Справа № 588/555/20
№ провадження 1-кп/588/73/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2020 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянці кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, з базовою загальною середньою освітою, не одружений, раніше судимий:

- 05.05.2006 Лебединським районним судом Сумської області за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільнився 25.10.2006 року умовно-достроково на невідбутий строк 19 днів,

- 24.04.2008 Тростянецьким районним судом Сумської області за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

- 19.08.2013 Тростянецьким районним судом Сумської області за частиною 2 статті 190 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 850 грн., який сплачено10.09.2013 року,

- 10.02.2017 Тростянецьким районним судом Сумської області за частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді штрафу у сумі 1020 грн., який сплачено 11.05.2017 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статтею 185 КК України,

за участі учасників судового провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 29 лютого 2020 року близько 03 години ночі перебував на території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає його рідний брат. У цей час у нього виник раптовий умисел на проникнення на територію сусіднього домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , та викрадення звідти невизначеного майна. Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 проник на територію вищевказаного домоволодіння, перелізши через паркан, який розділяє два вказаних господарства.

Перебуваючи у подвір`ї вказаного господарства, ОСОБА_6 по драбині заліз на дах будинку, діючи повторно, таємно як до власника майна, так і до сторонніх осіб, використовуючи викрутку, зірвав скобу навісного замку, на якій були зачинені дверцята, проник на дах та викрав звідти три алюмінієвих бідони об`ємом по 40 л кожен, які належали потерпілому ОСОБА_7 , спустивши їх по драбині вниз.

Отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном, ОСОБА_6 перемістив викрадені бідони до господарства свого брата, яке розташоване по АДРЕСА_2 та заховав у їх кущах. Одразу після цього, ОСОБА_6 подзвонив своєму знайомому ОСОБА_8 , який приїхав до нього на автомобілі ВАЗ 2108, та помістив три алюмінієвих бідони у багажне відділення авто. У подальшому один бідон ОСОБА_6 приніс до господарства свого знайомого ОСОБА_9 , який проживає за адресою АДРЕСА_4 , а інших два залишив на зберігання у ОСОБА_8 , щоб у подальшому їх продати.

У результаті указаний умисних протиправних дій ОСОБА_6 , заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1500 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду показав, що точної дати не пам`ятає, у цьому році 29 числа, місяць точно не може назвати. В цей день був у рідного брата, який проживає по АДРЕСА_2 . Вночі близько 03 години вийшов на двір, в цей час до нього прийшла думка залізти на дах будівлі сусіднього господарства, що по АДРЕСА_2 . З цією метою переліз через паркан, піднявся по драбині, яка стояла біля будинку. Дах був зачинений на запірний пристрій зі скобою, який відчинив за допомогою викрутки, що була у кишені. Проникнувши таким чином на дах, підсвітив ліхтариком з мобільного телефону і побачив три алюмінієві бідони об`ємом 40 літрів. Бідони спустив по черзі по драбині вниз і перемістив до подвір`я брата. Після цього зателефонував знайомому ОСОБА_10 , який на його прохання приїхав на автомобілі, в який вони погрузили бідони. ОСОБА_6 зазначив, що один бідон привіз і залишив вдома у свого кума ОСОБА_11 , інші два залишив у ОСОБА_10 , який не знав, що вони викрадені. Точних планів яким чином розпорядитись бідонами не мав. Майже одразу працівники поліції почали його шукати, він зізнався у вчиненні крадіжки бідонів, які були повернуті ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_7 на його прохання. Обвинувачений вказав, що шкодує про вчинене, усвідомлює помилку, щиро розкаявся, просив суворо не карати, обіцяв, що подібного більше вчиняти не буде.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що домогосподарство за адресою: АДРЕСА_3 він успадкував після смерті батьків, на момент вчинення крадіжки в ньому ніхто не проживав, він там зберігає речі, вулики, бідони. У лютому 2020 року дружина попросила його принести з указаного господарства цибулю. Коли прийшов на подвір`я, побачив зірваний замок на дверях на дах. Піднявшись на горище будинку побачив, що відсутні три алюмінієві бідони по 40 л кожен, які ним були мічені, щоб можна було упізнати. Оскільки раніше працював в органах внутрішніх справ помітив сліди взуття, одразу викликав працівників поліції, а через декілька днів ОСОБА_10 йому привіз належні йому бідони. Потерпілий вказав, що обвинуваченого знає з його дитинства, провів з ним бесіду, претензій до нього не має, просив суворо його не карати.

Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку прокурора, суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, матеріалів, необхідних для вирішення питання про долю речових доказів, процесуальниз витрат та заходів забезпечення кримінального провадження.
За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за частиною 3 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до іншого приміщення, вчинене повторно.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_6 суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за злочин проти власності, не працює, неодружений, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
Як пом`якшуючі вину обставини суд відповідно до статті 66 КК України вважає щире каяття обвинуваченого, який висловив критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність, а також його активне сприяння у розкритті злочину, оскільки він добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до статті 67 КК України не встановлено.
Ураховуючи викладене, наявність більше двох пом`якшуючих обставин, позицію потерпілого щодо покарання та відсутність претензій у нього у зв`язку з поверненням викраденого майна, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання із застосуванням статті 69 КК України , перейшовши до іншого більш м`якого покарання, не передбаченого у санкції частини 3 статті 185 КК України, у виді громадських робіт.
Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України, зокрема слід на гіпсовому виливку необхідно знищити; три алюмінієві бідони, що передано на зберігання власнику ОСОБА_7 вважати повернутими власнику.

Процесуальні витрати, пов`язані із залучення експерта відповідно до статті 124 КПК України за проведення судової товарознавчої експертизи на суму 471 грн. 03 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.
Ухвалою суду від 22.04.2020 року на стадії підготовчого судового засідання до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час строком до 20.06.2020.

Клопотання про скасування, зміну, продовження указаного запобіжного заходу прокурором не було подано. Ураховуючи те, що мета застосування запобіжного заходу, передбачена абзацом першим частини 1 статті 177 КПК України досягнута, судовий розгляд кримінального провадження завершений, а ризики, передбачені указаною нормою КПК відпали, суд дійшов висновку про необхідність скасування застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 368-374, 392, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 3 статті 185 КК України та призначити йому із застосуванням статті 69 КК України покарання у виді 240 годин громадських робіт.
Скасувати, застосований ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 22.04.2020 року до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, на загальну суму 471 (чотириста сімдесят одна) грн. 03 коп.
Речові докази: слід на гіпсовому виливку, переданий 18.03.2020 на зберігання до Тростянецького відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУНП в Сумській області за квитанцією № 000783 знищити; три алюмінієві бідони, що передано на зберігання ОСОБА_12 вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1