КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
Іменем України

18 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ з ДУ "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2020 року,

за участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_7
за участю сторони захисту адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком, ухваленим у кримінальному провадженні №0000288 від 23.07.2019 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який народився в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; згідно ст. 89 КК України є таким, що не має судимості,

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України, та йому призначене покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

При цьому вироком ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_9 у відшкодування завданої майнової шкоди 6 546 грн. 90 коп.

Також вироком ухвалено про стягнення з ОСОБА_6 процесуальних витрат за проведені експертні дослідження в розмірі 943 грн. 06 коп. на користь держави та вирішені питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винуватим у таємному викрадення чужого майна (крадіжка) та у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальні правопорушення вчинені за таких обставин.

22 липня 2019 року близько 13:30 год. ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 55 по вулиці Михайла Грушевського в м. Переяслав-Хмельницький Київської області, побачив біля п`ятого під`їзду будинку гірський велосипед марки «26 OPTIMABIKES», модель «F-1 HDD», чорно-зеленого кольору, який залишив малолітній ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, обвинувачений, керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав зазначений велосипед, який належав потерпілому ОСОБА_11 . Заволодівши майном ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник. В подальшому його того ж дня було затримано працівниками поліції, викраденого велосипеда повернуто власнику.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 4 349 грн 75 коп.

Повторно, 29 липня 2019 року близько 08:50 години ОСОБА_6 , перебуваючи по вулиці Літописній в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, в напрямку до НІЕЗ «Переяслав», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що за його діями спостерігають сторонні особи, наздогнав по дорозі потерпілу ОСОБА_12 та, підійшовши до неї з-заду, зірвав з її шиї золотий ланцюжок, вагою 2,72 г, 585 проби. В подальшому ОСОБА_6 разом з викраденим майном залишив місце злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1 995 грн.30 коп.

Не припиняючи своєї злочинної діяльності, обвинувачений, повторно, 11 вересня 2019 року близько 14:00 години, перебуваючи на вулиці Оболонній в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, наздогнав потерпілу ОСОБА_9 , вступив з нею в розмову та супроводжував її в напрямку до будинку № 2-В. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи що за його діями спостерігають сторонні особи, в прибудинковій території вказаного будинку, зірвав із шиї потерпілої ОСОБА_9 золотий ланцюжок вагою 3 г, 585 проби та золотий кулон у формі ромбу із зображенням «Казанської ікони Божої Матері», вагою 2 г, 585 проби. В подальшому ОСОБА_6 разом з викраденим майном залишив місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 6 546 грн 90 коп.

Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, прокурор Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, викладені у вироку, й доведеність винуватості ОСОБА_6 , але в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині правової кваліфікації інкримінованих йому діянь, в тому числі невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень і особі обвинуваченого через м`якість, просить: вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2020 року щодо ОСОБА_6 в цій частині скасувати та ухвалити апеляційним судом новий вирок, яким визнати його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 186 КК України у виді шести років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк шість років; у решті цей вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність виразилось в тому, що суд всупереч положень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання повторно засудив обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України. Таке застосування закону України про кримінальну відповідальність суперечить і практиці касаційного кримінального суду.

Одночасно з цим, вважає призначене ОСОБА_6 покарання за інкриміновані злочини м`яким, оскільки суд не врахував конкретні обставини скоєного, зокрема, ОСОБА_6 перебуваючи під домашнім арештом за вчинення тяжкого злочину проти власності, будучи поміченим в момент вчинення злочину потерпілою, свідком, усвідомлюючи зухвалість своїх дій, не припинив злочинну діяльність та вчинив аналогічний злочин, що свідчить про його суспільну небезпечність. Крім того, ОСОБА_6 раніше судимий та був звільненим від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, однак менш ніж через рік після закінчення іспитового строку знову вчинив злочини, в тому числі тяжкі.

Акцентує увагу на тому, що обвинувачений вину у вчиненні інкримінованих злочинів не визнав та перешкоджав проведенню досудового розслідування.

Обвинувачений ОСОБА_6 також подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалити відносно нього об`єктивно справедливе рішення, оскільки з винесеним рішенням місцевого суду він не погоджується.

Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції не оскаржений.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженого вироку, доводів, викладених у апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_5 ; вислухавши доводи прокурора ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення за наведених у ній обставин, при цьому заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та заперечували відносно задоволення апеляційної скарги прокурора; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, вивчивши та перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши й обміркувавши доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції уважає апеляційну скаргу обвинуваченого такою, що не підлягає задоволенню, при цьому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у таємному викрадення чужого майна (крадіжка) та у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за обставин, установлених вироком суду, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і об`єктивно підтверджені зібраними у встановленому порядку доказами, які ретельно досліджені, належно оцінені та детально викладені судом у вироку.

