Справа № 466/882/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року м. Львів
Шевченківський районний суд міста Львова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження за №0004329 від 23.12.2019 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, працездатного, неодруженого, на утриманні дитина 2004р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судженого 24.12.2012р. Залізничним районним судом м.Львова за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України,-
встановив:

ОСОБА_4 22.12.2019р. приблизно о 20.00год., керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), перебуваючи в салоні маршрутного таксі №6А, яке рухалось по вул. Шевченка, 88 у м. Львові, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, з правої кишені куртки потерпілої ОСОБА_6 таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy J5», золотого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 4500 грн., після чого викрадене майно заховав у ліву кишеню своєї куртки та вийшов з маршрутного таксі, однак свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений пасажирами автобусу, у зв`язку з чим викраденим майном не розпорядився.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 поданий в суд разом з угодою про примирення, укладеною 30.01.2020 року у відповідності до статей 468, 469, 471, 473, 474 КПК України між потерпілою ОСОБА_6 - з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 - з другої сторони.
За умовами цієї угоди сторони підтвердили обставини злочину, формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 , погодили міру покарання за ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян (850грн.).
Обвинуваченому та потерпілій судом роз`яснено норми ст. 473, 474 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення від 30.01.2020 року. Пояснив, що уклав угоду добровільно, повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення від 30.01.2020 року, яка укладена добровільно, просила затвердити угоду про примирення. Зазначила, що викрадений телефон їй повернуто, збитки відсутні.
Заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого та захисника про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов висновку, що слід затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілою в кримінальному провадженні з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.471 КПК України.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст.15 - ч.1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.
Сторони в угоді врахували ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого. Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих обставин не встановлено.
Суд дійшов переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним. Погоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян (850грн.) відповідає санкції ч.1 ст.185 КК України.
Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим судом не встановлено.
Обвинуваченому та потерпілій роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
Матеріальна шкода злочином не завдана.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Процесуальних витрат немає.
Речові докази слід повернути потерпілій.
Керуючись ст. 314, 374, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 30.01.2020р. року між потерпілою ОСОБА_6 - з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 - з другої сторони, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 - ч.1. ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян (850грн.)
Повернути потерпілій ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy J5», золотого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , переданий їй на відповідальне зберігання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Львова.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_7 -Шумська