Справа № 548/83/19
Провадження №1-кп/548/15/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2020 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Хорол кримінальне провадження № 0000527 по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Росохи Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, працюючого трактористом у СВК «Перемога», не інваліда, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_8 в с.Клепачі Хорольського району Полтавської області скоїв кримінальне правопорушення при слідуючих обставинах.

Так, ОСОБА_8 18.11.2018 року в нічний час (точного часу встановити не вдалося) у стані алкогольного сп`яніння перебуваючи на прилеглій території біля кафе «Водолій», що розташоване у с.Клепачі Хорольського району Полтавської області, вул.Перемоги, 1 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин заподіяв тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та свідомо припускаючи їх настання, ОСОБА_8 умисно наніс один удар кулаком правої руки по голові ОСОБА_6 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеня з формуванням внутрішньомозкової гематоми правої гемісфери головного мозку, проривом крові в шлуночкову систему, зміщенням серединних структур головного мозку до 6 мм, субарахноідального (під павутинну оболонку головного мозку) крововиливу, лінійного перелому лівої скроневої кістки, забою м`яких тканин, садна лівої скроневої ділянки, які згідно висновку експерта № 16 від 10.01.2019 року кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя (п.п. 2.1.1 а); 2.1.2; 2.1.3 б), в) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в скоєному злочині, передбаченому ч. 1 ст.121 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав суду, що він не мав прямого умислу на заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, не бажав заподіяти тяжких тілесних ушкоджень, хоча він усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, але не бажав настання тяжких наслідків, хоча свідомо припускав їх настання. ОСОБА_8 показав суду, знає ОСОБА_10 , раніше він не мав з ним ні дружніх відносин, ні конфліктів. 17.11.2018 року ОСОБА_8 перебуваючи у кафе «Водолій», що у с. Клепачі Хорольського району Полтавської області вживав спиртне разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , будучу при цьому в стані алкогольного сп`яніння. Того ж вечора у кафе перебував і ОСОБА_13 зі своїми друзями. Близько першої години ночі 18.11.2019 року ОСОБА_8 вийшов на вулицю та підійшов до ОСОБА_10 при цьому він не мав наміру бити ОСОБА_6 . Але коли ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_8 , з піднятою зжатою в кулак рукою, ОСОБА_8 правою рукою зжатою в кулак, ударив ОСОБА_10 по голові в область вуха. Від удару ОСОБА_13 відійшов назад і впав. Після цього ОСОБА_8 підбіг до нього щоб впевнитися, що ОСОБА_14 не втратив свідомість, при цьому декілька раз він штовхнув ОСОБА_15 по обличчю, після чого його відтягнули від ОСОБА_10 , але хто саме, він не пам`ятає. ОСОБА_10 відливали водою, після чого він прийшов до тями. ОСОБА_8 показав, що вдарив ОСОБА_10 з метою, щоб той відійшов від нього і не замахувався на нього. ОСОБА_8 показав, що він щиро кається в тому, що вдарив ОСОБА_10 . ОСОБА_8 показав суду, що він працює і значну частину зароблених коштів надавав і продовжує надавати на лікування ОСОБА_6 , а також частково відшкодував завдану йому моральну шкоду, він повністю визнає цивільний позов в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди, а щодо стягнення за невідшкодовану частину завданої моральної шкоди просив суд врахувати його матеріальний стан, а також керуватися принципами розумності і справедливості. При цьому обвинувачений ОСОБА_8 показав суду, що ним уже сплачено на користь ОСОБА_6 кошти в сумі 100 000 грн. для лікування, реабілітації ОСОБА_6 та у часткове відшкодування завданої йому моральної шкоди.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_8 вини у скоєному кримінальному правопорушенні, його вина повністю підтверджується такими доказами:
