КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/857/2020 . Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року,
за участю:
прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
власника майна ОСОБА_7 ,
представника власника майна ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , про арешт майна, вилученого 26.11.2019 року під час огляду в приміщенні кафе "Cam на Сасао", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пушкінській, 11-А.

Накладено арешт на майно, яке було вилучено 26.11.2019 року під час проведення огляду приміщення кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пушкінській, 11-А, а саме на: 2 (дві) купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна з серіями та номерами: НВ14126219N, KF90279137A; грошові кошти у кількості 88 (вісімдесят вісім) штук, що імітують купюри номіналом по 100 доларів кожна з одним серійним номером FF95594731A; витяг з Реєстру речових прав на нерухоме майно; грошові кошти: 50 (п`ятдесят) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень кожна з наступними серіями та номерами: ЗФ0453889, ЗГ2105287, ЛВ8076197, СЗ0053926, ВЕ3491032, ЗБ6871741, СГ7116368, ВА4307292, ЛИ8875868, МГ0990235, СЗ6744101, БР5255479, ЛБ61044867, МА4223583, УЖ8415075, ЗГ7633888, СЖ4698497, ФД8916172, ФД2502073, ФЖ0948678, ЛА0068588, ФГ2248384, ВБ0283031, ЗД3873890, УГ4319108, ЛВ3584915, СГ2474359, ВА9865203, ФЖ6689588, ВЗ9239198, МВ3771180, ФГ1272318, УБ1739615, ГТ3102614, УД1989455, ФД4108356, БТ0533604, ФД3730856, УГ1600467, ЗИ3362920, МА5558407, ЛГ3150256, ЛА9152056, УЗ0907694, ЗЗ7078077, УГ9886159, МВ9619744, ХЖ9869242, УИ6501934, ХЗ6917720; мобільний телефон ОСОБА_7 марки «IPhone 11Pro Max» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон ОСОБА_12 марки «IPhone 8» з IMEI НОМЕР_3 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року про арешт майна підозрюваного ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 000685 від 25 жовтня 2019 року. Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 000685 від 25 жовтня 2019 року в частині арешту мобільного телефону марки «IPhone 11Pro Max» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 . Повернути ОСОБА_7 належне йому майно, а саме: мобільний телефон марки «IPhone 11Pro Max» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .
На обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам законну. Клопотання про арешт майна подано до суду поза межами строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України. Слідчим суддею не дотримано процесуального строку розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, передбаченого ч. 6 ст. 173 КПК України. Копію оскаржуваної ухвали не направлено, отримано лише 26.12.2019.

Також апелянт зазначає, що слідчим суддею не враховано доводів сторони захисту.

Апелянт наголошує на тому, що посилання слідчого судді на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а відтак наявність правової підстави для арешту майна, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та невмотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону, а тому слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, СУ ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000685 від 25 жовтня 2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.

26.11.2019 в приміщенні кафе «Camна Cacao», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 11-А, проведено огляд місця події відповідного до якого на столі виявлено та вилучено речі, а саме: 2 (дві) купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна з серіями та номерами: НВ14126219N, KF90279137A; грошові кошти у кількості 88 (вісімдесят вісім) штук, що імітують купюри номіналом по 100 доларів кожна з одним серійним номером FF95594731A; витяг з Реєстру речових прав на нерухоме майно; грошові кошти: 50 (п`ятдесят) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень кожна з наступними серіями та номерами: ЗФ0453889, ЗГ2105287, ЛВ8076197, СЗ0053926, ВЕ3491032, ЗБ6871741, СГ7116368, ВА4307292, ЛИ8875868, МГ0990235, СЗ6744101, БР5255479, ЛБ61044867, МА4223583, УЖ8415075, ЗГ7633888, СЖ4698497, ФД8916172, ФД2502073, ФЖ0948678, ЛА0068588, ФГ2248384, ВБ0283031, ЗД3873890, УГ4319108, ЛВ3584915, СГ2474359, ВА9865203, ФЖ6689588, ВЗ9239198, МВ3771180, ФГ1272318, УБ1739615, ГТ3102614, УД1989455, ФД4108356, БТ0533604, ФД3730856, УГ1600467, ЗИ3362920, МА5558407, ЛГ3150256, ЛА9152056, УЗ0907694, ЗЗ7078077, УГ9886159, МВ9619744, ХЖ9869242, УИ6501934, ХЗ6917720; мобільний телефон ОСОБА_7 марки «IPhone 11Pro Max» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон ОСОБА_12 марки «IPhone 8» з IMEIНОМЕР_3 .
26.11.2019 ОСОБА_12 та ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.11.2019 слідчим СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 , винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами.

