Єдиний унікальний номер 341/239/20
Номер провадження 1-кс/341/54/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року місто Галич

Слідчий суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7
представника служби у справах дітей ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галич в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області внесене в кримінальному провадженні №0000330 від 21.10.2019 року, клопотання старшого слідчого СВ Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Галицького відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигівка Галицького району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

-який підозрюється за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся в суд із зазначеним клопотанням.

Матеріалами клопотання зазначається, що слідчим відділенням Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000330 від 21.10.2019 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Проведеним досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 , будучи особою, щодо якої 05.03.2019 складено та направлено до Галицького районного суду Івано-Франківської області обвинувальний акт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, підозрюється у вчиненні нових умисних корисливих злочинів.
Так, 20.10.2019 близько 22 години неповнолітній ОСОБА_5 , прогулюючись по вул. Стефаника у м. Бурштин Івано-Франківської області, побачив на бетонній площадці, перед входом у один із під`їздів будинку АДРЕСА_2 , автомобіль марки «ВАЗ 2107», темно-зеленого кольору, реєстраційний № НОМЕР_1 , який належить на праві власності громадянину ОСОБА_9 , проте фактично перебуває у користуванні ОСОБА_10 .
У цей момент у неповнолітнього ОСОБА_5 виник умисел на таємне, без відома та згоди користувача, незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом з метою покататися по м. Бурштин Івано-Франківської області.
Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_5 , переконавшись, що поряд нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до лівої дверки, автомобіля марки «ВАЗ 2107», темно-зеленого кольору, реєстраційний № НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/109/26-158АВ/19 від 06.12.2019 становила 33 252 гривні, яка на той час була зачинена на замок і, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, повторно, за допомогою невстановленого слідством предмету, відчинив двері автомобіля, сів на водійське сидіння, не встановленим слідством способом запустив двигун транспортного засобу та розпочав рух і таким чином незаконно заволодів автомобілем ОСОБА_9 , на якому направився у центральну частину м. Бурштин, де по дорозі зустрів свого знайомого ОСОБА_11 , якому запропонував поїхати покататися на викраденому ним транспортному засобі по м. Бурштин.
ОСОБА_11 , будучи введеним в оману та повіривши словам ОСОБА_5 , що автомобіль марки «ВАЗ 2107», темно-зеленого кольору, реєстраційний № НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 , погодився на пропозицію останнього, сів у вказаний транспортний засіб та разом із ОСОБА_5 направився до виїзду із м. Бурштин.
За вказаним фактом 21.10.2019 слідчим відділенням Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУНП в області розпочато кримінальне провадження № 0000330 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Крім цього, 12.12.2019 слідчим відділенням Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУНП в області за фактом крадіжки товарно-матеріальних цінностей з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться у АДРЕСА_3 та належить ПП ОСОБА_12 , що мало місце у ніч на 12.12.2019 розпочато кримінальне провадження № 0000388 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У ході досудового розслідування даного кримінального провадження установлено, що 11.12.2019 неповнолітній ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, достовірно знаючи, що у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться у АДРЕСА_1 та належить ПП ОСОБА_12 , знаходяться товарно-матеріальні цінності, вирішив вчинити крадіжку із вказаного торгового закладу.
Для приведення свого злочинного наміру до виконання ОСОБА_5 , дочекався, коли надворі стемніє і цього ж вечора, 11.12.2019, приблизно о 24 год. прийшов до вказаного магазину.
Підійшовши до вхідних дверей, які на той момент були зачинені на навісний замок, ОСОБА_5 , переконавшись, що поблизу нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою невстановленого слідством предмету зірвав металеву скобу, на якій кріпився навісний замок, відчинив вхідні двері даного магазину та незаконно проник всередину приміщення.
Перебуваючи у приміщенні торгового закладу, неповнолітній ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, таємно викрав товарно-матеріальні цінності на загальну суму по закупній ціні 6 049 гривень 23 копійок, яке він почергово поскладав у принесені із собою сумки, із якими втік з місця вчинення злочину і у подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на вказану суму.
12 грудня 2019 року о 15 годині 20 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.
Цього ж дня, 12.12.2019 кримінальне провадження № 0000388 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України об`єднане в одне провадження з кримінальним провадженням № 0000330 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і цього ж дня неповнолітньому ОСОБА_5 в об`єднаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
13 грудня 2019 року слідчим суддею Галицького районного суду Івано-Франківської області щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.
Також, 06.02.2020 слідчим відділенням Галицького відділення поліції Тисменицького ВП ГУНП в області за фактом крадіжки належних ОСОБА_10 матеріальних цінностей, які знаходилися у багажному відділенні автомобіля марки «ВАЗ 2107», темно-зеленого кольору, реєстраційний № НОМЕР_1 , що мало місце у ніч на 21.10.2019, розпочато кримінальне провадження № 0000038 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному проваджені установлено, що неповнолітній ОСОБА_5 заволодівши належним ОСОБА_9 легковим автомобілем «ВАЗ 2107», темно-зеленого кольору, реєстраційний № НОМЕР_1 та виїхавши разом із ОСОБА_11 , який будучи введеним в оману не розумів, що ОСОБА_5 незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, за межі м. Бурштин Івано-Франківської області та направилися за місцем проживання останнього у с. Новий Мартинів Галицького району Івано-Франківської області, де зупинив транспортний засіб неподалік від заїзду на територію домоволодіння.
В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, вирішив вчинити крадіжку майна, що знаходилось у вказаному автомобілі марки «ВАЗ-2107», яким він незаконно заволодів.
Для реалізації цього злочинного наміру ОСОБА_5 залучив ОСОБА_11 , який до цього весь час перебував у салоні автомобіля та вважав, що ОСОБА_5 правомірно користується автомобілем та речами у ньому. При цьому, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_11 , що у багажному відділенні транспортного засобу знаходяться речі, які потрібно залишити за місцем його проживання, попросивши останнього допомогти перенести вказані речі у господарське приміщення на території домоволодіння.
Далі ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення та із залученням ОСОБА_11 , який не усвідомлював протиправний характер вчинюваних дій, таємно викрав з автомобіля марки «ВАЗ-2107», реєстраційний номер № НОМЕР_1 належне ОСОБА_10 майно, яке останній залишив у багажному відділенні автомобіля при його використанні, а саме: саморобний металевий мангал вартістю 237 грн. 50 коп., 10 металевих шампурів вартістю 580 грн 72 коп. та запасне колесо із шиною марки «Matador» з колісним диском 175х70 R13, вартістю 350 гривень, а всього майна на загальну суму 818 грн. 22 коп., які разом із ОСОБА_11 почергово перенесли у господарське приміщення за місцем свого проживання та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_10 майнову шкоду на вищевказану суму.
7 лютого 2020 року кримінальне провадження № 0000038 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України об`єднане в одне провадження з кримінальним провадженням за об`єднаним № 0000330 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України і цього ж дня неповнолітньому ОСОБА_5 в об`єднаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Таким чином встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у інше приміщення, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185 КК України
11 лютого 2020 року закінчується строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000330, однак закінчити досудове розслідування у зазначений строк не представляється можливим, оскільки під час досудового розслідування необхідно провести ще низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій.
Зокрема, необхідно допитати заявлених у клопотанні підозрюваного свідків, за необхідності та при наявності розбіжностей у їхніх показах провести одночасні допити двох і більше уже допитаних осіб та долучити довідку-аналіз телефонних з`єднань.
Керівником Тисменицької місцевої прокуратури продовжено строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження до трьох місяців, тобто до 12 березня 2020 року.
Приймаючи до уваги вищенаведене і те, що підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, слідчий вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою з наступних підстав.
Злочини, передбачені ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст. 185 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , відносяться до категорії тяжких, за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 та до 6 років відповідно.