- показаннями потерпілого, він же є цивільним позивачем - ОСОБА_6 , який показав суду, що 17.11.2018 року він перебував у кафе «Водолій» у с.Клепачі Хорольського району Полтавської області, де разом із ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 відзначали День студента. Після 24 год. ОСОБА_6 перебував на вулиці поблизу кафе-бару «Водолій». В цей час до нього підійшов ОСОБА_8 та звалив на асфальтове покриття, а саме повалив обхвативши за шию. В цей час він головою не вдарявся, йому допомогли піднятися. Через 5 хв. ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_8 та хотів дізнатися: чому той його звалив. ОСОБА_8 відповів, що він так захотів. ОСОБА_8 вів себе агресивно, вдарив кулаком ОСОБА_6 по голові, а саме в область лівої скроні. ОСОБА_6 на ОСОБА_8 не замахувався, удару наносити не хотів. Після удару ОСОБА_6 відразу втратив свідомість. Він пам`ятає, що його піднімали ОСОБА_18 та ОСОБА_22 . Потім двоє чоловіків його вели додому, чи ще кудись. Ліва рука та нога у нього не працювали. Потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що під час конфлікту він та ОСОБА_8 перебували у стані алкогольного сп`яніння. Після отриманих тілесних ушкоджень він лікувався в Полтавській обласній лікарні та реабілітаційному центрі у м. Київ. На даний час він продовжує навчання. На лікування, обстеження та на реабілітацію йому надавав кошти ОСОБА_8 ;
- показаннями свідка ОСОБА_23 , яка показала суду, що вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_6 і що 17.11.2018 року її син ОСОБА_6 разом з іншими хлопцями пішов у кафе «Водолій» в с. Клепачі Хорольського району Полтавської області. Близько 04 год. 18.11.2018 року її другий син ОСОБА_24 повідомив, що ОСОБА_25 відвезли до Хорольської районної лікарні, оскільки його побили. Від ОСОБА_26 вона дізналася, що сина побив саме ОСОБА_8 біля кафе «Водолій». Свідок ОСОБА_23 показала суду, що того ж дня, а саме 18.11.2018 року її сина ОСОБА_6 відвезли до Полтавської обласної клінічної лікарні, де він перебував на лікуванні, а потім проходив реабілітацію у м. Київ. Свідок ОСОБА_23 показала суду, що ОСОБА_8 сплачено на лікування її сина та у часткове відшкодування завданої моральної шкоди кошти в сумі 100 000 грн.;
- показаннями свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , які показали суду, що 17.11.2018 року у вечірній час всі вони разом з ОСОБА_6 святкували День студента у кафе «Водолій» в с.Клепачі Хорольського району Полтавської області. Близько 24 год. ночі 17.11.2018 року вони повиходили на вулицю і бачили, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на подвір`ї виник конфлікт. В той час тілесних ушкоджень один одному вони не заподіювали. На тілі ОСОБА_6 до конфлікту з ОСОБА_8 ніяких тілесних ушкоджень не було. Через деякий час ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_8 і між ними знову виник конфлікт, який переріс у бійку. Вищевказані свідки бачили як ОСОБА_8 рукою зігнутою в кулак замахнувся на рівні голови ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_6 упав, а ОСОБА_8 підійшов і присів над ним, хотів ще раз вдарити ОСОБА_6 , але присутні хлопці його відтягнули від ОСОБА_6 . ОСОБА_6 в той час був без свідомості. У ОСОБА_6 була кров на голові та на лівій руці, а коли ОСОБА_6 прийшов до свідомості то у нього не працювала ліва нога і рука. ОСОБА_8 ніякої допомоги ОСОБА_6 в той час не надавав. Від ОСОБА_8 чути було запах алкоголю. Після цього вищевказані свідки відвели ОСОБА_6 додому до ОСОБА_27 , а в подальшому відвезли автомобілем, який належить ОСОБА_33 до Хорольської районної лікарні, оскільки так порадив їм працівник місцевої швидкої медичної допомоги;
- показаннями свідка ОСОБА_24 , який показав суду, що ОСОБА_6 є йому братом. 18.11.2018 року близько 5 год. ранку йому зателефонував ОСОБА_21 та повідомив, що ОСОБА_6 відвезли в лікарню. Від місцевих хлопців йому стало відомо, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 був конфлікт, у ході якого ОСОБА_8 побив ОСОБА_6 . ОСОБА_6 лікувався у Полтавській обласній клінічній лікарні, а потім проходив реабілітацію у м. Київ. Сім`я ОСОБА_8 надавала кошти для лікування та реабілітації ОСОБА_6 ;
- показаннями свідків ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , які показали суду, що восени 2018 року вони разом із ОСОБА_8 у вечорі відпочивали у кафе «Водолій» за адресою с.Клепачі Хорольського району Полтавської області і вживали алкогольні напої. ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Обставини конфлікту та нанесення ОСОБА_8 . ОСОБА_6 тілесних ушкоджень вони не бачили, про це їм стало відомо від працівників поліції та мешканців с. Клепачі.
- протоколом огляду місця події від 18.11.2018 року, з фототаблицею та відеозаписом до нього, відповідно до якого під час огляду прилеглої території біля кафе «Водолій», що у с. Клепачі по вул. Перемоги, 1, Хорольського району виявлено та вилучено 2 серветки зі слідами речовини бурого кольору та пластикову пляшку;