27.11.2019 відповідно до штампу на конверті слідчий СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 , за погодженням прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, вилученого 26.11.2019 року під час огляду в приміщенні кафе «Cam на Cacao», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пушкінській, 11-А, а саме: паперовий конверт білого кольору. В конверті виявлено грошові кошти: 2 (дві) купюри номіналом 100 (сто) доларів США кожна з серіями та номерами: НВ14126219N, КF90279137А, а також імітаційні грошові кошти у кількості 88 (вісімдесят вісім) штук, що імітують купюри номіналом по 100 доларів кожна з одним серійним номером FF95594731А. Крім того, на столі знаходився прозорий поліетиленовий пакет типу «файл», всередині якого знаходиться витяг з Реєстру речових прав на нерухоме майно, а також грошові кошти: 50 (п`ятдесят) купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень кожна з наступними серіями та номерами: ЗФ0453889, ЗГ2105287, ЛВ8076197, СЗ0053926, ВЕ3491032, ЗБ6871741, СГ7116368, ВА4307292, ЛИ8875868, МГ0990235, СЗ6744101, БР5255479, ЛБ61044867, МА4223583, УЖ8415075, ЗГ7633888, СЖ4698497, ФД8916172, ФД2502073, ФЖ0948678, ЛА0068588, ФГ2248384, ВБ0283031, ЗД3873890, УГ4319108, ЛВ3584915, СГ2474359, ВА9865203, ФЖ6689588, ВЗ9239198, МВ3771180, ФГ1272318, УБ1739615, ГТ3102614, УД1989455, ФД4108356, БТ0533604, ФД3730856, УГ1600467, ЗИ3362920, МА5558407, ЛГ3150256, ЛА9152056, УЗ0907694, ЗЗ7078077, УГ9886159, МВ9619744, ХЖ9869242, УИ6501934, ХЗ6917720. Також, на столі було виявлено мобільний телефон ОСОБА_7 марки «IPhone11Pro Max» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон ОСОБА_12 марки «IPhone 8» з IMEIНОМЕР_3 .
20.12.2019 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки в інтересах ОСОБА_7 , а саме в частині накладення арешту на мобільний телефон ОСОБА_7 марки «IPhone 11Pro Max» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ,то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги, а щодо іншого майна на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно, колегією суддів не вирішується.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Задовольняючи дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0000685 від 25.10.2019 року, про накладення арешту на майно, як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, вислухавши пояснення представника власника майна, прийшов до висновку про необхідність накласти арешт на майно.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, зокрема, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, дані про належність майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, зокрема відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
З урахуванням цього слідчий суддя встановив належну мету, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та відповідну їй правову підставу, передбачену ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Окрім цього, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні злочину та відповідність майна критеріям ст. 98 КПК України.
Також є безпідставними доводи апеляційної скарги в частині пропущення строків слідчим при поданні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, оскільки майно було вилучено 26.11.2019, а клопотання відповідно до штампу на конверті подано до слідчого судді 27.11.2019, тобто з дотриманням процесуального строку.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Крім того, слід зазначити, що хоча клопотання про арешт майна й розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, однак слідчий суддя при цьому зобов`язаний всебічно дослідити обставини кримінального провадження, з`ясувати підстави, визначені в ч. 2 ст. 173 КПК України та постановити рішення в порядку ст. 370 КПК України.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_11 , про арешт майна, вилученого 26.11.2019 року під час огляду в приміщенні кафе "Cam на Сасао", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пушкінській, 11-А, та накладено арешт на майно в тому числі на мобільний телефон ОСОБА_7 марки «IPhone 11Pro Max» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4