Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/132/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2020 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому матеріали клопотання за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Олександрівка, Долинського району, Кіровоградської області, українцю, громадянину України, з неповною середньою освітою, розлученого, проживаючого до затримання за адресою : АДРЕСА_1 ,

відмовлено у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_7 який відбуває покарання в ДУ «Устинівський ВЦ (№37) звернувся до районного суду з клопотанням про умовно - дострокове звільнення. В обґрунтування клопотання засуджений зазначив, що він відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, свою провину визнав повністю, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні вказаного клопотання. Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_7 на протязі з 1995 року по 2010 рік систематично вчиняв умисні тяжкі злочини. Згідно обвинувального вироку відбуває кримінальне покарання за особливо тяжкий злочин, у кримінальному провадженні є тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілої особи. Невідбутий строк покарання у засудженого ОСОБА_7 становить один рік вісім місяців дев`ятнадцять днів. Цивільний позов у кримінальному провадженні відшкодовано частково. Станом на 05 грудня 2019 року засудженим не відшкодовано потерпілій особі цивільний позов на суму 8472. 45 грн.

При встановлених обставинах та кримінологічній характеристиці засудженого ОСОБА_7 , що підтверджується обвинувальними вироками, суд вважає, що відсутні підстави вважати про виправлення засудженого працею та перевихованням, а тому клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу районного суду та застосувати відносно нього ст. 81 КК України, а саме звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що на його переконання суд першої інстанції неправомірно та необґрунтовано відмовив йому у задоволенні клопотання.
Засуджений ОСОБА_7 зазначає, що він за весь час перебування у місцях позбавлення волі, а саме 10 років і 9 місяців, отримав 32 заохочення, має грамоту. За 2 роки та 5 місяців перебування в Устинівському ВЦ №37, порушень режиму утримання не допускав. Бережливо ставиться до знарядь праці та майна установи. Щомісячно сплачує аліменти та борг із заробітної плати. Соціальні зв`язки підтримує шляхом телефонних розмов та побачень. У скоєному злочині, вину визнав повністю, розкаюється, міру покарання вважає справедливою.
Зважаючи на викладене, засуджений вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим, оскільки він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Заслухавши доповідача, в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_7 , який просив його апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог не дотримався, безпідставно дійшовши висновку про неможливість звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 умовно достроково.

Дослідивши безпосередньо в суді апеляційної інстанції наявні у кримінальному провадженні докази, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 409 КК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є зокрема невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є умовно-дострокове звільнення.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Також, пунктом 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як убачається з матеріалів, наданих адміністрацією Державної установи "Устинівський виправний центр (№37)", ОСОБА_7 , засуджений вироком Апеляційного суду Кіровоградскої області від 02 березня 2010 року за ч.4 ст.187, п.п.6,12 ч.2 ст.115,ч.1 ст.70 КК України до 14 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2016 року на підставі Закону України від 26.11.2015 року № 838 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» засудженому зараховано час попереднього ув`язнення у строк покарання з 26 лютого 2009 року по 01 липня 2010 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

11 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда своєю ухвалою спільне подання в.о. начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія» (№6) голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_7 - задовольнив , замінив невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі строком на чотири роки шість місяців десять днів.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12 липня 2017 року подання Державної установи «Устинівського виправного центру №37» Міністерства Юстиції України про зарахування у строк покарання засудженому ОСОБА_7 часу слідування під вартою до виправного центру задоволено. Зараховано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у строк покарання , призначеного за вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 02.03.2010 року , час слідування під вартою до Державної установи «Устинівського виправного центру №37» Міністерства Юстиції України з 19 квітня 2017 року по 24 червня 2017 року, включно, тобто 2 (два) місяці 5 (п`ять) днів, що за правилами п.1 ч.1 ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, становить 4 (чотири) місяці 10 (десять) днів обмеження волі.

Початок строку: 26 лютого 2009 року. Кінець строку: 24 серпня 2021 року.

Станом на 05.12.2019 року засуджений ОСОБА_7 відбув: 10 років 09 місяців 10 днів. Залишилось відбувати: 01 рік 8 місяців 19 днів.