- протоколом огляду предмету від 18.11.2018 року та фототаблицею до вказаного протоколу, а саме одягу ОСОБА_8 , у якому він перебував під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 - джинси синього кольору, куртка синього кольору, светр світло синього кольору, кросівки чорного кольору;

- протоколом огляду предмету від 28.11.2018 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого виявлено та вилучено одяг ОСОБА_6 , у якому він був одягнутий під час нанесення йому тілесних ушкоджень, а саме куртка та джинси;

- двома фотознімками, зробленими 18.11.2018 року о 00.48 год. та 00.49 год., на яких зображений ОСОБА_6 перед заподіянням йому тілесних ушкоджень, які добровільно видав органам досудового розслідування 30.12.2018року ОСОБА_36 ;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_37 від 30.12.2018 року, відповідно до якого на оптичний диск скопійовано фотозображення ОСОБА_6 18.11.2018 року перед заподіянням йому тілесних ушкоджень та фототаблицею і оптичним диском;

- довідкою Хорольської ЦРЛ від 18.11.2018 року, відповідно до якої 18.11.2018 року ОСОБА_6 перебував на лікуванні у Хорольській ЦРЛ з діагнозом: ЗЧМТ, забій головного мозку тяжкого ступеня, внутрішньомозкова гематома, садно лівої тімяної ділянки, садно правої кисті, алкогольне сп`яніння клінічно;

- довідкою Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського від 23.11.2018 року, відповідно до якоїОСОБА_6 з 18.11.2018 року знаходився на лікуванні у лікувальній установі з діагнозом: ЗЧМТ; забій головного мозку тяжкого ступеня; лінійний перелом скроневої кістки; внутрішньо-мозкова гематома правої півкулі головного мозку з проривом крові в шлуночкову систему; САК; лівобічна геміплегія;

- протоколами відібрання біологічних зразків для проведення експертиз від 18.11.2018 року та 29.11.2018 року відповідно до якиху ОСОБА_8 відібрано біологічні зразки, а саме зрізи верхньої частини нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом; змиви з долонь обох рук та зразки крові;

- протоколом відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 03.12.2018 року, відповідно до якогоу ОСОБА_6 відібрано біологічні зразки, а саме зразки крові;

- висновком експерта № 100 від 23.11.2018 року за результатами проведення судово-медичного дослідження, згідно якого у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді множинних саден по тильній поверхні обох кистей, які утворилися від дії тупих предметів або при ударі об такі, вірогідніше за все внаслідок нанесення ударів іншій людині. Синець на передньо-зовнішній поверхні середньої третини правого плеча утворився від дії тупого предмету з обмеженою, контактуючою поверхнею або при ударі об такий. Дані тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження;