Крім цього на даний момент не відпали ризики, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання підозрюваному запобіжного заходу і до цього часу не зменшились.
Зокрема встановлено, що до моменту свого затримання підозрюваний періодично проживав разом із матір`ю і, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, остання не має на нього належного впливу, оскільки підозрюваний негативно характеризується за місцем свого проживання, як особа, на яку періодично надходять скарги від сусідів та жителів села, як особа, яка зверхньо ставиться до жителів села, не реагує на зауваження сільського голови і поведінка якої, у вигляді певних правопорушень, набирає системного характеру, оскільки він вчиняє протиправні дії як по відношенню до неповнолітніх, так і до дорослих.
Крім того, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, неповнолітній ОСОБА_5 , який до цього часу не давав будь-яких показів по суті повідомленої йому підозри, відмовившись від їх надання, усвідомлюючи невідворотність можливого, у разі визнання його винуватості, покарання, може негативно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, які на даний час, побоюючись за своє життя та здоров`я виявили бажання змінити свої первинні покази, оскільки являється місцевим жителем і є добре знайомим з усіма учасниками кримінального провадження.
Крім цього, перебуваючи на волі, підозрюваний може знищити чи спотворити предмети, за допомогою яких він спочатку незаконно заволодів належним ОСОБА_10 автомобілем, а у подальшому відчинив вхідні двері торгового закладу «Берегиня», оскільки після вчинення вказаних злочинів скрився з місця події та сховав у невстановленому слідством місці дані предмети, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Також, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім цього, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, його негативну репутацію, незважаючи на сімейний стан підозрюваного ОСОБА_5 та наявність постійного місця проживання, є достатні дані вважати що підозрюваний буде переховуватися від слідства та суду, з метою умалення своєї участі у вчиненні кримінального правопорушення буде незаконно впливати на потерпілого та свідків, може вчинити нове кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Досудовим розслідуванням, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Також, згідно ч. 2 ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім цього слід врахувати, що на даний час досудове розслідування не закінчено і у ньому тривають слідчі (розшукові) дії, на хід яких може впливати підозрюваний, будучи на волі.

