ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/435/20 Справа № 210/6299/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року відносно ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання до засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 11.07.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч.3, 70 ч. 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Суд першої інстанції оцінивши поведінку засудженого ОСОБА_7 за весь період відбуття покарання, матеріали особової справи, щоденник індивідуальної роботи із засудженим, характеристику, застосовані заохочення, відсутність діючих стягнень, прийшов до висновку, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів своє виправлення. У зв`язку із чим, в подальшому може бути виправлений без ізоляції від суспільства. Суд, звільнив його умовно-достроково з місць позбавлення волі на не відбуту частину строку покарання, що становить 1 рік 4 місяці 14 днів.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказану ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання адміністрації ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .
Апелянт вважає, що дана ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність з наступних підстав.
Прокурором в суді першої інстанції було зауважено, що ОСОБА_7 схильний до вчинення злочинів, оскільки відбуває покарання за кілька злочинів, в тому числі тяжких, які скоїв в період іспитового строку.
Зазначає, що ОСОБА_7 був раніше засудженим за тяжкий злочин вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06.06.2014 за ст. 187 ч. 1, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.
Однак, ОСОБА_7 , в період іспитового строку знов вчинив кілька злочинів, в тому числі тяжких.
Так, в подальшому ОСОБА_7 був засуджений ще 3 рази: 26.01.2017 року, 15.03.2017 року та 11.07.2017 року.
На думку прокурора, вказаний факт потребує більш ретельного вивчення особистості засудженого та його поведінки за весь строк відбування покарання, з метою визначення виправлення засудженого та запобігання вчинення нових злочинів, оскільки ОСОБА_7 фактично відбуває покарання за 4 вироками.
Незважаючи, на наявність лише 1 стягнення у засудженого ОСОБА_7 у серпні 2017 року, не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого діючих стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.
Вказує, що в свою чергу, враховуючи схильність ОСОБА_7 до вчинення злочинів та тривалу злочинну діяльність, 2 заохочення від 18.01.2019 року та 11.04.2019 року за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці», які останній отримав безпосередньо перед настанням права на умовно-дострокове звільнення, не можуть свідчити про доведення ним свого виправлення та досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а в більшій мірі свідчить про пристосовницьку поведінку.
Прокурор зазначає, що крім того, питання про можливість застосування до засудженого ОСОБА_7 розглядалося по відбуттю ним 2/3 строку покарання і цей строк настав лише у зв`язку із застосування до нього ст. 72 ч. 5 КК України, чим скорочено було покарання майже на 5 місяців, що свідчить, на його думку, про формальне настання можливості вирішення питання про застосування ст. 81 КК України.

Заслухавши суддю доповідача, думки прокурора, яка прохала задоволнити апеляційну скаргу прокурора, засудженого, який прохав залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора та вважав ухвалу суду правильною, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону не були дотримані в повному обсязі.
Згідно зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно - дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з вимогами ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.
Отже, зі змісту вказаної норми випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» від 26.04.2002 року, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш мяким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, ощадливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.
При розгляді матеріалів справи суд прийшов до правильного висновку про фактичне відбуття засудженим ОСОБА_7 трьох чвертей строку покарання, призначеного за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.07.2017 року , що дало йому право при певних умовах бути умовно-достроково звільненим з місць позбавлення волі.
І хоча умовно-дострокове звільнення є актом заохочення і застосовується тільки до тих засуджених, які сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і таке звільнення від відбування покарання є правом, а не обовязком суду, оцінюючи поведінку засудженого та відношення його до праці під час відбування покарання в місцях позбавлення волі, місцевий суд з огляду на діюче законодавство повинен був проаналізувати всі дані по справи та прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Як вбачається з наявних матеріалів ОСОБА_7 раніше судимий: 06.06.2014 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 187 ч. 1, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Під час утримання в Криворізькій установі виконання покарань № 3 характеризувався негативно. За допущене порушення режиму утримання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав.
З 01.09.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)». За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 2 ( два) рази.
Залучається до суспільно-корисної праці в цеху «РМЦ» підприємства установи.
Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.
Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.
Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Колегія суддів вважає слушним довід прокурора про те, що незважаючи, на наявність лише 1 стягнення у засудженого ОСОБА_7 у серпні 2017 року, не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого діючих стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.
В свою чергу, враховуючи схильність ОСОБА_7 до вчинення злочинів та тривалу злочинну діяльність, та лише 2 заохочення від 18.01.2019 року та 11.04.2019 року за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці», які останній отримав безпосередньо перед настанням права на умовно-дострокове звільнення, вказане не може свідчити про повне доведення ним свого виправлення та досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.
За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора є такими, які заслуговують на увагу і тому підлягають задоволенню, а ухвалу, не можна визнати законною, та на підставі ст.ст 409, 411 КПК України, слід скасувати.
Враховуючи викладене, ухвала про задоволення подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання до засудженого ОСОБА_7 є передчасною, та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали на підставі п. 4 ч. 1 ст. 407, 411 КПК України, якою слід відмовити в задоволенні вказаного подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411, 419, КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_8 , - задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року відносно ОСОБА_7 , - скасувати.
Постановити нову, якою в задоволенні подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)» про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання до засудженого ОСОБА_7 - відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: