Справа № 946/285/20
Провадження № 1-кс/946/151/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Ізмаїл Одеської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.03.2016 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185; ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, 70 КК України до 6 років позбавлення волі;
- на теперішній час на розгляді в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області знаходяться кримінальне провадження № 0001871 за ч. 3 ст. 185 КК України; кримінальні провадження: № 0000903 за ч. 2 ст. 185 КК України; № 50000351 за ч. 2 ст. 289 КК України; №0001348 за ч. 3 ст. 185 КК України; № 0001321 за ч. 2 ст. 289 КК України; №0001192 за ч. 2 ст. 289 КК України; № 0000984 за ч. 3 ст. 185 КК України; №0001381 за ч. 3 ст. 185 КК України; № 0000540 за ч. 3 ст. 185 КК України; №0000606 за ч. 3 ст. 185 КК України; № 0000929 за ч. 3 ст. 185 КК України; №0000555 за ч. 2 ст. 185 КК України; № 0000766 за ч. 3 ст. 185 КК України; №0000574 за ч. 3 ст. 185 КК України; № 0000819 за ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,
підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002557 від 21.12.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
У своєму клопотанні, погодженому з прокурором, слідчий вказує, що досудовим розслідуванням установлено, що 06.01.2020 близько 20:20 години ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 196 по вулиці Телеграфна в м. Ізмаїл Одеської області, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою і спільно з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та, погрожуючи застосуванням до останнього насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито заволодів майном ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефоном марки «SAMSUNG Galaxy G3» вартістю 2500 гривень, в чохлі чорного кольору вартістю 100 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора «Київстар» вартістю 25 гривень, на рахунку якої були гроші в сумі 35 гривень та сім-карта оператора мобільного зв`язку «лайфселл», вартістю 60 гривень на рахунку якої грошей не було. Після чого з кишень останнього відкрито викрав навушники вартістю 150 гривень, гаманець чорного кольору вартістю 150 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 2 гривні, банківська карта банка «Приватбанк», яка матеріальної цінності не представляє матеріальної цінності та банківська карта банку «Укрексімбанк», що матеріальної цінності не представляє та велосипед «Тайфун», вартістю 2500 гривень, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 5522 гривень, після чого з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд.
Тим самим встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, встановлено, що 16.01.2020 близько 21:35 години ОСОБА_5 , знаходячись на вулиці Пушкіна навпроти будинку № 58 в м. Ізмаїл Одеської області, умисно, з корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою і спільно з неповнолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підбігли до потерпілої ОСОБА_8 та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось в утриманні потерпілої за шию рукою та здавлюванні її в області роту, відкрито заволоділи майном ОСОБА_9 , а саме: мобільним телефоном марки «SAMSUNG Galaxy J-6+» вартістю 6000 гривень, в якому знаходились сім-картка оператора «Київстар» вартістю, 25 гривень на рахунку якої грошей не було та дамською сумкою вартістю 600 гривень, в якій був гаманець вартістю 250 гривень без грошових коштів, ключі та зарядний пристрій для мобільного телефону, які матеріальної цінності не представляють, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 6875 гривень, після чого з викраденим майном з місця злочину зникли, розпорядившись ним на свій розсуд.
Тим самим встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.
17.01.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
Як посилається слідчий у своєму клопотанні, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив вказані злочини із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства. Крім того, ОСОБА_5 раніше був судимий за вчинення чисельних кримінальних правопорушень, пов`язаних із заволодіння чужим майном, та вчинив дані злочини під час того, як в Ізмаїльському міськрайонному суді перебуває на розгляді обвинувальний акт відносно нього, в тому числі і за обвинуваченням останнього у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, що може свідчити про можливість підозрюваного вчинити інші злочини, переховуватись від слідства та суду з метою уникнення вказаного покарання та вчиняти інші злочини. Крім того, існують ризики незаконного впливу на потерпілих у вказаному кримінальному провадженні.
У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання слідчого. Зазначили, що наявні всі підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зазначили, що на даний момент підозра є обґрунтованою.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, визнав, проти задоволення клопотання не заперечував. Однак надав пояснення щодо місця відбування домашнього арешту, зазначивши, що на даний момент він проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю матір`ю.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.
В провадженні слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0002557 від 21.12.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
17.01.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:протоколами допиту потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ; протоколом допиту неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 ; речовими доказами у кримінальному провадженні та протоколом огляду речових доказів; протоколом пред`явлення для впізнання ОСОБА_9 потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 під час якого він виклав обставини вчинених ним кримінальних правопорушень; протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 в ході якого він виклав обставини вчинених ним кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року)
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.
Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років позбавлення волі, та при застосуванні до нього міри запобіжного заходу, не пов`язаної з домашнім арештом, він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з вказаного, та з огляду на те, що обрати підозрюваному, більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт, з метою запобігання вищевказаним ризикам, не доцільно у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив вказані злочини із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства. Крім того, ОСОБА_5 раніше був судимий за вчинення чисельних кримінальних правопорушень, пов`язаних із заволодіння чужим майном, та вчинив дані злочини під час того, як в Ізмаїльському міськрайонному суді перебуває на розгляді обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 в тому числі і за обвинуваченням останнього у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, що може свідчити про можливість підозрюваного вчинити інші злочини, переховуватись від слідства та суду з метою уникнення вказаного покарання та вчиняти інші злочини. Крім того, існують ризики незаконного впливу на потерпілих у вказаному кримінальному провадженні. Також, слід зазначити, що, злочини ОСОБА_5 вчинив разом та за попередньою змовою з раніше судимим ОСОБА_6 та у випадку не обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вказані особи можуть продовжити вчиняти злочини, шляхом домовленостей або погроз впливати один на одного, змінювати покази, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні в цілому.
Приймаючи до уваги, що строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства, тобто до 16 березня 2020 року.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на 57 днів.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) не залишати місце фактичного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово.

2) прибувати до слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області за першою вимогою;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 57 (п`ятдесят сім) днів і обчислюється з 20.01.2020 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію 16 березня 2020 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 21.01.2020р. о 09:20год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1