ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/3180/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/819/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2020 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не працюючого, одруженого, маючого на утримані малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 4 червня 2004 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 1 червня 2009 року по відбуттю строку покарання;
2) 14 лютого 2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
3) 16 січня 2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ст. 69 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 700 гривень;
4) 1 лютого 2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 386, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до остаточного покарання у вигляді 5 років 4 місяців позбавлення волі. Звільнений 29 січня 2018 року по відбуттю строку покарання,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 серпня 2020 року включно, без визначення розміру застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення розміру застави.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, за наступних обставин.

21 червня 2020 року, приблизно о 4 годині, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою з метою вбивства, заздалегідь розподіливши між собою ролі, направились до магазину «Апельмон» розташованого по вул. Новокузнецькій, буд. 12-в у м. Запоріжжі, де купили два ножі для вбивства потерпілого ОСОБА_11 , з яким у них раніше виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.
Далі, реалізовуючи свій спільний злочинний намір, спрямований на позбавлення ОСОБА_11 життя, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 , діючи без розриву у часі, узгоджено та за попередньою домовленістю, вибігли на сходи до приміщення вказаного магазину, де перебував потерпілий. Після, чого ОСОБА_7 тримаючи у правій руці ніж, скерував один прямий удар в грудну клітину зліва в область серця ОСОБА_11 , однак останній своєчасно відхилився вперед та удар пройшов повз потерпілого.
Після чого, ОСОБА_10 , користуючись тим, що увага потерпілого спрямована на нанесення йому тісних ушкоджень ОСОБА_7 , перебуваючи за спиною ОСОБА_11 , тримаючи у правій руці ніж, наніс два удари в область стегон з двох боків та удар в пахову область справа. Після цього, не зупиняючись, наніс два удари в область грудної клітини, в результаті чого, потерпілому ОСОБА_11 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітини з ліва та множинних різаних ран грудної клітини, стегон з двох сторін та пахової області.
Тобто ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_10 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не довів свого умислу до кінця, оскільки ОСОБА_11 своєчасно була надана медична допомога.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в закінченому замаху на вбивство, тобто, умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

21 червня 2020 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001867 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України (а.с. 44-45).

21 червня 2020 року о 4 год. 30 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 21-22).

21 червня 2020 року о 16 год. 47 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України (а.с. 14-15).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у його вчиненні, особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_7 перебуває в шлюбі, має постійне місце реєстрації та проживання, має малолітню доньку, яка знаходиться на його утриманні, хоча офіційно не працевлаштований, але займається ремонтом машин, що в сукупності свідчить про наявність у нього стійких соціальних зв`язків.
Звертає увагу, що попередній кримінальний досвід ОСОБА_7 не впливає на доведеність його вини у вчиненні злочину.
Вважає, що твердження про можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідуванні і суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення ґрунтується на припущеннях.
Це спростовується тим фактом, що після подій, які відбулися вранці 21 червня 2020 року, він попросив викликати швидку допомогу потерпілому та протягом тривалого часу залишався на місці події до прибуття працівників патрульної поліції.
З урахуванням викладеного вважає, що посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованим, а також не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.
Заслухавши доповідь судді, захисника підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу без доповнень, прокурора, який заперечував проти її задоволення та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який законом віднесено до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням заявлених у клопотанні ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення нового злочину.
З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.
Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.
Тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії умисних особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, факт неодноразового відбування ним покарання в місцях позбавлення волі в минулому, факт перебування на розгляді в суді у відношенні нього іншого кримінального провадження за ч. 3 ст. 187 КК України, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, свідчать про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також не виключається можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки вони в судовому засіданні допитані не були, а підозрюваному можуть бути відомі адреси їх проживання чи роботи, у зв`язку з чим, він може здійснювати на них певний вплив з метою уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

Крім того, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних тяжких злочинів та неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі, раніше звільнявся від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, а маючи не зняті та не погашені судимості, на цей час обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового умисного особливо тяжкого злочину через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання за попереднім вироком, він не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення іншого злочину.

Незважаючи на те, що ОСОБА_7 зі слів сторони захисту неофіційно працює, займаючись ремонтом машин (що не підтверджується жодними доказами), встановлені ризики є надзвичайно високими, що в сукупності з тяжкістю можливого покарання, який відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків, свідчать про недостатність застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, адже більш м`який запобіжний захід, у тому числі, у вигляді цілодобового домашнього арешту, як того вимагає апелянт, не здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрації, перебуває в шлюбі, має малолітню доньку, яка знаходиться на його утриманні, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки родинні та соціальні зв`язки не є настільки міцними та впливовими на його поведінку, щоб гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
Всупереч доводів апеляційної скарги, слідчий суддя жодним чином не обґрунтовував підозру ОСОБА_7 його попередніми судимостями, які враховувались виключно як обставини, що негативно характеризують особу підозрюваного та свідчать про наявність ризику вчинення нового злочину.
Доводи апеляційної скарги про виклик підозрюваним швидкої допомоги та залишення на місці події до приїзду співробітників поліції не впливають на правильність висновків слідчого судді.
Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.
Не визначення слідчим суддею розміру застави узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2020 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 333/3180/20