ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1217/18
провадження № 1-кс/691/373/18
УХВАЛА

26 листопада 2018 рокум. Городище

Слідчий суддя Городищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши, у судовому засіданні в залі суду в м. Городище Черкаської області, клопотання про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000108, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ Городищенського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на земельну ділянку, а саме на урожай кукурудзи, який знаходиться на земельній ділянці сільськогосподарського призначення в адміністративних межах с. Старосілля Городищенського району Черкаської області, Мліївської ОТГ, та обґрунтовується тим, що до Смілянської місцевої прокуратури надійшли матеріали Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про те, що на території Мліївської ОТГ (с. Старосілля), Городищенського району, Черкаської області, без правовстановлюючих документів використовуються земельні ділянки, дану інформацію 07 серпня 2018 року, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 із попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.197-1 КК України.

В ході досудового розслідування проведено огляд місця події від 08.10.2018 року, об`єктом огляду являлась земельна ділянка яка розташована в межах Мліївської ОТГ, с. Старосілля, за межами населеного пункту, з кадастровим номером: :02:001:1780 площею 11,0489 га. Вищезазначена земельна ділянка прилягає до ряду інших земельних ділянок, які разом утворюють суцільне поле яке засіяне суцільним масивом сільськогосподарською культурою - кукурудза.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення в адміністративних межах с. Старосілля, Городищенського району, Черкаської області, Мліївської ОТГ, за межами населеного пункту, з кадастровим номером: :02:001:1780 площею 11,0489 га, використовуються самовільно, невстановленими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без правовстановлюючих документів, а саме на вказаній земельній ділянці вирощується кукурудза, в порушення вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Враховуючи викладені обставини, з метою відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, та звернення незаконно вирощеного урожаю кукурудзи в дохід держави, виникає необхідність у накладенні арешту на вказану земельну ділянку та урожай кукурудзи.

До судового засідання учасники не з`явилися.

Слідчий СВ Городищенського ВП Смілянського відділу ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , прокурор Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 клопотали про розгляд за їх відсутності, підтриманні клопотання про накладення арешту в повному обсязі.

Розгляд клопотання про накладення арешту на майно, здійснюється, з урахуванням положень ч.4 ст.107, ч.1 ст.172 КПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у судовому провадженні, та без застосування технічних засобів фіксування процесуальної дії.

Вивчивши доводи клопотання, врахувавши думку слідчого, прокурора, та дослідивши матеріали провадження, додані до клопотання, приходжу до наступного.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України, арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Вбачається, 07 серпня 2018 року розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000108, за фабулою: «До Смілянської місцевої прокуратури надійшов лист Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про те, що на території Мліївської ОТГ (с. Старосілля), Городищенського району, Черкаської області, без правовстановлюючих документів використовуються земельні ділянки загальною площею 48,843 га.».

28.08.2018 року до ЄРДР внесено дані, за фабулою: «27 серпня надійшли матеріали з УЗЕ в Черкаській області з приводу виявлення в діях ФГ «Агро Еко Плюс» факту незаконного зайняття земельних ділянок на території Мліївської ОТГ, Городищенського району, Черкаської області».

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №142843968 від 26.10.2018 року, щодо об`єкта нерухомого майна земельної ділянки за кадастровим номером :02:001:1780 встановлено, що зареєстрованих договорів оренди та іншого права користування, заборони на відчуження вказаної земельної ділянки у Реєстрі - відсутні.

З даних «Публічної кадастрової карти України», вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1780 перебуває у Державній власності, як земельна ділянка яка не надана у власність або користування громадян чи юридичних осіб», площею 11,0489 га..

Частиною 1 статті 131 КПК України, встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.170 КПК України - ст.173 КПК України.

Згідно п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Частина 2 статті 170 КПК України, передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що в кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру та органом досудового розслідування не винесено постанову про визнання речовим доказом земельної ділянки (урожаю кукурудзи). Вартість сільськогосподарської культури - кукурудзи, а так само і її кількість, яка посіяна на цій земельній ділянці, слідчим не встановлена. Вказана обставина позбавляє можливості слідчого суддю при винесенні судового рішення взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності та врахування усіх наслідків арешту майна, як того вимагає ст.173 КПК України. Тобто, слідчий в своєму клопотанні не визначив розмір та вартість майна, його індивідуальні ознаки (сорт), що не узгоджується з вимогами ст.171 КПК України, та позбавляє можливості визначити порядок виконання ухвали, проведення конкретних дій, направлених на збереження цілісності і вартості даного майна.