Зазначені висновки суду першої інстанції відповідають фактичним даним, які містяться в наступних зібраних і докладно наведених у вироку джерелах доказів:

- показаннях потерпілого ОСОБА_11 , який щодо суті обвинувачення зазначив, що 22.07.2019 його син велосипедом поїхав на тренування. По дорозі додому, разом із своїм товаришем, на велосипедах заїхали в двір багатоповерхівки по АДРЕСА_2 . Поставили велосипеди біля під`їзду будинку, а самі зайшли в середину під`їзду. Через пару хвилин вийшли із під`їзду і помітили відсутність велосипеда, почали його шукати. Мешканка будинку, котра бачила момент викрадення, повідомила його сина про особу, котра викрала велосипед. Було здійснено повідомлення про крадіжку до місцевого відділу поліції і того ж дня поліцейські знайшли особу, у якої вилучили викрадений велосипед. Поліцейські велосипед вилучили саме в обвинуваченого і повернули його на території Переяслав-Хмельницької ЦРЛ. Оскільки викрадене майно йому повернуто, то він не пред`являв жодних претензій до обвинуваченого;
- показаннях свідка ОСОБА_13 з яких вбачається, що 22.07.2019 вона була вдома. Її квартира знаходиться на першому поверсі в будинку АДРЕСА_2 . Знаходячись в кухні, вона помітила через вікно як два підлітки приїхали велосипедами до їхнього під`їзду. Поставили велосипеди біля під`їзду, а самі зайшли в середину будинку. За ними йшов якийсь молодик, який відразу ж підійшов до одного із залишених велосипедів, взяв його, сів і поїхав за будинок. Невдовзі з під`їзду вибігли хлопчаки, які залишали велосипеди біля під`їзду, помітили відсутність велосипеда, почали плакати. Вона повідомила їх про особу злодія і напрямок його руху. Згодом на місце злочину приїхали батьки одного з цих хлопців, які викликали поліцію. Обвинувачений схожий на особу злодія, що здійснив крадіжку велосипеда біля її під`їзду в будинок;
- показаннях свідка ОСОБА_14 з яких вбачається, що він разом із своїм товаришем ОСОБА_10 влітку 2019 року каталися на велосипедах в мікрорайоні Спаська Левада в м. Переяславі. Під`їхали до будинку АДРЕСА_2 , щоб скористатися безкоштовним Wi-Fi. Залишили велосипеди біля одного з під`їздів і зайшли всередину будинку. Відразу ж він почув характерний скрип педалей велосипеда і вони вдвох вискочили з під`їзду на вулицю, де виявили відсутність велосипеда на якому приїхав ОСОБА_10 . Якась жінка з вікна першого поверху повідомила їм про особу злочинця і напрямок його руху з велосипедом;
- показаннях потерпілої ОСОБА_12 , яка пояснила суду, що вранці 29 липня 2019 року вона йшла по вулиці Літописній в м. Переяславі в напрямку до НІЕЗ «Переяслав», де вона працює. Вона помітила, що позаду неї йде людина у футболці жовтого кольору. Коли вона вийшла на стежку, що вела до території НІЕЗ «Переяслав» невідомий, що йшов позаду неї, напав ззаду і схопив за золотий ланцюжок, що був у неї на шиї. Вона закричала, а також схопилася за нього і частина ланцюжка залишилася у неї в руках, а частина в руках нападника, який відразу відскочив в кущі. Нападник наказав їй іти до неї, на що вона відповіла, що викличе охорону. На її крик прибігла ОСОБА_15 , яка кілька хвилин тому обігнала її по дорозі, їдучи на роботу на велосипеді. В той час, як ОСОБА_15 наближалася до неї, вона відволіклася, і нападник зник з її поля зору. Обвинуваченого впізнала як нападника. Окрім того, того ж дня його затримала поліція і вилучила частину золотого ланцюжка, якого він зірвав у неї з шиї. Позову щодо відшкодування шкоди не подавала;
- показаннях свідка ОСОБА_15 з яких вбачається, що наприкінці липня 2019 року вона велосипедом їхала на роботу в НІЕЗ «Переяслав». Її шлях проходив по вул. Літописній в м. Переяславі і переходив у стежку поблизу музею. По дорозі вона обігнала якогось молодика, а потім ОСОБА_12 . Не доїжджаючи до музею вона почула як ОСОБА_12 закричала і негайно до неї повернулася. Вона побачила, що ОСОБА_12 плаче і сказала їй, що невідомий хлопець, який був одягнутий в футболку жовтого кольору, зірвав з її шиї золотого ланцюжка. Візуально нападник схожий на обвинуваченого. Інших осіб по дорозі на роботу по вул. Літописній, і на стежці поблизу музею, вона не зустрічала;

