Справа №710/170/17
провадження № 1-в/694/5/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2020 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
у складі:головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Звенигородка подання начальника Смілянського міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Черкаській області ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Констянтинівка, Смілянського району, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 05.04.2017 року вироком Звенигородського районного суду Черкаської області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., -
В С Т А Н О В И В:
05 грудня 2019 року до Звенигородського районного суду Черкаської області звернувся начальник Смілянського міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Черкаській області ОСОБА_4 з поданням про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Подання обґрунтовано тим, що вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 05.04.2017 року ОСОБА_5 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень. Вирок набрав законної сили 05.05.2017 року і був направлений на виконання до Смілянського міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Черкаській області. На підставі ч. 1 ст. 80 КК України просять вирішити питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, оскільки строк виконання відповідно до ч.1 ст.80 КК України (за закінченням строків давності виконання вироку) сплив через 2 роки, а саме 05.05.2019 року.
Начальник Смілянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду подання повідомлений належним чином. Його неявка відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду, а тому судом ухвалено проводити розгляд подання у його відсутність.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причина неявки суду не відома, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суд вбачає підстави до розгляду у його відсутність, згідно до ч.5 ст.539 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав подання про можливість звільнення від покарання у зв"язку із закінченням строків давності виконання обвинувального акту відносно ОСОБА_5 .

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Під час судового розгляду від учасників процесу не надійшло клопотання щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів звукозапису та за ініціативою суду фіксація не здійснювалася, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, приходить до висновку, що дане подання, підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 05.04.2017 року вироком Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.
Вирок набув законної сили 05.05.2017 року.
У відповідь на запит суду про надання інформації, наданої до суду 03.02.2020 року Управлінням державної казначейської служби України у Звенигородському районі Черкаської області Головного Управління Державної казначейської служби України в Черкаській області, вбачається, що кошти (штраф) у розмірі 850.00 грн. від громадянина ОСОБА_5 на р/р НОМЕР_1 , код

ЄДРПОУ НОМЕР_2 , МФО 854018 за період з 13.05.2017 року по 13.06.2017 року не надходили.
Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:
1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Штраф, відповідно до ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.
Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.
Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке право застосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
Оскільки в матеріалах подання відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання та вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.
Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:
1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;
2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;
3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.
Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Звенигородського районного суду від 05.04.2017 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч.1 п.1 КК України.
У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання начальника Смілянського міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Черкаській області про звільнення ОСОБА_5 від призначеного

покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України,ст. 539 КПК України,ст.152 КВК України, суд -
ухвалив:
Подання начальника Смілянського міськрайонного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Черкаській області І.Пархоменка відносно ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 05.04.2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу у розмірі 850 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Копію даної ухвали направити до Смілянського МР відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, прокурору, засудженому - для відома.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя ОСОБА_1