Справа № 947/3794/20
Провадження № 1-кс/947/1776/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000114 від 19.02.2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Йосипівка Овідіопольського району Одеської області, громадянина України, одруженого, працюючого водієм навантажувачу ТОВ «Делекс Транспорт», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19 лютого 2020 року, приблизно о 09 годині 33 хвилин, керуючи технічно справним автонавантажувачем «Bobcat T40170», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по території навпроти складу вторинної сировини ДП МТП «Южне», яке знаходиться за адресою: м. Южне, вул. Берегова, 13.

В цей час позаду зазначеного автонавантажувача перебували пішоходи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог п.п. 2.3 підпункт «б» та 10.9., 12.3. Правил дорожнього руху: пункту 2.3.: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі; пункту 10.9.: під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб; пункту 12.3.: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкодам, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_4 виявились в тому, що він, керуючи технічно справним автонавантажувачем «Bobcat T40170», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по території навпроти складу вторинної сировини ДП МТП «Южне», яке знаходиться за адресою: м. Южне, вул. Берегова, 13., із швидкістю приблизно 15-20 км/год., яка перевищує максимально дозволену в цеху і на складі, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не звернувся за допомогою до інших осіб, для забезпечення безпеки дорожнього руху, внаслідок чого навпроти складу вторинної сировини ДП МТП «Южне» здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходам: спричинені тілесні ушкодження, від яких померли потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в 09 годин 33 хвилин внаслідок наїзду на них автонавантажувачем «Bobcat T40170», д.н.з. НОМЕР_1 .
За вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди 19.02.2020 року розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Слідчий звертається з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовуючи його наступними доводами.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 3 роки. Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, останній може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, підозрюваний до теперішнього часу не надав будь-якої допомоги потерпілим, що дає підстави вважати, що наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний, перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні.

Також, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про існування ризиків передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання у повному обсязі, посилаючись на викладені в клопотанні доводи.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти клопотання сторони обвинувачення надавши письмові заперечення проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, викладені у формі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, які підтримав та просив слідчого суддю відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України» зазначено, що визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Відповідно до ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбачених у вказаній статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

ОСОБА_4 фактично затриманий 19.02.2020 року о 13:00 годині, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

20.02.2020 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Так, санкція частини 3 статті 286 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Щодо доводів сторони обвинувачення в частині наявності ризику у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне. Так, ризик у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення будь-якими фактичними обставинами не підтверджується, що свідчить про необґрунтованість його наявності. Зокрема, слідчий суддя враховує, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, судимим не був, відомостей про наявність підозри щодо можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення у слідчого судді не має, що на переконання слідчого судді свідчить про формальність зазначення наявності такого ризику стороною обвинувачення.

Так само, стороною обвинувачення не надано жодних належних доказів існування ризику можливого впливу на потерпілих у кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя вважає, що такий ризик відсутній.

Однак, враховуючи вагомість наявних доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання про наявність хоча і мінімального, але ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду.

Як вбачається з п.62 рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення не було доведено, що наявному ризику не можливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, серед яких, зокрема, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зокрема, при вирішенні питання про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно ч.1, ч.2 ст.182 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, підозрюваний має постійне місце проживання в с.Йосипівка Овідіопольського району Одеської області, відомостей про те, що підозрюваний раніше переховувався від органів досудового розслідування чи суду в рамках цього чи іншого кримінального провадження у слідчого судді не має. Крім того, слідчий суддя враховує характеристику підозрюваного, його сімейний стан, наявність на утриманні малолітньої дитини та постійного місця роботи.

Таким чином, з урахуванням викладеного в сукупності, беручи до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання, враховуючи сімейний та матеріальний стан підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що наявному ризику у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду можливо запобігти шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.04.2020 року включно.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000114 від 19.02.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши його в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 19.04.2020 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання та роботи; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, незалежно від стадії кримінального провадження.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків покласти на СУ ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1