Справа № 191/551/18
Провадження № 1-кп/191/49/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000023 від 03 січня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2017 року приблизно о 19-00 годин ОСОБА_3 проходив повз домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачив металеву вхідну хвіртку блакитно-червоного кольору з паркану, який огороджував ззовні двір вказаного домоволодіння. В цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_5 , а саме металевої вхідної хвіртки. В цей час ОСОБА_3 , перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на власну користь, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер і за ним ніхто не спостерігає, підійшов до паркану де, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, шляхом вільного доступу викрав металеву вхідну хвіртку блакитно-червоного кольору розміром 1,8м х 0,8м, вартість якої згідно висновку експерта №30/01 від 17 січня 2018 складає 228,00 грн., належну потерпілій ОСОБА_5 . Після цього, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , діючи умисно, з викраденим майном, що належить потерпілій ОСОБА_5 , залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальних збитків на вищевказану суму.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
10 грудня 2017 року приблизно о 19-00 годин ОСОБА_3 проходив повз домоволодіння АДРЕСА_3 , де побачив металеву вхідну хвіртку зеленого кольору з паркану, який огороджував ззовні двір вказаного домоволодіння. В цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 , а саме металевої вхідної хвіртки. В цей час ОСОБА_3 , перебуваючи біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна та звернення його на власну користь, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер і за ним ніхто не спостерігає, підійшов до паркану де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, шляхом вільного доступу викрав металеву вхідну хвіртку зеленого кольору розміром 1,7м х 0,85м, вартість якої згідно висновку експерта №15/01 від 05 січня 2018 складає 340,00 грн., належну потерпілій ОСОБА_6 . Після цього, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , діючи умисно, з викраденим майном, що належить потерпілій ОСОБА_6 , залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив останній матеріальних збитків на вищевказану суму.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро покаявся і пояснив обставини подій таким чином, як вони викладені вище.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

Судом, з відома учасників судового розгляду, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені право оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по справі, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

В якості пом`якшуючої покарання обставини суд враховує щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пам`якшуючої і обтяжуючої покарання обставин, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним інших правопорушень, йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк в межах санкцій ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням вимог ч.1 ст.70 КК України.

Також, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які не є тяжкими, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який позитивно характеризується по справі, раніше не судимий, вину визнав у повному обсязі, щиро покаявся, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів по справі суд вважає за необхідне вирішити згідно ст.100 КПК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає за необхідне не обирати.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Керуючись ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі металеву хвіртку загальним розміром 1,7м х 0,85м, виготовлену з суцільного листа металу розміром 1,45м х 0,85м, товщиною металу 3мм, металевих вуголків висотою ребер 3 см та прутів, яка має з внутрішньої сторони два механізми запирання у вигляді металевих засувів, у робочому стані без сторонніх пошкоджень до набрання вироком законної сили залишити у володінні потерпілої ОСОБА_6 .

Речові докази по справі металеву хвіртку загальним розміром 1,8м х 0,8м, виготовлену заводським способом до набрання вироком законної сили залишити у володінні потерпілої ОСОБА_5 .

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

На вирок може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Обвинуваченому і прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1