Відповідно до характеристики, затвердженої в.о. начальника ДУ "Устинівський виправний центр (№37)", засуджений ОСОБА_7 з 10.03.2009 року утримувався в СІЗО м. Миколаєва. За час перебування в СІЗО заохочень та стягнень не мав.

З 21.04.2009 року засуджений утримувався в СІЗО м.Кіровограда. За час перебування в СІЗО заохочень та стягнень не мав.

З 10.09.2009 року засуджений утримувався в СІЗО м. Миколаєва. За час перебування в СІЗО заохочень та стягнень не мав.

З 21.08.2010 року відбував покарання в Кіровоградській ВК ( № 6). За час відбування покарання в установі характеризувався позитивно, порушень режиму відбування покарання не допускав, за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку отримав 24 заохочення.

З 24 червня 2017 року засуджений відбуває покарання в Устинівському виправному центрі №37. Працевлаштований працівником МТФ. За сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав 8 (вісім) заохочень правами начальника установи. За весь час відбування покарання має 32 (тридцять два) заохочення. Стягнень не має. Бережливо ставиться до знарядь праці, майна установи. За період відбування покарання характеризується позитивно. До представників адміністрації ставиться з повагою, в спілкуванні тактовний. На заходи виховного впливу реагує позитивно, робить правильні висновки. По характеру спокійний та врівноважений. Має позитивну соціальну установку. Здатний долати життєві труднощі та протистояти чужому впливу. За вольовими якостями цілеспрямований, самостійний та витриманий.

У колективі відділення товариський, користується повагою. У взаємовідносинах тактовний та поступливий . Свій зовнішній вигляд, спальне місце, приліжкову тумбочку утримує в охайному стані. Не допускає порушень пожежної безпеки та безпеки праці.

Своєю поведінкою та ставленням до праці подає позитивний приклад іншим засудженим. Соціальні зв`язки підтримує шляхом телефонних розмов. У скоєному злочині визнає себе винним, кається, міру покарання вважає справедливою.

Згідно ст. 81 КК України підлягав умовно-достроковому звільненню по відбутті 3/4 призначеного строку відбування покарання, 11.04.2018 року засуджений написав заяву про незастосування до нього умовно-дострокового звільнення протягом року (за сімейними обставинами).

Адміністрація Устинівського ВЦ (№37) вважає, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, тому він заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Наведене дає підстави колегії суддів вважати, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, особиста характеристика засудженого також доводить про позитивні зміни під час відбування покарання, а отже у суду наявні підстави для застосування положень ст. 81 КК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 , оскільки мету покарання було досягнуто, засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Доводи суду першої інстанції про те, що по кримінальному провадженню засуджений ОСОБА_7 не відшкодував повністю потерпілій матеріальну шкоду, залишок складає 8472 грн.45 коп., а тому не може бути звільнений умовно достроково від призначеного покарання, не є у відповідності до положень ст. 81 КК України підставою для відмови у задоволення подання про умовно дострокове звільнення. А тому, твердження суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 не спокутував вину перед потерпілою, оскільки не відшкодував заподіяну шкоду, слід вважати помилковими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений працевлаштований, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав 8 (вісім) заохочень правами начальника установи «Устинівського ВЦ» (№37). За весь час відбування покарання має 32 (тридцять два) заохочення. Стягнень не має. Із заробітної плати щомісяця сплачує борг за позовом та аліменти.

Висновки районного суду про те, що при встановлених обставинах та кримінологічній характеристиці засудженого ОСОБА_7 , що підтверджується обвинувальними вироками, суд вважає, що відсутні підстави вважати про виправлення засудженого працею та перевихованням, а тому клопотання про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає , не відповідають наявним у справі письмовим доказам та за своїм змістом суперечить ст. 81 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Устинівського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2019 року, не відповідає фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 березня 2010 року.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 409, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 05 грудня 2019 року скасувати.
Клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 , засудженого вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 02 березня 2010 року до позбавлення волі на чотирнадцять років, з конфіскацією майна, що належить на праві власності, від покарання умовно-достроково на невідбутий термін покарання.
Копію ухвали направити до Устинівського ВЦ №37 для виконання та врученню засудженому.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4