Справа №487/3120/20
Провадження №1-кс/487/3727/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2020 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 про арешт вилученого майна по кримінальному провадженню № 0000037 від 18.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
03.06.2020 року Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000037 від 18.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене 02.06.2020 у ході проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості біля будинку № 3 по пров. Клубному в м. Миколаєві майно ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «IphoneX» чорного кольору зі скляною поверхнею, який знаходиться в чохлі полімерного темно-синього кольору, який знаходиться у вимкненому стані; мобільний телефон марки «MEIZU» чорного кольору, який перебуває у чохлі червоного кольору злегка потертому на якому мається напис «Auto Focus Ultimate Experitnce», на якому встановлено цифровий пароль; ключ металевий сріблястого кольору з брелком; грошові кошти в загальній сумі 3401 гривень (купюрами 500 гривень 6 штук, 200 гривень 2 штуки).
Підставою для внесення клопотання зазначено те, що вилучене майно може підтверджувати факти вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Другим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000037 від 18.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що начальник Чорноморського басейнового управління Державного агентства рибного господарства ОСОБА_5 виказав пропозицію начальнику Очаківського МРП УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_6 на систематичній основі надавати неправомірні вигоди від нього за не вжиття заходів правового реагування у відношенні підлеглих співробітників ОСОБА_5 , що замаються «кришуванням» осіб, які здійснюють незаконний та законний рибний промисел.
02.06.2020 проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості біля будинку № 3 по провулку Клубному в м. Миколаєві за участю ОСОБА_5 , який під час огляду добровільно видав належне йому майно та яке вилучено, а саме:
- мобільний телефон марки «IphoneX» чорного кольору зі скляною поверхнею, який знаходиться в чохлі полімерного темно-синього кольору, який знаходиться у вимкненому стані;
- мобільний телефон марки «MEIZU» чорного кольору, який перебуває у чохлі червоного кольору злегка потертому на якому мається напис «Auto Focus Ultimate Experitnce», на якому встановлено цифровий пароль;
- ключ металевий сріблястого кольору з брелком;
- грошові кошти в загальній сумі 3401 гривень (купюрами 500 гривень 6 штук, 200 гривень 2 штуки).
Так, вилучені речі, можуть підтверджувати факти вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим доведено, що вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна. Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

За такого, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання Слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 про арешт вилученого майна по кримінальному провадженню № 0000037 від 18.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України- задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 02.06.2020 у ході проведення огляду місця події, а саме ділянки місцевості біля будинку № 3 по пров. Клубному в м. Миколаєві майно ОСОБА_5 , а саме:

- мобільний телефон марки «IphoneX» чорного кольору зі скляною поверхнею, який знаходиться в чохлі полімерного темно-синього кольору, який знаходиться у вимкненому стані;
- мобільний телефон марки «MEIZU» чорного кольору, який перебуває у чохлі червоного кольору злегка потертому на якому мається напис «Auto Focus Ultimate Experitnce», на якому встановлено цифровий пароль;
- ключ металевий сріблястого кольору з брелком;
- грошові кошти в загальній сумі 3401 гривень (купюрами 500 гривень 6 штук, 200 гривень 2 штуки).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1