Провадження № 1-кс/761/622/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2018 року та 15.04.2019 року, в рамках кримінального провадження №0010319 від 26.09.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2018 року та 15.04.2019 року, в рамках кримінального провадження №0010319 від 26.09.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Так, Київською місцевою прокуратурою №10 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0010319 від 26.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

17.10.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва було винесено ухвалу про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речового доказу, а також запобіганню незаконному відчуженню даного нерухомого майна. Такий арешт був необхідний оскільки спадкоємцями вказаної квартири було встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку із прийнятим протиправним рішенням державного реєстратора, було зареєстровано за ОСОБА_7 .

Оскільки квартира АДРЕСА_1 була об`єктом кримінального провадження та визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення її збереження, було накладено арешт на вказану квартиру.

В подальшому, як вбачається з матеріалів клопотання, не дивлячись на відкрите кримінальне провадження, а також накладений згідно ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 17.10.2018 року арешт, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було безпідставно та незаконно перереєстровано вищезазначене нерухоме майно. Новим незаконним власником нерухомого майна став ОСОБА_8 .

У зв`язку з вищенаведеним, прокурором в межах кримінального провадження №0010319 знову було подано клопотання про накладення арешту на вказану квартиру. За результатами розгляду даного клопотання, а саме ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.04.2019 року накладено ще один арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Однак, як зазначає заявник, на даний час така потреба в арешті майна відпала з огляду на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/4172/19 від 16.09.2019 року, визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Київської міської філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради щодо державної реєстрації права власності нерухомого майна, а саме - квартири, загальною площею 42,6 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 00 від 19.09.2018 року.

Разом з тим, визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу щодо державної реєстрації права власності нерухомого майна - квартири, загальною площею 42,6 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 00 від 19.09.2018 року.

Оскільки накладення арешту на нерухоме майно зачіпає права та законні інтереси заявника, оскільки останній не може належним чином виконати рішення суду та зареєструвати нерухоме майно за його законним власником, представник власника майна звертається до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2018 року та 15.04.2019 року, в рамках кримінального провадження №0010319 від 26.09.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав у ньому наведених та просив задовольнити. Просив скасувати арешт, накладений двома ухвалами слідчого судді. Зазначив про те, що необхідність в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження як арешт нерухомого майна на даний час відпала, оскільки право власності ОСОБА_6 на квартиру відновлено. Також повідомив, що ОСОБА_6 у кримінальному провадженні визнано потерпілим.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , за клопотанням якого було накладено арешт на майно, в судовому засіданні зазначив, що оскільки право власності на вказану квартиру відновлено, та з урахуванням того, що скасувати арешт просить особа, в інтересах якої накладався арешт майна, він не вбачає подальшої потреби в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження такому як арешт майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, дослідивши матеріали клопотань про накладення арешту на майно (справа №761/15256/19, провадження №1-кс/761/10779/2019) в 1-му томі, (справа №761/39191/18, провадження №1-кс/761/26526/2018) в 1-му томі, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що Київською місцевою прокуратурою №10 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0010319 від 26.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

17.10.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва було винесено ухвалу про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

15.04.2019 року Шевченківським районним судом м. Києва знову було винесено ухвалу про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Зі змісту вказаних ухвал слідчого судді вбачається, що арешти на зазначену квартиру було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, зі змісту ухвал вбачається, що слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що при ухваленні рішень слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_9 були належним чином враховані як фактичні обставини кримінального провадження, так і вимоги КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано приходив до висновків, що квартира АДРЕСА_1 , відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України та наклав арешт на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, як вбачається з матеріалів клопотання про скасування арешту, та як зазначено представником власника майна адвокатом ОСОБА_4 та прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 в судовому засіданні, право власності на квартиру АДРЕСА_1 на даний час захищене та потреба у продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даний час відпала.

Отже, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду не надано, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

А тому, аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме двох арештів квартири АДРЕСА_1 , на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами, доданими до клопотання, представником власника майна та прокурором в судовому засіданні. Крім того слідчому судді не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння вказаною квартирою на підставі зазначених обставин, оскільки у судовому засіданні доведено, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2018 та 15.04.2019, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2018 та 15.04.2019, в рамках кримінального провадження №0010319 від 26.09.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2018 та 15.04.2019, в рамках кримінального провадження №0010319 від 26.09.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер №00 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.10.2018, в рамках кримінального провадження №0010319 від 26.09.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_7 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2019, в рамках кримінального провадження №0010319 від 26.09.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст оголосити 18 лютого 2020 року о 08 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1