Справа № 455/1240/19
Провадження № 1-кс/455/111/2020
У Х В А Л А
06 березня 2020 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділення Старосамбірського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області (надалі - СВ Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області) ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, судимості немає, - підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2019 року за №0000347,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000347, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2019 року.

Мотивуючи клопотання, заступник начальника посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05 вересня 2019 року, приблизно о 13.30 годині, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Рено Трафік» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , та рухаючись ним по автодорозі О141002 сполученням «Нагірне - Добромиль» в межах населеного пункту, розташування якого не позначено дорожніми знаками №5.45 Правил дорожнього руху України («початок населеного пункту») - села Городисько Старосамбірського району Львівської області, а саме: по вул. Центральна, поблизу будинку №43, будучи зобов`язаним у відповідності до вимог Правил дорожнього руху України (надалі - Правил), затверджених постановою Кабінету Міністрів України» №1306 від 10.10.2001 року (з подальшими змінами та доповненнями) знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, враховувати під час вибору швидкості сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, грубо порушив вимоги п.п. 1.5 (дій або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п.1.10. (в частині визначення термінів «безпечна дистанція», «обгін», «перешкода для руху», «перехрестя», «пішохідний перехід»); п. 13.1 (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу), п.14.6. «Обгін заборонено: а) на перехресті, ….. в) ближче, ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом…» Правил, які виразилися в тому, що він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, грубо порушуючи правила дорожнього руху, проїжджаючи ділянку вказаної автодороги на відстані ближче, ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, а також безпосередньо перед нерегульованим перехрестям нерівнозначних доріг, розпочав виконувати маневр обгону велосипедиста ОСОБА_7 , який рухався в попутному з ним напрямку по правій смузі руху та котрого водій ОСОБА_4 мав об`єктивну можливість своєчасно виявити на прямій та горизонтально рівній ділянці автодороги, а також, маючи технічну можливість уникнути наїзду на вказаного велосипедиста, шляхом дотримання безпечної дистанції та шляхом виконання вимог Правил, вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який на ділянці автодороги, де розташований нерегульований пішохідний перехід та безпосередньо перед нерегульованим перехрестям нерівнозначних доріг, розпочав виконувати маневр повороту ліворуч та виїхав на смугу зустрічного руху.

Грубе порушення водієм транспортного засобу ОСОБА_4 вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням її наслідків.

Внаслідок грубого порушення водієм транспортного засобу ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України велосипедист ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи, перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

05.09.2019 року, близько 18.20 години, велосипедист ОСОБА_7 , від отриманих під час вказаної дорожньо-транспортної пригоди травм, помер в приймальному відділенні Комунального некомерційного підприємства Старосамбірської районної ради «Добромильська районна лікарня».

Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_4 у порушенні Правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України.

05.03.2020 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Із протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що 05.09.2019 року, близько 13:30 години, він, керуючи автомобілем марки «Renault Trafic», номерний знак НОМЕР_1 , який до моменту виникнення ДТП перебував у технічно справному стані, перевозив двох пасажирів: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , без вантажу та їхав з м. Добромиль в с. Дроздовичі, при цьому, рухаючись в напрямку с. Нове Місто. Так, проїжджаючи горизонтально рівну та пряму ділянку дороги, яка розташована в с. Городисько Старосамбірського району, ОСОБА_4 рухався зі швидкістю, приблизно 90 км/год.. На той час вказана ділянка автодороги була порожньою. Тоді, рухаючись по дозволеній правій смузі руху на відстані, орієнтовно 100 м перед собою, ОСОБА_4 в первинний момент побачив невідомого йому велосипедиста, який рухався в попутному з ним напрямку, приблизно по середині правої смуги руху смуги руху його автомобіля. Після цього, по мірі наближення до велосипедиста, за відсутності будь-якого транспортну на зустрічній (лівій) смузі руху, водій ОСОБА_4 приступив до маневру обгону велосипедиста, виїжджаючи на зустрічну смугу руху. В той момент, коли водій ОСОБА_4 здійснював виїзд керованого ним автомобіля на зустрічну смугу руху, то велосипедист, не змінюючи напрямку свого руху, продовжував рухатись прямолінійно по середині смуги руху, не оглядаючись до заду. Рухаючись по зустрічній смузі руху, ОСОБА_4 побачив, що попереду нього розташований пішохідний перехід, місце розташування якого не позначено відповідним дорожнім знаком, а за пішохідним переходом розташоване Т-подібне перехрестя нерівнозначних доріг, місце розташування якого не позначено відповідним дорожнім знаком. Наближаючись до велосипедиста, який продовжував рухатись прямолінійно водій виявив, що даний велосипедист раптово, не подаючи ніяких жестів починає виконувати маневр повороту ліворуч. Уникаючи наїзду на велосипедиста, ОСОБА_4 почав гальмувати та посигналив, однак, велосипедист продовжував виконувати розпочатий маневр. Через занадто малу відстань між автомобілем та велосипедом, в момент початку виконання останнім маневру лівого повороту, водію ОСОБА_4 уникнути наїзду не вдалося. Контактування відбулося між передньою частиною автомобіля та заднім колесом вказаного велосипеда з лівої сторони. При цьому місце наїзду на вказаного велосипедиста розташоване, приблизно посередині зустрічної смуги руху. Після наїзду на вказаного велосипедиста автомобіль проїхав ще деяку відстань і виїхав на ліве ґрунтове узбіччя в напрямку його руху, а велосипедист та його велосипед при цьому знаходилися на передньому капоті керованого ОСОБА_4 автомобіля, та після повної зупинки автомобіля, велосипедист впав на ліве ґрунтове узбіччя, яке розташоване нижче від рівня автодороги. Перед моментом виникнення даної ДТП на вказаній ділянці дороги попереду та позаду ОСОБА_4 , а також на зустрічній смузі руху, не було жодних інших транспортних засобів, крім вказаного велосипедиста та жодних пішоходів.