- показаннях потерпілої ОСОБА_9 , яка в суді пояснила, що 11.09.2019 вона йшла до нотаріальної контори, що розташована по вул. Оболонній в м. Переяславі. На вул. Можайській вона зустріла обвинуваченого, котрий запропонував провести її до приміщення нотаріальної контори. Його поведінка носила дивний характер: він вів себе незрозуміло; озирався; вів беззмістовну розмову. Майже дійшовши до нотаріальної контори він зупинився, став навпроти неї та вказав на приміщення нотаріальної контори, а потім почав здійснювати незрозумілі рухи руками і схопив за золотий ланцюжок з кулоном, що був у неї на шиї. Зірвавши його, втік за багатоповерховий будинок по АДРЕСА_3 . Вона почала кричати, люди з будинку почали визирати у вікна та виходити на балкони. До неї підійшла двірник цього будинку, яка бачила її та нападника, коли вони проходили повз неї у дворі будинку. Впізнала обвинуваченого як нападника, який в день здійснення грабежу перебував в темних штанях, без верхнього одягу, якого тримав на руці. Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 6 546, 90 грн потерпіла підтримала, просила його задовольнити. Зазначає про те, що сума збитків визначена висновком експерта;
- показаннях свідка ОСОБА_16 з яких вбачається, що вона працює двірником в міській ЖЕК і прибирає прибудинкову територію багатоквартирних будинків по вул. Облонній в м. Переяславі, що розташовані поблизу нотаріальної контори. Щодо суті обвинувачення вказує на те, що бачила як через двір будинку проходили жінка та молодик, який був у штанях, але без верхнього одягу. Коли вони минули її, то вона почула крик жінки, яка повідомила про те, що молодик, який йшов разом з нею, зірвав у неї з шиї золотий ланцюжок з кулоном. Він побіг за багатоквартирний будинок. Впізнати особу обвинуваченого та нападника не може, але зазначає про те, що інших людей, окрім потерпілої та молодика, який йшов поруч з нею, в той момент на подвір`ї не було;

- із протоколу огляду місця події від 22.07.2019 вбачається огляд місця вчинення крадіжки велосипеда, що належить потерпілому ОСОБА_11 . З іншого протоколу огляду місця події від 22.07.2019 вбачається огляд місця виявлення викраденого велосипеда у потерпілого ОСОБА_11 та особу в якої він був виявлений і вилучений поліцейськими це обвинувачений ОСОБА_6 ;
- із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.07.2019 за участю свідка ОСОБА_13 вбачається, що вона впізнала особу, яка здійснила крадіжку велосипеда, що належить потерпілому ОСОБА_11 . Такою особою є обвинувачений ОСОБА_6 ;
- висновку експерта від 09.08.2019 № 13-1/1390, яким встановлено вартість велосипеда, придбаного в квітні 2019 року, марки «26 OPTIMABIKES», модель «F-1 HDD 26», чорно-зеленого кольору, розмір колеса 26, рама алюміній, вилка амортизаційна, хід 100 мм з локаутом, каретка Картридж, Kenli, передній перемикач Shimano FD-TZ30, задній перемикач Shimano FD-TY300, ручка перемикання Shimano SL-310, обід Velotrade алюміній, подвійний, гальма дискові гідравлічні 160/160 мм, додатково підніжка в технічно справному стані складає 4 349 грн 75 коп.;
- із протоколу огляду місця події від 29.07.2019 вбачається огляд місця вчинення злочину проти ОСОБА_12 . З іншого протоколу огляду місця події від 29.07.2019 вбачається огляд та вилучення у потерпілої ОСОБА_12 частини золотого ланцюжка, котра залишилася у неї після нападу;
- із протоколу затримання обвинуваченого від 29.07.2019 вбачається, що під час його затримання він був одягнутий у футболку жовтого кольору та у нього було виявлено та вилучено ланцюжок з металу жовтого кольору, довжиною близько 30 см.;
- із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2019 за участю потерпілої ОСОБА_12 вбачається, що вона впізнала особу, яка здійснила напад на неї і зірвала золотий ланцюжок з її шиї. Такою особою є обвинувачений ОСОБА_6 ;
- із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.07.2019 за участю свідка ОСОБА_15 вбачається, що вона впізнала особу, яку бачила по дорозі на роботу по вул. Літописній в м. Переяславі. Такою особою є обвинувачений ОСОБА_6 ;
- висновку експерта від 19.08.2019 № 13-1/1440, якимвстановлено вартість одного грама золота 585 проби станом на 29.07.2019. Така вартість могла становити 1 270 грн 34 коп.;
- протоколі огляду місця події від 29.08.2019, яким встановлено масу викраденого у потерпілої ОСОБА_12 золотого ланцюжка 2,72 г.;
- протоколі проведення слідчого експерименту від 20.08.2019 за участю свідка ОСОБА_15 , яким підтверджуються обставини щодо вчинення грабежу у потерпілої ОСОБА_12 ;
- із протоколу огляду місця події від 11.09.2019 вбачається огляд місця вчинення злочину проти ОСОБА_9 ;
- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2019 за участю потерпілої ОСОБА_9 з якого вбачається, що вона впізнала особу, яка здійснила на не напад та зірвала з шиї золотий ланцюжок з кулоном. Такою особою є обвинувачений ОСОБА_6 ;
- протоколі проведення слідчого експерименту від 16.10.2019 за участю потерпілої ОСОБА_9 , яким підтверджуються обставини щодо вчинення грабежу відносно неї;

