Справа № 297/669/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання
24 березня 2020 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , старшого слідчого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , педагога ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 , неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою 5 класів, непрацюючого, раніше не судимого,

встановив:

Старший слідчий СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання строком 60 діб відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та просив покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Берегівського району без дозволу слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в його провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 01.03.2020 року.

Слідчий вказує на те, що неповнолітній ОСОБА_9 28 лютого 2020 року близько 23:30 години, перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_2 , у ході суперечки із ОСОБА_10 , що виникли на ґрунті особистих неприязних стосунків, наніс умисно ОСОБА_10 правою рукою затиснутою в кулак один удар у щелепу зліва, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді: травматичного перелому верхньої щелепи зліва, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рубця лівої щоки та крововилив під слизову оболонку склери лівого ока, що згідно висновку експерта № 24 від 17.03.2020 року:

-тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток верхньої щелепи відноситься до тілесних ушкоджень середньої степені тяжкості, як таких, що викликають тривалий розлад здоров`я, який перевищує період 21 доби;

-тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я або незначної стійкої втрати працездатності;

-тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під слизову оболонку склери лівого ока відноситься до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я або незначної стійкої втрати працездатності,

у відповідності з «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».

Таким чином, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто в умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Так, 20 березня 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам за участі потерпілого ОСОБА_10 ;

- протоколами допитів неповнолітніх свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 ;

- протоколами проведення слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 24 від 17.03.2020 року.

У судовому розгляді прокурор та старший слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити і покласти на підозрюваного зазначені у клопотанні зобов`язання строком на 60 діб.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_9 і його законний представник ОСОБА_8 , та його захисник ОСОБА_6 не заперечили щодо застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного, та покладення на нього обов`язків, вказаних в клопотанні.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника, законного представника та особи, щодо якої розглядається клопотання та дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують його доводи, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_9 20.03.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно до ч. 1 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні те, що він може переховуватись від органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, факт того, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_9 строком 60 діб.

При цьому, слідчий суддя погоджується з пропозицією слідчого щодо покладення на підозрюваного декількох обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Берегівського району без дозволу слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186, 193-194, 196, 205, 395, ч. 1 ст. 492 КПК України,

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, відносно неповнолітнього підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_9 - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на 60 діб, тобто до 23 травня 2020 року включно та покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Берегівського району без дозволу слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання.

Попередити підозрюваного ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 525,50 грн. до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 4204 грн..

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження ОСОБА_5 ..

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1