Справа № 450/2190/19 Провадження № 1-кп/450/157/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 286 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000651 від 30.04. 2019 року стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, українець, громадянин України, із середи ьою- спеціальною освітою, не інвалід, працюючий у ТОВ «Польські Брами» на посаді керівника монтажного відділу, одружений, маючий на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
інші учасники судового провадження:
потерпілий ОСОБА_6
встановив:
обвинувачений ОСОБА_4 будучи особою, яка керує транспортним засобом, своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.
Злочин вчинений за таких обставин:
ОСОБА_4 , 29 квітня 2019 року, близько 18 години 15 хвилин, керуючи автомобілем марки «Фіат Добло» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ним по автодорозі «Тернопіль - Львів», 108 км. + 550 м., в с. Підгірне Пустомитівського району Львівської області, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: Розділу 1 пунктів 1.5, 1.10; Розділу 2 пункту 2.3 (підпунктів «б», «д»); Розділу 12 пункту 12.4; Розділу 10 пункту 10.1 та Розділу 13 пункту 13.1, які виразились в тому, що він керуючи вищевказаним автомобілем, рухаючись в межах населеного пункту зі швидкістю близького - 70 км./год., був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості у дорожній обстановці, не дотримавшись безпечної дистанції до попутного невстановленого транспортного засобу, що знаходився перед нерегульованим пішохідним переходом та пропускав пішоходів, відповідно не зупинив керований автомобіль позаду цього транспортного засобу, без причин технічного характеру, не переконавшись що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху частково виїхавши на праве по ходу руху узбіччя, де на краю дорожньої розмітки 1.14.3 ПДР України, що позначає нерегульований пішохідний перехід у місцях з підвищеною вірогідністю дорожньо- транспортних пригод, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
В результаті порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 , пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді закритого перелому нижньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням фрагментів, забійної рани тім`яної ділянки, фронто-базального забою головного мозку, контузійно-геморагічні вогнища лівої лобної частки, перелом справа склепіння з переходом на основу черепа, крововилив в середній третині правої гомілки, синець на передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки, садно в ділянці правого ліктя, які були загрозливими для життя в момент заподіяння і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду такі покази:
29 квітня 2019 року, близько 18 години 15 хвилин він / ОСОБА_4 / керував автомобілем марки «Фіат Добло» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював руху по автодорозі в с. Підгірне Пустомитівського району Львівської області. Перед не регульованим пішохідним переходом не розрахував швидкість руху. З метою уникнення зіткнення з автомобілем який зупинився, загальмував та звернув вправо по ходу руху внаслідок чого виїхав на узбіччя де знаходився потерпілий та збив його. У вчиненому щиро кається, просить суд його суворо не карати.
Судом у судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінально провадження та у добровільному порядку без будь-якого тиску дає свої пояснення, стороні захисту зрозуміло, що при апеляційному розгляді справи він буде обмежений у праві на оскарження обставин кримінального провадження.
З`ясувавши думку учасників процесу, які не заперечують проти не дослідження доказів, які ніким не оспорюються, суд прийшов до висновку про необхідність визнати недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспоюються, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
За злочин вчинений ОСОБА_4 останній підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку злочину, характер вчиненого злочинного діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченої.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, сприяв органу досудового розслідування у розкритті злочину, щиро розкаявся у вчиненому, частково відшкодував заподіяну шкоду, ці обставини враховуються судом, як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
На підставі вищенаведеного, повно та всебічно дослідивши докази у їх сукупності на які покликаються сторона обвинувачення та захисту, враховуючи:
особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який:
народиВся 17.11. 1985 року,
одружений, має на утриманні одну малолітню дитину,
раніше не судимий ,
має постійне місце проживання де і зареєстрований,
за місцем проживання характеризується виключно позитивно,
має постійне місце праці,
за місцем праці характеризується виключно позитивно,
на нарко чи психоневрологічносу обліку не перебуває,
його стаж водіння складає повних 13 років,
обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого,
те, що основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який вчинений обвинуваченою є порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу, додатковим обов`язковим його об`єктом є життя, здоров`я особи;
те що прямого умислу на вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України в обвинуваченого не було;
те, що обвинувачений протягом часу від вчинення злочину до ухвалення судом вироку усвідомив протиправність свого злочинного діяння, наслідком якого стало отримання тілесних ушкоджень потерпілим,
обвинувачений вказаВ, що у вчиненому щиро кається, жаліє що такий випадок стався. При складані висновку щодо щирого каяття обвинуваченого у вчиненому злочині, суд враховує висновки ВС ККС у постанові № 759/7784/15-к від 22.03.2018, судом встановлено що обвинувачений відшкодував частково заподіяну шкоду у розмірі 40 000, 00 грн., його обвинуваченого) посткримінальна поведінка свідчить, що останній дійсно шкодує про вчинене та кається у такому.
На підставі встановлених судом фактичних обставин, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне обрати йому основне покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати т/з. та застосуванням ст. 75 КК України до основного покарання.
На думку суду, такий вид покарання буде достатній, як кара для обвинуваченого та є необхідним для виправлення останнього. На думку суду, ізоляція обвинуваченого від суспільства не забезпечить мети покарання, визначеної ч. 2 ст. 50 КК України. Щодо додаткового покарання то суд вважає, що таке не слід призначати, оскільки обвинувачений працює на посаді керівника монтажного відділу ТОВ «Польські Брами» в обов`язки, якого входить керування службовим автотранспортом. Такий заробіток є єдиним для обвинуваченого в якого на утриманні перебуває малолітня дитина 2013 року народження.
Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів у розмірі 4 710, 30 грн., у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль марки «Фіат Добло» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_7 .
Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили немає.
Керуючись ст.. 368, 370, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому за цим вироком основного покарання у виді трьох років позбавлення волі, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу засудженому ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 4 710,30 грн. (чотири тисячі сімсот десять грн. 30 коп.) судових витрат.
Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль марки «Фіат Добло» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_7 .
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення апеляційним судом.
На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1