ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/538/20

14 травня 2020 року

м.Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000114 від 14.02.2020 з угодою про примирення від 28.02.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Жильжа Костопільського району Рівненської області, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, державних нагород та пільг не має, освіта середня спеціальна, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 14 лютого 2020 року, близько 11:00 год., перебуваючи поблизу магазину «Світозар», що розташований за адресою вул.Ватутіна 32Б с.Корчів?я Костопільського району Рівненської області, шляхом вільного доступу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ніхто за ним не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, таємно, викрав належний ОСОБА_6 велосипед марки «Crosswind», чорного з оранжевим кольору, вартістю 2391,67 грн., чим спричинив останньому матеріального збитку на вказану суму.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України.

28 лютого 2020 року під час провадження досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди, підозрюваний ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у разі затвердження такої угоди у вигляді громадських робіт строком 80 /вісімдесят/ годин. В угоді визначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України винним себе визнав повністю та надав згоду на застосування узгодженої сторонами міри покарання.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 5 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор у судовому засіданні просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання. Свою позицію прокурор обґрунтовує тим, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України.

У судовому засіданні потерпілий просив суд затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене покарання для ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, в ході підготовчого судового засідання, судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Дослідивши укладену між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 угоду про примирення від 28.02.2020, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, наявні підстави для затвердження угоди про примирення.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), відповідальність за що передбачена ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, та дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у виді громадських робіт строком 80 /вісімдесят/ годин.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується приписами ст.100 КПК України.
Речовий доказ, велосипед марки «Crosswind», чорного з оранжевим кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому, після набрання вироком законної вважати повернутим за належністю.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З довідки про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи вбачається, що витрати на проведення судової експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 628,04 грн., а відтак суд дійшов висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 377, 475, 100, 122, 124, 394 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 28 лютого 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_3 винним вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді громадських робіт строком 80 /вісімдесят/ годин.

Речовий доказ, велосипед марки «Crosswind», чорного з оранжевим кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому, після набрання вироком законної сили вважати повернутим за належністю.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 628,04 грн. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1