Справа № 341/1969/18
Провадження № 1-кп/349/27/20
У Х В А Л А
іменем України
22 травня 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000298 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , який не працює, раніше судимого, останній раз 12 грудня 2019 року вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, судимість не погашена, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2020 року прокурор ОСОБА_4 повторно заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки строк його перебування під вартою закінчується, а судовий розгляд не завершено, заявлені ризики не зменшились з часу застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 заперечили щодо продовження строку тримання під вартою, оскількипрокурор не обґрунтував жодного ризику та не навів будь-яких доказів необхідності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а в черговий раз послався на ті самі підстави, які були впродовж усього періоду тримання під вартою ОСОБА_3 . Крім того, захисник подав клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт .

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора та відмову у задоволенні клопотання захисника, з огляду на таке.

На розгляді в Рогатинському районному суді Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження судом неодноразово були задоволені клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та неможливістю завершення судового провадження до спливу строку тримання під вартою.

Останній раз, ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 23 травня 2020 року.

Підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від органів правосуддя, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати встановленню істини у справі чи вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що у нього немає місця роботи, він не одружений, раніше неодноразово судимий.

Як вбачається зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тобто, у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 неодружений, не працює, не проживав по місцю реєстрації, тобто не має міцних соціальних зв`язків, що додатково свідчить про існування ризику переховування обвинуваченого від правоохоронних органів і правосуддя та вчинення ним нового злочину, оскільки останній не має законних джерел для існування.
Крім цього, під час розгляду кримінального провадження в грудні 2019 року були виділені в окреме провадження матеріали кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, яке розглянуто судом та згідно вироку Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2019 року обвинуваченого засуджено до покарання у виді арешту, яке не відбуто.
За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість обрання стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки останній повинен відбути покарання у виді арешту і продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Щодо визначення строку продовження запобіжного заходу у виді триманя під вартою ОСОБА_3 , то суд зазначає наступне.
За змістом ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Розгляд кримінального провадження в суді триває з вересня 2019 року, на теперішній час судом допитано лише потерпілого та двох свідків, присутність інших свідків для дачі показань сторона обвинувачення тривалий час не забезпечує.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно ч.3 ст.23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Крім цього, відповідно до вимог ч.2 ст.28 КПК України проведення судового провадження у розумні строки забезпечує суд.
В приписах частин 3 та 4 статті 28 КПК України зазначено, що критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення прокурором і судом своїх повноважень. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.
На підставі наведеного та на дотримання вимог щодо розумного строку розгляду кримінального провадження, суд визначає строк продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на тридцять днів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі наведеного, заставу необхідно визначити в мінімальному розмірі визначеному ч.5 ст.182 КПК України - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 42 040 гривень та покласти на обвинуваченого у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.

Керуючись ст. ст. 177-178, 181-183, 193-194, 196-197, 199, 200, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на тридцять днів, до 20 червня 2020 року включно.

Визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 42 040 гривень.

У разі внесення застави на ОСОБА_3 покласти такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до суду;
не відлучатись з місця проживання без дозволу суду;
повідомляти суд про зміну місця проживання та/або роботи.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
В клопотанні захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Строк дії ухвали до 20 червня 2020 року.
Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1