Справа № 447/310/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/328/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому в режимі відеоконференції засіданні у м. Львові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 13 лютого 2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
вищевказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення.
Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо, бере участь у виховних заходах які проводяться в установі виконання покарань, однак не працевлаштований, тричі притягався до дисциплінарної відповідальності, востаннє 17.04.2019 засудженому оголошено сувору догану за порушення режиму утримання (зберігання мобільного телефону). За весь час відбування покарання до нього було застосовано 11 заохочень. Крім цього згідно витягу з наказу №226 від 10.06.2019 засуджений ОСОБА_6 поставлений на профілактичний облік як такий, що схильний до скоєння правопорушень. На підставі вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_6 не підлягає до задоволення, оскільки судом не здобуто переконливих доказів з приводу того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Не погоджуючись із даною ухвалою засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та задоволити його клопотання про умовно-дострокове звільнення
Мотивує свою апеляційну скаргу тим, що адміністрація Миколаївського виправної колонії №50, в якій він зараз перебуває допустила помилку в його особовій справі, зокрема не вказала про те, що ОСОБА_6 знятий з обліку правопорушників. Крім цього, апелянт просить подати запит у Львівську лікарню №19 щодо його хвороби.
Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора про безпідставність поданої апеляційної скарги, з огляду на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає, з наступних підстав.
Згідно ст. 107 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого злочину. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з належною повнотою дослідивши клопотання ОСОБА_6 , характеристику засудженого наданою начальника Державної установи «Миколаївська виправна колонія (№50)» та оглянувши матеріали особової справи останнього, прийшов до обґрунтованого висновку що засуджений ОСОБА_6 , відбуваючи призначене судом покарання, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, та підставно відмовив в його умовно-достроковому звільненні від відбування призначеного покарання.
Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що 03.07.2012 Радехівським районним судом Львівської ОСОБА_6 було засуджено за вчинення злочинів передбачених ч.3 ст. 153, ч.1 ст. 296 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено йому покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області вважати засудженим за ч.3 ст. 153 КК України до 10 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 03.07.2013.
На підставі ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 23.03.2016 у строк відбування покарання засудженому зараховано період з 03.07.2012 по 26.02.2013 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Кінець строку відбування покарання 10.11.2021. Невідбутий термін складає 1 рік 8 місяців та 27 днів.
Згідно характеристики адміністрації Миколаївської виправної колонії (№50)» засуджений ОСОБА_6 прибув до ДУ УВП-19 03 липня 2012 року. Протягом даного часу останній допусти 2 (два) порушення режиму утримання за які притягався до дисциплінарної відповідальності, не заохочувався. У Миколаївську виправну колонію (№50)» засуджений прибув 21 березня 2013 року, протягом даного часу останній допустив 1 (одне) порушення встановлених правил внутрішнього розпорядку, за яке притягався до дисциплінарної відповідальності. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до робіт по благоустрою відділення 11 (одинадцять) разів заохочувався правами начальника установи.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції вірно зазначено, що у засудженого ОСОБА_6 спостерігається позитивна динаміка у процесі його виправлення. Разом з тим, належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання, яке засуджений ОСОБА_6 почав відбувати з 21 березня 2013 року.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про передчасність умовно-дострокового звільнення засудженого, що свідчить про те, що на даний час засуджений ОСОБА_6 ще не довів свої виправлення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції не допущено.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не містить правових підстав для скасування оскаржуваного ним судового рішення, а тому колегія суддів визнає таку необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 13 лютого 2020 року щодо ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 13 лютого 2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4