Слідчий суддя враховує, що цивільний позов в даному провадженні відсутній, а санкція вказаної статті кримінального кодексу не передбачає спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи.

Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, є земельна ділянка як об`єкт права власності. Земельна ділянка - це частина земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами суб`єктів власності. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки (ст.79 Земельного Кодексу України).

Слідчим не доведено, що сільськогосподарська культура - кукурудза, яка засіяна на спірній земельній ділянці зберегла на собі сліди кримінального правопорушення, є майном, набутим кримінально-противоправним шляхом, та предметом кримінального правопорушення.

Санкція ч.1 ст.197-1 КК України не містить додаткового покарання у вигляді конфіскації врожаю.

Відомості про наявність цивільного позову у кримінальному провадженні №0000108 від 07 серпня 2018 року, - відсутні, слідчим не порушувалося питання щодо накладення арешту на врожай сільськогосподарської культури - кукурудзи, саме з метою забезпечення цивільного позову.

Окрім того, прохання слідчого про накладення арешту на врожай сільськогосподарської культури, не узгоджується з вимогами ст.171 КПК України, щодо необхідності зазначення точної кількості та індивідуальних характеристик майна про арешт якого йдеться у клопотанні слідчого.

Частина 1 ст.173 КПК України, передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Так, з урахуванням положень ст. ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

В ході розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на врожай у кримінальному провадженні не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Щодо вимоги слідчого про надання доручення на реалізацію врожаю сільськогосподарської культури, а саме: сільськогосподарської культури - кукурудзи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Виключний перелік заходів забезпечення кримінального провадження передбачений статтею 131 КПК України.

Проте, статтею 131 КПК України, не передбачено такого заходу забезпечення кримінального провадження, як надання слідчим суддею доручення на реалізацію врожаю, у зв`язку з чим, дана вимога задоволенню не підлягає.

Слідчий суддя, вважає неприпустимим звернення слідчого чи прокурора з клопотанням про застосування заходів кримінального провадження, що не передбачені діючим КПК України.

За таких обставин, достатніх підстав для накладення арешту на земельну ділянку, а саме на урожай кукурудзи, який знаходиться на земельній ділянці сільськогосподарського призначення в адміністративних межах с. Старосілля, Городищенського району, Черкаської області, Мліївської ОТГ, за межами населеного пункту, загальною площею 11,0489га., з кадастровим номером :02:001:1780, не встановлено, а надання доручення ТОВ "Довірче товариство Європейське бюро приватизацій" на реалізацію, як зазначено в клопотанні, речових доказів, а саме посівів кукурудзи, з передачею грошових коштів від реалізації посівів кукурудзи в дохід держави, як захід забезпечення кримінального провадження, є поза межами повноважень слідочго судді, що призведе до порушення основоположного права людини - права власності в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, за відсутності відомостей щодо визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних злочином в порядку, передбаченому п.6 ч.2 ст.242 КПК України клопотання слідчого, про накладення арешту на урожай кукурудзи, є передчасним.

Отже, в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 131, 132, 170 175, 309, 310, 392, 393 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого, в рамках кримінального провадження №0000108, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, про арешт майна, а саме, на самовільно засіяний врожай сільськогосподарської культури кукурудза, який знаходиться на земельній ділянці сільськогосподарського призначення в адміністративних межах с. Старосілля, Городищенського району, Черкаської області, Мліївської ОТГ, за межами населеного пункту, загальною площею 11,0489га., а саме на ділянці з кадастровим номером: :02:001:1780 площею 11,0489 га., - відмовити.

Копію ухвали направити слідчому СВ Городищенського ВП Смілянського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 , прокурору Городищенського відділу Смілянської місцевої прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення (отримання), шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлений 26.11.2018 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1