Єдиний унікальний номер №440/1047/19
Провадження №1-кп/943/48/2020
У Х В А Л А
про продовження застосування
запобіжного заходу у виді тримання під вартою

01 квітня 2020 року

Буський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Буськ клопотання начальника Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Буського районного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 19.04.2019 року в підозрі у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , передбаченого ч.3 ст.15- ч.3 ст.186 КК України.

Ухвалою Буського районного суду від 09.07.2019 року справа призначена до судового розгляду. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 20.04.2019 року, такий неодноразово продовжений, останній раз ухвалою суду від 06 лютого 2020 року.

Ухвалою Буського районного суду від 06 лютого 2020 року відносно ОСОБА_4 призначено додаткову стаціонарну комплексну судово-психіатричну експертизу.
Начальник Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивує тим, що 19 квітня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч.3 ст. 186 КК України. Ухвалою Буського районного суду Львівської області підозрюваному ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому такий продовжено, до 06 квітня 2020 року включно. Обвинувачений, з метою уникнення кримінального покарання, може незаконно впливати на свідків, потерпілу чи інших осіб, пов`язаних з досудовим слідством у справі, загрожуючи їх життю та здоров`ю. Продовжують існувати ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор підтримав заявлене клопотання, просить таке задоволити.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки таке є безпідставним та необґрунтованим. Прокурором не доведені обставини, які б слугували для застосування до обвинуваченого такий запобіжний захід, як тримання під вартою. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід, як домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
До спливу строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.
Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15- ч.3 ст.186 КК України.
20.04.2019 року слідчим суддею Буського районного суду Львівської області підозрюваному ОСОБА_4 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, до 18.06.2019 року включно. Такий неодноразово продовжено, останній раз ухвалою судді від 06.02.2020 року, до 05 квітня 2020 року включно.
В силу ч. 3 ст. 176, ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, визначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, утриманців, постійного місця роботи або навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Буськ Львівської області, раніше судимий 08.11.2018 року Буським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 162, ч.2 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.153 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, судимість не знята, не відбута, не погашена, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не працює, не має постійного джерела прибутку, міцних соціальних зав`язків, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, чи іншим чином продовжувати свою злочинну діяльність, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого з застосуванням насильства або погрози його застосування.
З представленого в розпорядження суду обвинувального акту вбачається, що в результаті дій обвинуваченого вбачається погроза застосування насильства, що дозволяє суду застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а тому клопотання захисника з цього приводу не підлягає задоволенню.
Суд вважає, що продовження строку утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Відтак, є достатні підстави вважати, що заявлене клопотання прокурором на даний час є обґрунтованим, виходячи із мети забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання можливих ризиків.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 371, 372 КПК України, рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року, суд -

ухвалив :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Буськ Львівської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , раніше судимий 08.11.2018 року Буським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 162, ч.2 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.153 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, з утриманням у Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтС України у Львівській області на 60 діб, який починати рахувати з дня проголошення ухвали.
Строк дії ухвали становить з 01 квітня 2020 року до 30 травня 2020 року, включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Буського відділу Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Буський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1