідування кримінального провадження, є розумним і співрозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження, а також не призведе до негативних наслідків для третіх осіб.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 131, 132, 171-173, 309, 368-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004406від 29.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone 11» у заблокованому стані;

- мобільний телефон марки «Iphone7»;

- мобільний телефон марки «Nokia»,

яке було виявлено та вилучено 19.06.2020 за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали оголосити 30 червня 2020 року о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1