- висновку експерта від 29.10.2019 № 13-1/1944, якимвстановлено вартість одного грама золота 585 проби станом на 11.09.2019. Така вартість могла становити 1 309 грн 38 коп.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, - є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок у наведеній його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо незгоди з ухваленим рішенням суду першої інстанції з підстав невизнання винуватості у вчиненні інкримінованих злочинів, колегія суддів уважає об`єктивно необґрунтованими і вкрай неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються комплексом наведених у судовому вироку доказів, є надуманими, неконкретними та висунутими ним з метою уникнення покарання. При цьому всі наведені у вироку докази зібрані в стадії досудового розслідування та під час судового розгляду провадження судом першої інстанції, які покладені ним в основу обвинувального вироку, отримані, досліджені, перевірені та оцінені відповідно до вимог КПК України та нічим не знеславлені.

Що стосується доводів, наведених у апеляційній скарзі прокурора Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про те, що суд невірно застосував закон України про кримінальну відповідальність в частині правової кваліфікації інкримінованих йому діянь, в тому числі невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень і особі обвинуваченого через м`якість, колегія суддів апеляційного суду вважає такі небезпідставними, обґрунтованими та з ними погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (в редакції Постанови Верховного Суду №11 від 6 листопада 2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України (2341-14) стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК (2341-14), які не мають самостійної санкції, покарання не призначаються.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Цих вимог закону при призначенні ОСОБА_6 покарання судом першої інстанції дотримано не було.

Так, оскільки ОСОБА_6 вчинив два тотожні злочини, вірною буде кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 186 КК України за обома епізодами, а не за кожен окремо, як зазначив суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку, оскільки вони підпадають під дію однією і тієї ж частини статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують.

Як встановлено апеляційним судом, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного і дійшов висновку призначити йому покарання у виді позбавлення волі. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлено.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, не працює, неодружений, отже не має міцних соціальних та сімейних зв`язків, вчинив новий злочин, будучи раніше звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком. Крім того, обвинувачений вину у вчиненні злочинів не визнав, отже критичного відношення до своїх дій не проявив та належних висновків після застосування до нього заходів кримінальної відповідальності не зробив, а продовжив вчиняти нові злочини, що свідчить про його схильність до ведення злочинного способу життя та підвищену суспільну небезпечність його особи. А тому, на переконання колегії суддів, покарання у виді позбавлення волі на один рік за ч. 1 ст. 185 КК України та чотири роки за ч. 2 ст. 186 КК України, не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого і є явно несправедливим внаслідок м`якості.

Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставами для скасування вироку суду першої інстанції при розгляді справи в суді апеляційної інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Тому відповідно до вимог ст. ст. 413, 414, 420 КПК України невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, тобто призначення такого покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені частиною відповідної статті закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом є явно несправедливим через м`якість, а так само неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто незастосування закону, який підлягає застосуванню, є підставою для скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання і ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції.

При постановленні вироку в цій частині колегія суддів відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, не працює, неодружений, утриманців не має.

Обставин, що пом`якшують покарання, апеляційним судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, колегією суддів не встановлено.

Апеляційний суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на два роки за ч. 1 ст. 185 КК України та строком на п`ять років за ч. 2 ст. 186 КК України, яке є більш суворим за розміром ніж йому призначив суд першої інстанції.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 необхідно призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років позбавлення волі.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги сторони обвинувачення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 3, 420 ч. 1 п. 2, ч. 2 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2020 року, ухвалений у кримінальному провадженні під №0000288, внесеному 23.07.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, в частині призначеного йому покарання, скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 11 вересня 2019 року та зарахувати йому у строк відбування покарання три дні, як час затримання з 29 по 31 серпня 2019 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

У решті цей вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії цього судового рішення.

С У Д Д І:

ОСОБА_17 ОСОБА_18 а й л о Т. М. Ю д е н к о