ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1017/19 Номер провадження 11-кп/814/379/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу прокурора Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 листопада 2019 року по кримінальному провадженню № 0000295 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів , Житомирської області , українця , гр. України , з середньою освітою , не працюючого , не судимого , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
за участю прокурора ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 листопада 2019 року повернуто прокурору обвинувальний акт з доданими матеріалами за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Приймаючи таке рішення суд вказав , що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам ст.ст.109,291 КПК України. Зазначає також про порушення прав потерпілих у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала
Прокурор у принесеній апеляційній скарзі просить ухвалу Зіньківського районного суду від 26.11.2019 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Посилається також , що суд в стадії підготовчого судового засідання вдався до оцінки фактичних обставин у справі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає , що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам статей 109,291 КПК України.

Позиція учасників судового провадження в судовому засіданні
В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав та просив зпадовольнити з наведених в ній підстав. Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з"явилися , попередньо надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі , рішення суду просили залишити без змін. Обвинувачений ОСОБА_6 також до суду не з"явився , будучи належним чином повідомленим про час , день та місце розгляду справи , що не перешкоджає проведенню засідання без його участі.

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача , думку прокурора , обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених положень закону.

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Вимоги до обвинувального акту в кримінальному провадженні визначені ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт , зокрема , має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення , які прокурор вважає встановленими , правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції , перевіряючи обвинувальний акт на предмет дотримання прокурором положень п.5 ч.2 ст.291 КПК , припустився помилки , а тому доводи прокурора наведені в апеляційній скарзі є слушними.

Повертаючи , обвинувальний акт , суд послався на те , що в ньому незрозуміло викладено суть обвинувачення ; реєстр матеріалів досудового розслідування складений з порушеннями; неправильно вказано місце народження потерпілого ОСОБА_8 , а також враховано зауваження потерпілих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Проте з такими висновками суду , колегія суддів не може погодитися.

Так , як вбачається із змісту обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 в ньому в повному обсязі виконано вимоги ст. 291 КПК України та чітко зазначено обставини , що підтверджують подію злочину , передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

В обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення , які прокурор вважає встановленими. Містить обвинувальний акт і правову кваліфікацію викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.

Як вбачається із вже зазначеного вище п.5 ч.2 ст.291 КПК України , законодавець прямо зобов`язує прокурора викладати фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення. Крім того , законодавець розмежовує у зазначеній нормі виклад фактичних обставин , правову кваліфікацію і формулювання обвинувачення.

Правовою кваліфікацією є точне встановлення відповідності вчиненого винним суспільно небезпечного діяння складу конкретного злочину , закріпленого в кримінальному законі.

Формулювання ж обвинувачення - це виклад в обвинувальному акті кваліфікуючих ознак об`єктивної сторони складу інкримінованого особі кримінального правопорушення , фактичні обставини якого викладені в ньому , у відповідності як їх передбачено у конкретній статті (частині статті) КК України.

При цьому , колегія суддів зауважує, що вказуючи про незрозумілість викладу суті обвинувачення , суд не навів цьому жодного обґрунтування.

З огляду на наведене колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про відсутність чіткого та зрозумілого формулювання обвинувачення таким, що не відповідає положенням КПК.

Крім того , колегія суддів вважає неприпустимим , коли суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання вдається до оцінки фактичних обставин кримінального правопорушення (доказів) і надає цьому свої висновки. Вказані факти можуть свідчити на думку колегії суддів про певну поспішність суду , який дотримуючись принципів об`єктивності , неупередженості має досліджувати докази в ході судового розгляду.

Неточне наведення в обвинувальному акті адреси місця народження потерпілого ОСОБА_8 не може слугувати підставою для його повернення. Вказані недоліки можуть бути усунені під час підготовчого та судового розгляду , що власне і було зроблено.

Є помилковим на думку колегії суддів також і висновок суду першої інстанції , щодо однієї із підстав повернення обвинувального акту - його невідповідність положенням ст.ст.109,110 КПК України.

Колегія суддів вважає , що реєстр матеріалів досудового розслідування не можна ототожнювати з обвинувальним актом і на нього не розповсюджується правило повернення прокурору , як обвинувального акту.

Ті недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування , на які вказує суд першої інстанції , не є суттєвими та в жодному разі не перешкоджають розгляду обвинувального акту.

Помилковим також , є твердження про відсутність в обвинувальному акті інформації про захисника.

Як зазначено в апеляційній скарзі прокурора , під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000295 захисник взагалі не залучався на підставі ст. 48 КПК України. Вказана обставина підтверджується договорами про надання правової допомоги у кримінальному провадженні , що містяться в матеріалах кримінального провадження ( а.м.к.п. 15, 33), дата укладення яких 16.08.2019 року та 23.09.2019 року , тобто після затвердження обвинувального акту.

Позиція потерпілого ОСОБА_8 , висловлена в суді першої інстанції та яка була врахована судом при прийнятті рішення про повернення обвинувального акту , також не впливає на наведені вище обставини щодо незаконності судового рішення.

Щодо безпідставності висновків суду про нечіткість зазначення у обвинувальному акті суті обвинувачення , колегія суддів висловилася вище. Та обставина , що суть обвинувачення є незрозумілою потерпілому , не вказує на неправильність його викладення та не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту.

Не підтверджується матеріалами кримінального провадження позиція потерпілого ОСОБА_8 щодо не зазначення в обвинувальному акті матеріальної шкоди , спричиненої йому злочином.

Так , як вбачається з обвинувальному акту , в ньому чітко вказаний розмір шкоди завданий , кримінальним правопорушенням.

Крім того , відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України , вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням , є обставинами , які підлягають доказуванню.

Розміром матеріальної шкоди спричиненої злочином , який встановлений на досудовому розслідуванні , може бути змінений під час судового розгляду кримінального провадження , зокрема після проведення відповідної експертизи.

Тому незгода потерпілого ОСОБА_8 з розміром матеріальної шкоди спричиненої злочином та відсутність в матеріалах досудового розслідування експертного висновку також не може слугувати підставою для повернення обвинувального акту.

Крім того , як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілими та їхнім представником вже заявлено цивільний позов та клопотання про призначення товарознавчої експертизи , що вказує на наявність процесуальних механізмів забезпечення визначення реального розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та відновлення порушених майнових прав потерпілої сторони під час судового розгляду справи.

Під час судового розгляду в тому числі можуть бути також вирішені питання і щодо зміни обвинувачення і в тому числі виходячи із позиції потерпілого.

Також , в ході апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено будь-яких суттєвих порушень прав потерпілих , допущених на досудовому слідстві , які б не могли бути відновлені під час судового розгляду обвинувального акту та які слугують підставою для повернення обвинувального акту.

Аналізуючи підстави повернення обвинувального акту в їх сукупності , значимості для судового розгляду , колегія суддів вважає , що незначні недоліки обвинувального акту не є такими , що перешкоджають судовому розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору є помилковим, а апеляція прокурора такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури задовольнити;

ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 листопада 2019 року про повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції ;

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4