З приводу оголошеної підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, ОСОБА_4 свою вину визнав частково, а саме: визнав себе винуватим в тому, що він розпочав виконання маневру обгону велосипедиста безпосередньо перед пішохідним переходом та перед нерегульованим перехрестям нерівнозначних доріг, але на його думку, у виникненні даної ДТП, також є певна міра винуватості покійного велосипедиста ОСОБА_7 , який перед початком виконання маневру повороту ліворуч та перед виїздом на смугу зустрічного руху, по якій в цей час їхав водій автомобіля ОСОБА_4 , здійснюючи його обгін, не переконався в безпечності виконання ним маневру повороту та не подивився до заду чи вільна зустрічна смуга руху і не подав жодного жесту рукою, який би інформував про те, що вказаний велосипедист має намір повертати ліворуч.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця виникнення ДТП; протоколами огляду предметів велосипеда марки «Ескорд» та виявлених на місці ДТП пластмасових фрагментів, відламаних від заднього світловідбивача велосипеда; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 , на якому виявлено тілесні ушкодження, що є характерними для виникнення під час ДТП; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 ; висновком № 74/19 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; висновком №1/1110 судової інженерно-транспортної експертизи по спеціальності «Дослідження технічного стану транспортних засобів»; висновком №1/1225 судової інженерно-транспортної експертизи по спеціальності «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод»; висновком №1/1226 судової інженерно-транспортної експертизи по спеціальності «Транспортно-трасологічні дослідження», протоколами слідчих експериментів, проведених за участю експерта відділу автотехнічних експертиз зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також із водієм ОСОБА_4 ; висновком №15/2/207 судової інженерно-транспортної експертизи по спеціальності «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод».

Органом досудового розслідування дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненим кримінальним правопорушенням, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У вчиненні даного тяжкого злочину підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. П`ятниця Старосамбірського району Львівської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не одружений, не працюючий, раніше не судимий, військовозобов`язаний, який зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 .

Кримінальне правопорушення, що інкримінується підозрюваному, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що: наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років; вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту; відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього утриманців.

Під час досудового розслідування здобуто відомості про наявність процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, оскільки вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, останній ніде не працює та не навчається, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, проживає один без сім`ї, не має утриманців, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема чинити тиск та негативно впливати на свідків кримінального правопорушення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які являються його товаришами та односельчанами, а тому вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно ст. 183 КПК України заборон щодо застосування до

ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту немає.

З урахуванням викладених процесуальних ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не в силі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , із забороною покидати межі його житла із 22:00 години до 08:00 години, щоденно терміном на 60 діб, а також зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 здати біометричний паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий на його ім`я до Старосамбірського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на тимчасове зберігання, терміном на 60 діб.

Правова кваліфікація ч.2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти клопотання не заперечував.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими заступник начальника слідчого відділення обгрунтовує доводи клопотання, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, просив його задовольнити, підозрюваного, який не заперечував проти клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш мяким запобіжним заходом є особисте зобовязання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 копію клопотання та матеріали клопотання отримав 05.03.2020 року.

05 березня 2020 року ОСОБА_4 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, санкція статті передбачає позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документів, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність його до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми КПК України, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 неодружений, має постійне місце проживання, з місця проживання Тернавською сільською радою характеризується виключно позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, так як документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, відсутність у нього постійного місця праці, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких він підозрюється, може незаконно впливати на свідків, які є його друзями, вагомість наведених доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, приходжу до висновку про те, що відсутні підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також те, що прокурором доведено наявність ризиків, визначених п.1, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне клопотання задовольнити та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з забороною залишати межі його житла із 22:00 години до 08:00 години з покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи судді, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками за винятком участі в процесуальних діях за участю слідчого, прокурора, слідчого судді; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Даний вид запобіжного заходу забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст.177, 178, 179, 184, 192-194, 196, 198, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби строком на два місяці, заборонивши підозрюваному залишати межі його житла із 22:00 години до 08:00 години за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього обов`язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи судді, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками за винятком участі в процесуальних діях за участю слідчого, прокурора, слідчого судді; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Ухвала слідчого судді діє з 18 години 15 хвилин 06 березня 2020 року до 18 години 15 хвилин 04 травня 2020 року.

Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання цих обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника слідчого відділення Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 та прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .

Про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу повідомити Тернавську сільську раду Старосамбірського району Львівської області.

Старосамбірському відділенню поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області негайно поставити ОСОБА_4 на облік.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1