Справа № 364/426/20
Провадження № 1-кс/364/152/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2020 року, смт.Володарка

Слідчий суддя Володарського районного суду Київської області, ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Володарського відділу поліції Сквирського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження, -

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 внесені відомості за ст. 369 ч. 1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.05.2020 року до Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від начальника СРПП № 3 Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про те, що 18.05.2020 року близько 16 години 30 хвилин на узбіччі автодороги Т1020 сполучення м. Тетіїв м. Сквира, а саме неподалік с. Руде Село Володарського району Київської області, працівниками поліції Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області зупинено автомобіль марки «ВАЗ», модель «21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, із прилаштованим причіпом марки «Бджілка», модель «П2», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, під керуванням ОСОБА_6 у зв`язку з порушенням пункту 2.3.А «Правил дорожнього руху». В подальшому, знаходячись біля службового автомобіля марки «TOYOTA», модель «PRIUS» (спеціальний легковий спеціальний оперативний В), реєстраційний номер НОМЕР_3 , на синьому фоні, що розташовувався на узбіччі автодороги Т1020 сполучення м. Тетіїв м. Сквира, а саме неподалік с. Руде Село Володарського району Київської області, під час складання працівниками поліції постанови про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, ОСОБА_6 , переслідуючи намір уникнути передбаченої законом адміністративної відповідальності, запропонував поліцейському СРПП № 3 Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 та начальникові СРПП № 3 Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , які є службовими особами органу внутрішніх справ України, прийняти від нього неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за не вчинення дій з використанням наданої їм влади щодо притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності. На вказане працівники Володарського ВП відповіли відмовою та повідомили ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі. Проте, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що працівники Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області є службовими особами, які виконують організаційно-розпорядчі функції в частині прийняття рішень, що мають юридичне значення та тягнуть за собою юридичні наслідки і знаходяться у вказаному місці при виконанні ними службових обов`язків, проігнорувавши слова працівників поліції щодо відмови, запропонував і надав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 500 (п`ятсот) гривень працівникам поліції Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області, помістивши їх на підлогу біля переднього правого пасажирського сидіння службового авто.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, в період часу з 17 години 30 хвилини по 17 годину 37 хвилин, 18 травня 2020 року слідчим СВ Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області, проведено огляд місця події на узбіччі автодороги Т1020 сполучення м. Тетіїв м. Сквира, а саме неподалік с. Руде Село Володарського району Київської області, де виявлено автомобіль марки «ВАЗ», модель «21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, із прилаштованим причіпом марки «Бджілка», модель «П2», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору. Поряд з вказаним автомобілем виявлено громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (моб. тел.: НОМЕР_4 ), який повідомив, що він керував вказаним вище автомобілем та надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до нього серії НОМЕР_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на причіп серії НОМЕР_6 . Окрім цього, на підлозі біля переднього правого пасажирського сидіння службового автомобіля марки «TOYOTA», модель «PRIUS» (спеціальний легковий спеціальний оперативний В), реєстраційний номер 1370, виявлено одну купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень із серійним номером БА 3841031, яку поміщено до спец пакету №7189936. Після завершення огляду місця події автомобіль марки «ВАЗ», модель «21013», реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, із прилаштованим причіпом марки «Бджілка», модель «П2», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору, та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів до автомобіля та причіпа вилучено до Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що заперечує проти накладення арешту на автомобіль, причіп та документи, оскільки має 5 дітей та машина необхідна для утримання домашніх тварин.

Згідно вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи, що розглянувши матеріали клопотання про накладення арешту на автомобіль, причіп документи, є передчасним, тому в цій частині необхідно відмовити у його задоволенні, оскільки на момент його розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру. Окрім того, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). Враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту майна є забезпечення конфіскації, то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа. Крім цього слід врахувати, що на майно не може бути накладено арешт з метою його конфіскації, якщо злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа, не передбачає такого виду покарання.

Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_6 не є власником автомобіля, причепа та документів. Власника майна не повідомлено про підозру. Окрім того, дії підозрюваного ОСОБА_6 кваліфікують за ст. 369 ч. 1 КК України, санкцією якої конфіскація майна не передбачена. Особу, про майно якої йдеться в клопотанні не повідомлено про підозру, тож клопотання про накладення арешту на майно є передчасним.

З клопотання слідчого, аналізуючи докази по справі, вбачається, що з метою зібрання доказів необхідно накласти арешт на вилучене майно, а саме, грошові кошти, оскільки вилучене майно необхідне для проведення слідчих дій (проведення експертиз, слідчого експерименту), які спрямовані на встановлення обставин вчинення злочину.

Слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення, оскільки вилучене майно, а саме, кошти, матимуть доказове значення у справі. Накласти арешт можливо відповідно до ст. 170 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п. 4 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту вище описаного майна є визнання його речовими доказами та проведення судових експертиз.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення може здійснюватися також під час обшуку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчому судді надано достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна, а саме, грошових коштів, може призвести до його зникнення (знищення) та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події на узбіччі автодороги Т1020 сполучення м. Тетіїв м. Сквира, неподалік с. Руде Село Володарського району Київської області, а саме: купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень із серійним номером БА 3841031, яку поміщено до спец пакету №7189936.

В решті вимог клопотання відмовити.

Заборонити використання та розпорядження вказаного у п. 1 майна, визначити його місце зберігання за Володарським відділенням поліції Сквирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, що в смт. Володарка Київської області по вул. Миру, 25 а, та у разі необхідності використовувати для проведення судових експертиз та слідчих (розшукових) дій.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1