Справа № 307/2760/19
Провадження № 1-кп/307/372/20
В И Р О К
іменем України
04 березня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 , з сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Тячів матеріали кримінального провадження №0000558 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, приватного підприємця, особи з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 13 червня 2019 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи на території дворогосподарства в АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, підійшов до потерпілої та розпочав з нею словесний конфлікт, в ході якого, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , підійшов до останньої та безпричинно наніс їй один удар правою рукою в область обличчя, від нанесеного удару потерпіла ОСОБА_5 впала на землю, після чого підвелася на ноги, однак ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс їй ще один удар по обличчю, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин обличчя, травматичного кон`юнктивіту та травматичної ерозії лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 164 від 03 липня 2019 року відносяться до групи легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, спочатку винуватим себе не визнав та показав, що літом, ввечері, точної дати не пам`ятає, йому дружина сказала, що їх кури зайшли на сусідське подвір`я, власником якого є син потерпілої ОСОБА_5 . Він попросив сина ОСОБА_5 , щоб він вигнав його курей, однак останній сказав, щоб він сам їх вигнав з його подвір`я. Він зайшов на дане сусідське подвір`я, і почав виганяти курей, однак в цей час прийшла ОСОБА_5 , і між ними виникла сварка. ОСОБА_5 взяла держак від лопати, і замахнулася ним на нього. Він вирвав даний держак, і кинув за ОСОБА_5 , однак не попав, оскільки ОСОБА_5 втекла в будинок. Зазначив, що жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 не наносив. В подальшому, а саме, судовому засіданні 04 березня 2020 року, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження визнав повністю, у вчиненому розкаявся, однак відмовився від дачі показів.

Вина ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується показами потерпілої та документами, що є у справі, які були досліджені у судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 13 червня 2019 року, приблизно о 21 год., вона повернулася додому з сінокосу, і побачила, що на їх подвір`я зайшли кури ОСОБА_4 . Перебуваючи на подвір`ї будинку, вона йшла до стайні, і побачила ОСОБА_4 , який почав ображати її нецензурними словами та погрожувати розправою. Підійшовши до неї, ОСОБА_4 вдарив її в голову, внаслідок чого вона впала на землю, а коли вона встала із землі, і намагалася втекти, ОСОБА_4 знову вдарив її в голову, після чого вона втекла в будинок. Зазначила, що жодної палиці в руках вона не мала, а коли втікала в будинок, ОСОБА_4 біг за нею.

20 лютого 2020 року потерпіла ОСОБА_5 , у зв`язку із незгодою з ухвалою суду про відмову в задоволенні її клопотання про відвід прокурору, покинула зал судового засідання, а в судове засідання 04 березня 2020 року не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.

Оскільки потерпіла ОСОБА_6 20 лютого 2020 року, під час судового засідання. покинула зал судового засідання, а в судове засідання 04 березня 2020 року не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, суд, за згодою прокурора та обвинуваченого, беручи до уваги те, що потерпіла допитана, була присутня при допиті обвинуваченого та дослідженні всіх доказів, продовжив розгляд справи у її відсутності.

Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13 червня 2019 року, з якого відомо, що ОСОБА_5 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4 , який 13 червня 2019 року, приблизно о 21 год. 00 хв., на території дворогосподарства в АДРЕСА_2 , наніс їй два удари по обличчю, чим спричинив тілесні ушкодження. (а.с.74-76 ).

Висновком експерта № 164 від 03 липня 2019 року, згідно якого у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин обличчя, травматичного коньюнктивіту та травматичної ерозії лівого ока. Дані тілесні ушкодження спричинені по ударному механізмі, від дії твердого тупого предмету, можливо рукою стиснутою в кулак. Строку події 13 червня 2019 року дані тілесні ушкодження відповідають, і відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.79-80).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 03 липня 2019 року та фототаблицею до нього, з якого відомо що ОСОБА_5 показала як саме, і за яких обставин, ОСОБА_4 наносив їй тілесні ушкодження (а.с.81-89).

Досліджені докази не викликають сумніву у їх достовірності, так як взаємно підтверджуються, здобуті і закріплені у встановленому законом порядку, є об`єктивними.

За таких обставин суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 125 КК України.

Суд не бере до уваги первинні покази обвинуваченого про те, що він не вчиняв злочину, оскільки його покази спростовуються послідовними показами потерпілої, які співпадають з її показами під час проведення слідчого експерименту 03 липня 2019 року та висновком експерта в частині отриманих тілесних ушкоджень та механізму їх отримання. Своїми первинними показами, на думку суду, обвинувачений намагався уникнути відповідальності.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який з місця проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає визнання вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

З урахуванням таких обставин справи, суд приходить до висновку, що до ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді штрафу, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1