- висновком експерта № 1216 від 27.12.2018 року за результатами проведення судово-медичного дослідження, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ; забою головного мозку тяжкого ступеня з розвитком внутрішньо мозкової гематоми правої півкулі головного мозку з проривом крові в шлуночкову систему; субарахноїдального крововиливу; лінійного перелому луски лівої скроневої кістки, які утворилися від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук стиснуті в кулак, нога людини у взутті; від однократної дії травмуючого фактору, який діяв у ділянку голови, з подальшим падінням з прискоренням та можливо на асфальтобетонне покриття,- які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Експерт вказує, що цей вид черепно-мозкової травми допускає наявність так званого «світлого проміжку», а тому після спричинення черепно-мозкової травми потерпілий ОСОБА_6 певний час міг виконувати активні дії, після чого наростають явища порушення ліквору і гемодинаміки з порушенням свідомості. Враховуючи анатомічну локалізацію, морфологічну характеристику даних тілесних ушкоджень, положення потерпілого ОСОБА_6 в момент спричинення тілесних ушкоджень змінювалося відносно нападника;

- висновком експерта № 16 від 10.01.2019 року за результатами комісійного судово-медичного дослідження, згідно якого у ОСОБА_6 було виявлено такі тілесні ушкодження: ЗЧМТ; забій головного мозку тяжкого ступеня з формуванням внутрішньо мозкової гематоми правої гемісфери головного мозку, проривом крові в шлуночкову систему, зміщенням серединних структур головного мозку до 6 мм.; субарахноідальний крововилив; лінійний перелом лівої скроневої кістки; забій мяких тканин, садна лівої скроневої ділянки.

Виходячи з морфологічних особливостей ЧМТ, виявлених при КТ та МРТ дослідженнях, експерти прийшли до висновку, що всі тілесні ушкодження утворилися від удару в ділянку лівої скроні потерпілого тупим предметом з обмеженою поверхнею контактування, яким могли бути кисть руки, стиснена в кулак та нога людини у взутті і такі тілесні ушкодження не могли утворитися при падінні на площині як з прискоренням, так і без нього.

За ступенем тяжкості всі тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_6 експерти оцінюють лише в сукупності, як тяжкі за критерієм небезпеки для життя. Враховучи механізм утворення ушкоджень, дані медичної документації експерти прийшли до висновку, що тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворилися одномоментно, по давності не суперечать строку, вказаному в матеріалах кримінального провадження, тобто 18.11.2018 року. Динаміка опису проявів ЧМТ на всіх етапах надання медичної допомоги, що співпадає з показами очевидців події, відображених у матеріалах кримінального провадження, свідчить про те, що після удару в ліву скроневу область ОСОБА_6 втратив свідомість на короткий проміжок часу, після відновлення якої розвинулися явища лівобічного геміпарезу (порушення чутливості та рухів в лівих кінцівках), що обмежило можливість самостійного пересування потерпілого. Відеозапис слідчого експерименту та протокол до нього, на думку експертів підтверджує те, що покази ОСОБА_8 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 23.11.2018 року щодо нанесення ОСОБА_6 удару кулаком в ліву половину голови, з судово-медичної точки зору спроможні;

- висновками судово-імунологічних експертиз: № 1621 та № 1622 року від 11.12.2018 року, № 1623 від 13.12.2018 року; № 1624 та №1625 від 20.12.2018 року згідно яких на одязі потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_8 , а також на двох серветках наданих для дослідження знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_6 та від ОСОБА_8 ;

- актом судово-психіатричного експерта № 509 від 17.12.2018 року, згідно якого на момент вчинення діяння, інкримінованого ОСОБА_8 , він не перебував у стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що є характерним для стану сильного душевного хвилювання;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.11.2018 року та відеозаписом до нього, згідно якого обвинувачений ОСОБА_8 показав на місці як саме він заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_6

