Справа № 125/900/18
Провадження №11-кп/801/60/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000081, за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на вирок Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 24.09.2019р., яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, освіта середня, пенсіонерку, одружену, раніше не судиму,
визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України та виправдано у зв`язку з відсутністю в її діяннях складів кримінальних правопорушень.
Вирішено питання з речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 29 березня 2004 року під час виготовлення ПМП «КВАНТРОН» технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки кадастровий № :01:107:0004 (22) в натурі (на місцевості), яка розташована у АДРЕСА_1 , з метою її подальшого затвердження, отримавши офіційний документ протокол погодження (встановлення) та закріплення меж вказаної вище земельної ділянки, діючи з єдиним умислом, спрямованим на внесення до офіційного документу неправдивих відомостей, в графі «суміжні землевласники - від Є до І» протоколу виконала підпис від імені ОСОБА_9 , тим самим, підробила його. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, ОСОБА_6 передала офіційний документ протокол погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки кадастровий № :01:107:0004 (22) - для подальшого його затвердження, знаючи, що вказані в протоколі відомості не відповідають дійсності.
Наведені вище дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковані за частинами 1 і 4 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документа та використання завідомо підробленого документа.

Розглянувши кримінальне провадження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_6 в інкримінованих їй злочинах, передбачених частинами 1 і 4 ст. 358 КК України не доведена, так як протокол погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 29 березня 2004 року, який складений на бланку у довільній формі і підписаний ОСОБА_6 , виконавцем робіт, міським головою, землевпорядником міської ради - не є офіційним документом, оскільки не відповідає вимогам встановленим у примітці до ст. 358 КК України.
Також сторона обвинувачення не довела умислу та мети інкримінованого ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Зокрема, ОСОБА_6 показала в суді, що свої підписи у документах землевпорядної організації вона поклала в місцях, на які вказав землевпорядник, і ніколи не бажала підробляти підпис ОСОБА_9 . А мета такого інкримінованого ОСОБА_6 злочину не могла бути досягнута у будь-якому випадку, оскільки документ, в якому міститься підроблений підпис ОСОБА_9 , не є офіційним і не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи звільнення від обов`язків.
Щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа, то обвинувачення обґрунтовує його подачею цього документа до ПМП «КВАНТРОН» для подальшого затвердження. Однак, досудовим слідством не здобуто доказів на ствердження такої обставини, а сам документ спростовує ці обставини.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 3 місяців арешту, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 4 місяців арешту. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 місяців арешту. На підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. Відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ, а саме оригінал протоколу погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки від 29.03.2004 зберігати в матеріалах справи. Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати на користь держави за проведення двох судово-почеркознавчих експертиз у сумі 3407 грн. 40 коп.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судом не вірно надано правову оцінку протоколу погодження (встановлення) та закріплення меж земельної ділянки, а також не приділено належної уваги тій обставині, що ОСОБА_6 фактично визнала обставини проставлення підпису замість ОСОБА_9 , проте не бажала його підробляти, що як наслідок призвело до ухвалення незаконного вироку.
Також прокурор зазначає, що під час здійснення авторозподілу судової справи по обвинуваченню ОСОБА_6 в Мурованокуриловецькому районному суді Вінницької області відбувся безальтернативний авторозподіл, тобто завчасно відомий.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить про скасування виправдувального вироку та ухвалення нового вироку, яким визнати винною ОСОБА_6 за ч. 1, 4 ст. 358 КК України та звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, стягнувши судові витрати за проведення експертиз та пояснив, що судом, на його думку не взято до уваги постанову ВС від 11.08.2018 року у справі № 263/11779/16-ц у якій висловлено правову позицію стосовно застосування Інструкції № 43 від 04.05.1999 року, а тому слід визнати протокол погодження меж земельної ділянки офіційним документом, який вона використала, передавши його для затвердження, крім того посилається на те, що в суді відбувся безальтернативний авторозподіл, що свідчить про незаконний склад суду, обвинувачена ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 заперечили проти апеляційної скарги, оскільки судом було наведено мотиви у вироку з яких виправдано ОСОБА_6 , також захист заперечує доводи прокурора, що ОСОБА_6 визнала, що вона підробила зазначений протокол, а також просить врахувати, що для проведення експертизи слідчий надав в якості експериментального зразка угоду між захисником та ОСОБА_6 , чим порушив адвокатську таємницю, також є безпідставними доводи щодо визнання протоколу офіційним документом, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі
вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є
рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального
права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження,
передбаченим цим Кодексом.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б вплинути на законність та обґрунтованість вироку і його скасування апеляційним судом не встановлено.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження вірно керувався ст. 18 КПК та ст. 91 КПК України.

Дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що протокол погодження меж земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 29.03.2004 року не є офіційним документом, навівши відповідні критерії до яких документ може бути визнаний офіційним.

Окрім того, судом вірно взято до уваги, що на час складення зазначеного протоколу, його у переліку документів, які мали бути включені до технічної документації із землеустрою, не передбачалось.

За встановлених обставин апеляційний суд погоджується з тим, що судом було взято до уваги правову позицію, яка викладена в постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 581/1039/15-ц, а те, що існує інша правова позиція, наведена прокурором в апеляційній скарзі, не є підставою для скасування виправдувального вироку з огляду на те, що стороною обвинувачення не доведено умисел та мета ОСОБА_6 , а також не надано доказів, що даний протокол був використаний як офіційний і породив певні права для ОСОБА_6 на які у неї не було законних підстав.

Крім того, безпідставним також є твердження прокурора в апеляційній скарзі, що ОСОБА_6 фактично визнала обставини проставлення підпису замість ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_6 заперечувала, що підробляла підпис від імені ОСОБА_9 , а у висновку експерта від 05.01.2018 року лише зроблено припущення, що підпис від імені ОСОБА_9 виконано ймовірно ОСОБА_6 .

Щодо зазначення в мотивувальній частині вироку про недоведеність наявних в діях ОСОБА_6 обов`язкових ознак злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку з чим обвинувачену необхідно виправдати не суперечить резолютивній частині вироку, де зазначено про виправдання ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю в її діяннях складів кримінальних правопорушень, оскільки суд мав на увазі про відсутність обов`язкової ознаки для відповідальності за ст. 358 КК України, визнання документа офіційним, що є обов`язковою ознакою для наявності складу кримінального правопорушення, а не недоведення вини ОСОБА_6 щодо виготовлення та використання офіційного документа.

Також не може бути підставою для скасування вироку посилання прокурора на неповний виклад обвинувачення у виправдувальному вироку, оскільки суд виклав повно обвинувачення, за виключенням посилання на висновок експерта щодо підробки документа, оскільки експертний висновок не є обов`язковою ознакою складу кримінального правопорушення за ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, а є доказом, наданим прокурором на обґрунтування обвинувачення.

Також апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо допущених порушень ст. 35 КПК України, зокрема об`єктивності і неупередженості розподілу матеріалів кримінального провадження.

Дане кримінальне провадження було скеровано до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області на підставі ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 24.05.2018.

Те, що на час надходження до суду кримінального провадження в суді була діючим лише суддя ОСОБА_1 і відбувся безальтернативний розподіл не можна вважати порушенням, оскільки відсутність необхідної кількості суддів, передбаченої штатним розписом, викликано об`єктивною причиною і не є перешкодою для здійснення правосуддя діючим суддею, та не може слугувати підставою для скасування вироку.

Окрім того, апеляційний суд бере до уваги, що судді, яка здійснювала розгляд, не заявлено відвід так як не встановлено було сумнівів у її неупередженості або ж обставин, які би виключали можливість здійснювати правосуддя у даному провадженні.

Також в інших кримінальних провадженнях, розглянутих за аналогічних обставин суддею ОСОБА_1 , прокурором дана обставина не вважалась порушенням, що свідчить про надуманість підстави, зазначеної прокурором для скасування виправдувального вироку.

Зважаючи на викладене, не встановлено також інших підстав, які би стали підставою для скасування виправдувального вироку.

Щодо не зазначення у резолютивній частині вироку рішення про процесуальні витрати за проведення судових почеркознавчих експертиз, це не може слугувати підставою для скасування чи зміни вироку, оскільки суд обґрунтовано зазначив у вироку, що у зв`язку з ухваленням виправдувального вироку, не підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати, також вирішення даного питання можливе і після набрання законної сили даним вироком.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 24.09.2019р. щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4