А тому, на підставі викладеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та запобігання вказаним вище ризикам, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 197, 199 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили про його задоволення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, незважаючи на наявність постійного місця проживання, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Просили клопотання задовольнити, продовживши строк тримання під вартою до трьох місяців.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання. Зазначив, що 2 х термін є достатнім для вчинення органами досудового розслідування необхідних слідчих дій.
Законний представник та захисник підозрюваного просили обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки той є неповнолітнім.
Згідно зі ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Дослідивши в судовому засіданні подене клопотання з доданими до нього документами в кримінальному провадженні №0000330 щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, слідчий суддя вважає, що є достатньо підстав для задоволення клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , виходячи з наступного:
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 1, п.3 ч.2 ст. 183 даного Кодексу передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як передбачено п.4 ч.1 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду 13 грудня 2019 року обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, до 11.02.2020 року, із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420,00 грн.

На даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання підозрюваному ОСОБА_5 даного запобіжного заходу. Зокрема, встановлено ризики того, що підозрюваний може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може спробувати переховуватися від слідства, прокуратури та суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є те, що він до моменту свого затримання періодично проживав разом із матір`ю, яка не має на нього належного впливу, негативно характеризується за місцем свого проживання, як особа, на яку періодично надходять скарги від сусідів та жителів села, як особа, яка зверхньо ставиться до жителів села, не реагує на зауваження сільського голови і поведінка якої, у вигляді певних правопорушень, набирає системного характеру, оскільки він вчиняє протиправні дії як по відношенню до неповнолітніх, так і до дорослих.
Перебуваючи на волі, неповнолітній ОСОБА_5 може негативно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, може знищити чи спотворити предмети знаряддя злочину. Перебуваючи на волі у разі обрання іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, може у будь-який момент з метою уникнення від кримінальної відповідальності покинути місце свого постійного проживання та скритись від органів досудового розслідування і суду.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Оцінивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали кримінального провадження свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні слідчого; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що застосування підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зважаючи на наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, а тому суд вважає за необхідне клопотання слідчого про продовження строку підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, із визначенням розміру застави.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; підозрюваний ОСОБА_5 негативно характеризується по місцю проживання, відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу, а також може переховуватися від слідства та суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити альтернативний запобіжний захід - заставу відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в розмірі станом на 01 січня 2019 року , тобто у сумі 38 420 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Галицького районного суду Івано-Франківської області, оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.1 ст. 289 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1.прибувати до визначеної службової особи-слідчого, прокурору або суду,із визначеною періодичністю;

2.не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4.утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи із викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигівка Галицького району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, який підозрюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на строк до 11 березня 2020 року включно.

Тримання під вартою неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Розмір застави визначити в межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 38 420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1. прибувати до визначеної службової особи-слідчого, прокурору або суду, із визначеною періодичністю;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4. утримуватись від спілкування з потерпілою, свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Галицького районного суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Галицький відділ Тисменицької місцевої прокуратури .

Строк дії ухвали до 11 березня 2020 року включно.
Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1