Провадження № 1-кс/761/9582/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника ПП «БОРИСФЕН-ПОЛІГРАНД-Т» - арбітражного керуючого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання останнього про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання представника ПП «БОРИСФЕН-ПОЛІГРАНД-Т» -арбітражного керуючого ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного 19 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва в рамках кримінального провадження № 0000248 від 28.12.2015, а саме на грошові кошти ПП «БОРИСФЕН-ПОЛІГРАНД-Т», які знаходилися на поточних рахунках, відкритих у ПАТ «БАНК ВОСТОК».
У клопотанні скаржник зазначає, що даний арешт накладено необґрунтовано та безпідставно, зазначене майно не відповідає критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України, та не може бути використано як доказ у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні представник ПП «БОРИСФЕН-ПОЛІГРАНД-Т» арбітражний керуючий ОСОБА_3 подане клопотання підтримав.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Проаналізувавши доводи клопотання, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні на підставі матеріалів клопотання, ГСУ ФР ДФС України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000248 від 28.12.2015.
Далі, як вбачається з матеріалів клопотання, 19 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на грошові кошти ПП «БОРИСФЕН-ПОЛІГРАНД-Т», які знаходилися на поточних рахунках, відкритих у ПАТ «БАНК ВОСТОК», при цьому такий арешт накладений з метою забезпечення збереження зазначеного майна як речового доказу.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
При цьому положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Проте, для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий або прокурор повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Разом з тим, слідчим суддею не отримано даних на підтвердження того, що вказані речі відповідають критеріям ст.98 КПК України.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя вважає що накладення арешту на грошові кошти ПП «БОРИСФЕН-ПОЛІГРАНД-Т»викликає сумнів в розумності і співрозмірності обмеження права власності із завданням кримінального провадження, оскільки на поточний момент не встановлено жодного переконливого доказу, який би свідчив про можливу причетність ПП «БОРИСФЕН-ПОЛІГРАНД-Т»до кримінального правопорушення, при цьому жодній особу у даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено, зокрема таких даних в судовому засіданні не виявлено.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у кримінальному провадженні відомостей, які б виправдовували подальше втручання у володіння майном, оскільки не доведено необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна з огляду на сумніви щодо співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У зв`язку із зазначеним, на думку слідчого судді, вжиті в рамках даного кримінального провадження процесуальні заходи його забезпечення щодо майна ПП «БОРИСФЕН-ПОЛІГРАНД-Т», на даний час є необґрунтованими, а відтак, арештпідлягає скасуванню.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання представника ПП «БОРИСФЕН-ПОЛІГРАНД-Т» - арбітражного керуючого ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 травня 2016 року в рамках кримінального провадження № 0000248 від 28.12.2015, а саме на грошові кошти ПП «БОРИСФЕН-ПОЛІГРАНД-Т», які знаходилися на поточних рахунках, відкритих у ПАТ «БАНК ВОСТОК».
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1