-речовими доказами, а саме: двома серветками зі слідами РБК, одягом ОСОБА_8 зі слідами РБК, зрізами нігтьових пластин пальців правої руки із піднігтьовим вмістом ОСОБА_8 ; одягом потерпілого ОСОБА_6 зі слідами РБК та зразками крові ОСОБА_8 та ОСОБА_6

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Всі вищевказані докази суд визнає відповідно до вимог ст.ст. 84, 85, 86 КПК України належними доказами, оскільки вони підтверджують існування обставин скоєного обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення; а також допустимими доказами, оскільки вони отримані в порядку, встановленому нормами КПК України.

Суд вважає вищенаведені докази обгрунтованими та правдивими.

Дослідивши та належним чином оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 ККУкраїни, доведеною.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, повне визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини в скоєному кримінальному правопорушенні, показання потерпілого ОСОБА_6 та свідків, допитаних в судовому засіданні, а також дослідивши та давши належну оцінку всім зібраним по справі доказам, суд вважає вірною кваліфікацію органами досудового слідства дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121КК України.

Суд враховує, що в судовому засіданні доведено те, що обвинувачений ОСОБА_8 діяв не з прямим, а з косвенним (непрямим) умислом при нанесенні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Механізм нанесення ОСОБА_8 удару вказує на те, що тілесні ушкодження ОСОБА_6 нанесені умисно, а кількість ударів, а саме 1 удар дає підстави суду вважати, що ОСОБА_8 діяв з косвенним умислом при нанесенні удару ОСОБА_6 . Судом встановлено, що ОСОБА_8 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, що враховується судом при призначенні ОСОБА_8 виду та міри покарання.

Отже, своїми діями, що виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст.121КК України.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного ОСОБА_8 та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , судом з`ясовано, що він має молодий вік, що він не має не знятих та не непогашених судимостей, не має адміністративних стягнень, що він працює трактористом в СВК «Перемога».
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, має на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Пом"якшуючими відповідальність обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття: щирий жаль та каяття з приводу скоєного злочину, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючою відповідальність обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що ОСОБА_8 діяв з косвенним умислом при вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

При призначенні покарання для обвинуваченого ОСОБА_8 судом враховано висновок досудової доповіді про обвинуваченого, наданий Хорольським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області в якому зазначено, що ОСОБА_8 становить середню небезпеку для суспільства та зазначено про можливість виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
З часу скоєння ОСОБА_8 злочину пройшло більше року. За цей час ним не скоєно ні кримінальних, ні адміністративних правопорушень.

Беручи до уваги викладене, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_8 та враховує дані про особу обвинуваченого, який хоча і вчинив тяжкий злочин з обтяжуючою відповідальність обставиною - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, але має молодий вік, за місцем проживання та працевлаштування в СВК «Перемога» характеризується позитивно, кримінальне правопорушення вчинив вперше, раніше ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягався, щиро розкаявся в скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, шкоду завдану потерпілому відшкодував частково, всього ним сплачено потерпілому коштів на загальну суму 100 000, 00 грн., а також суд враховує думку представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , яка в судових дебатах щодо призначення міри покарання судом поклалася на розсуд суду.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
При розгляді цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 суд керується статтями 61, 127-129 КПК України.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 (в редакції від 24 жовтня 2003 року) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд враховує, що шкода, заподіяна ОСОБА_6 , підлягає відшкодуванню в повному обсязі ОСОБА_8 , оскільки в судовому засіданні доведено, що дії ОСОБА_8 були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина обвинуваченого ОСОБА_8 .

