Провадження №1-кп/127/1039/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0007938, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 жовтня 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження №0007938 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на шістдесят діб, яке мотивував тим, що ризики, що існували при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, не зменшилися, на даний момент не допитані усі свідки кримінального правопорушення. Перебуваючи на волі обвинувачений, буде переховуватися від суду, оскільки під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді був оголошений у розшук, у якому перебував до моменту його відшукання та затримання. Крім того, обвинувачений раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та вчинив новий тяжкий злочин, має непогашену судимість, може вчинити інше кримінальне правопорушення, не має істотних соціально-стримуючих факторів, тому обрання відносно нього будь-якого іншого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що ризики на які посилається прокурор жодним чином не доведені. Обвинувачений значний час знаходиться під вартою, посилання прокурора на основний ризик, що обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до тяжких злочинів не є підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, ризики які існували при обранні запобіжного заходу обвинуваченому та на які посилається прокурор, на даний час перестали існувати. Також доповнив, що обвинувачений має соціально - стримуючі фактори, має дитину. Крім того, на думку захисника незрозуміло чому обвинуваченому не застосовується запобіжний захід такий як застава, на які він має повне право, тому просив суд застосувати до обвинуваченого запобіжний захід заставу в сумі передбаченої санкцією даної статті.
Заслухавши думку учасників процесу, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд приймає до уваги, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2020 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали обвинувального акту суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят діб, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, може здійснювати незаконний вплив на свідків, які на даний час судом не допитні, переховуватись від суду, іншим чином перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя/суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.
Слідчому судді, суду необхідно враховувати, що застава може бути застосована до особи, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У таких випадках її розмір підлягає визначенню в ухвалі суду. Слідчому судді, суду слід зважати, що визначені у ч. 5 ст. 182 КПК чіткі розміри застави дають можливість досягти мети запобіжного заходу без обмеження права на свободу та особисту недоторканність. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, що сприяє виконанню завдань кримінального провадження. Суду необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави ((абз.2-4 п.16 Листа ВССУ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).
Згідно п. 1 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, суд вважає, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання прокурора та продовженні обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 діб без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 197, 369-370, 372 КПК України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу - застави в сумі передбаченої санкцією даної статті - відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб.
Ухвала суду про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою діє з 02 липня 2020 року по 30 серпня 2020 року включно.
Копію ухвали суду направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 7 діб з дня її проголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: