09.12.2019 Єдиний унікальний номер 205/9125/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000280 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 09.09.2019 року близько 13 годин 00 хвилин, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув на залізничну станцію «Діївка Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», яка розташована в адміністративно - територіальних межах Новокодацького району м. Дніпра, з метою набрати з вагона два мішки з вугіллям для використання у власних потребах. Цього ж дня, знаходячись у зазначеному місці, ОСОБА_3 , проходячи по території станції, побачив, що на 7 залізничній колії стоїть вагон № 60789435 за відправкою № 46839973 станції «Діївка - Кривий Ріг Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» з вантажем - коксова дрібниця, що належить ПрАТ «Дніпровський металургійний завод», який визначив предметом свого злочинного посягання. У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, 09.09.2019 року, близько об 13 годині 45 хвилині, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, підійшов до вищевказаного вагону № 60789435 та заліз на нього. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 наповнив принесені із собою два порожні мішки вугілля «коксова дрібниця», що належить ПрАТ «Дніпровський металургійний завод», після чого, скинув по одному вказані мішки з вагону на землю, зліз з вагону, взяв перший мішок та відніс його до кущів біля будинку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Першотравнева, 36, потім повернувся до вагону, взяв другий мішок та відніс його до першого, де був зупинений співробітниками воєнізованої охорони Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», спричинивши потерпілому майнову шкоду в розмірі 228 гривень 00 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах та час таємно викрав майно, а саме, вугілля «коксова дрібниця» що належить ПрАТ «Дніпровський металургійний завод», спричинивши потерпілому майнову шкоду.
Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), правильно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, офіційно не працевлаштований, одружений, який має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується позитивно.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових злочинів, йому слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі, передбаченого санкцією статті обвинувачення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу № 19/12.1./1105 від 26.09.2019 року, витрати на яку складають 628,04 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виглядіштрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 а на користь держави 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім гривень 04 копійки), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №19/12.1./1105 від 26.09.2019 року.

Речові докази, якими було визнано два мішки з вугіллям «коксова дрібниця», загальною вагою 57 кг.,який було передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ПрАТ «ДМЗ» вважати повернутим потерпілому ПрАТ «ДМЗ» за належністю;

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя: ОСОБА_1