При вирішенні цивільного позову ОСОБА_38 суд враховує, що обвинуваченим ОСОБА_8 сплачено ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди кошти в сумі 75 000, 00 грн. і 25 000 грн. в рахунок часткового відшкодування завданої моральної шкоди.
Оскільки до звернення ОСОБА_6 з позовом до суду йому було сплачено ОСОБА_8 50 000 грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди, тому ОСОБА_6 у позові просить стягнути із ОСОБА_8 122 601, 25 грн. за завдану йому матеріальну шкоду.

Після звернення з позовом до суду ОСОБА_6 ще було відшкодовано ОСОБА_8 у відшкодування завданої матеріальної шкоди 25 000 грн. а тому у повне відшкодування завданої матеріальної шкоди із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 слід стягнути кошти в сумі 97 601, 25 грн.; що доводиться квитанціями та іншими підтверджуючими документами.

Судом встановлено та доведено в повному обсязі зібраними по кримінальному провадженню доказами вину обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєному злочині, безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_8 та завданою потерпілому ОСОБА_6 моральною шкодою, а тому у часткове задоволення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди її слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_6 відповідно до вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року (в редакції від 27 лютого 2009 року) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», виходячи принципів розумності та справедливості, врахувавши ті моральні страждання, які переніс потерпілий від злочину, врахувавши його тривале лікування та реабілітацію, перенесення фізичного болю, життєві незручності, душевні страждання, негативні емоції і переживання, а також врахувавши майновий та фінансовий стан обвинуваченого ОСОБА_8 та його відношення до скоєного, а саме те що він на протязі майже як 15 місяців після скоєного кримінального правопорушення і до цього часу надавав і продовжує надавати потерпілому кошти на лікування, реабілітацію та у часткове відшкодування завданої моральної шкоди.
Суд враховує те, що лікування ОСОБА_6 та його реабілітація проведені успішно, в даний час потерпілий ОСОБА_6 продовжує навчання на денному відділенні вищого навчального закладу м.Полтави.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не слід застосовувати.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 29.11.2018 року наджинси та куртку зі слідами РБК, від 20.11.2018 року на 2 серветки зі слідами РБК, пластикову пляшку, від 20.11.2018 року на джинси з поясом зі слідами РБК, куртку із слідами РБК, світер зі слідами РБК, кросівки на підставі ст.174 КПК України слід скасувати.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 61, 118-124, 369 - 371, 373 - 376, 392, 393, 395 КПК України, ст. 1168 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 року (в редакції від 27 лютого 2009 року),Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 (в редакції від 24 жовтня 2003 року), Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та за цією статтею призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином (в порядку статті 128 КПК України) задовольнити частково.
Стягнути з відповідача ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , у повне відшкодування завданої матеріальної шкоди 97 601, 25 грн. (дев`яносто сім тисяч шістсот одну гривню 25 копійок).
Стягнути з відповідача ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , у часткове відшкодування завданої моральної шкоди 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не застосовувати до вступу вироку в законну силу.
Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 29.11.2018 року наджинси та куртку зі слідами РБК, від 20.11.2018 року на 2 серветки зі слідами РБК, пластикову пляшку, від 20.11.2018 року на джинси з поясом зі слідами РБК, куртку із слідами РБК, світер зі слідами РБК, кросівки.
Відповідно до ст.100 КПК речові докази по даному кримінальному провадженню
2 серветки зі слідами РБК, пластикову пляшку, 2 конверти із 2 марлевими відрізами із змивами правої та лівої руки, контрольний марлевий відріз, зрізи нігтьових пластин пальців правої руки із піднігтьовим вмістом, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області знищити; джинси з поясом зі слідами РБК, куртку із слідами РБК, світер зі слідами РБК, кросівки які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області передати у власність ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки Київстар із сім картою Київстар, гаманець, 2 карти Приватбанку, 1 карту Ощадбанку, паспорт та код на ім`я ОСОБА_8 , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_8 залишити йому у власність; джинси та куртку зі слідами РБК, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області передати у власність ОСОБА_6 ; оптичний диск СD-R із фотознімками приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження №0000527.
Згідно зі ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

Головуючий ОСОБА_1