КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

20 травня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 березня 2020 року,
за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

та засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 березня 2020 року частково задоволено подання начальника Державної установи «Бучанська виправна колонія (№ 85)» про встановлення адміністративного нагляду та встановлено засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Полтава, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративний нагляд строком на один рік із встановленням останньому відповідних обмежень.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що за період відбування покарання в ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)» з 05.04.2017 року засуджений ОСОБА_5 характеризувався негативно, був злісним порушником режиму відбування покарання, вимоги встановленого порядку режиму відбування покарання порушував, за що має 9 стягнень, 3 з яких не погашені та не зняті у встановленому законом порядку та отримав 5 заохочень.

Таким чином, як вказується в ухвалі суду, оскільки ОСОБА_5 засуджений до позбавлення волі більше 2 разів за умисні злочини, характеристика засудженого під час відбування покарання свідчить, що він не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 березня 2020 року про встановлення адміністративного нагляду за засудженим ОСОБА_5 та постановити нову ухвалу, якою подання начальника ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)» про встановлення адміністративного нагляду за засудженим ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Як зазначає апелянт, судом не було дотримано вимог п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», оскільки, як вбачається з подання, прохання про встановлення засудженому ОСОБА_5 адміністративного нагляду начальник ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)» мотивував тим, що засуджений є злісним порушником установленого порядку відбування покарання, а суд першої інстанції, ухвалюючи щодо ОСОБА_5 рішення про застосування щодо нього адміністративного нагляду, залишив поза увагою те, що поняття злісного порушника установленого порядку відбування покарання за своїм змістом значно вужче поняття особи, щодо якої може бути встановлений адміністративний нагляд відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», при цьому в ухвалі судом не зроблено будь-яких висновків щодо впертого не бажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення, а також того, що він залишається небезпечним для суспільства та не наведено мотивів прийнятого рішення.

Як вважає апелянт, суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що протягом строку відбування покарання ОСОБА_5 п`ять разів заохочувався за сумлінну поведінку та добре ставлення до праці.

Зокрема, як вказує апелянт, відповідно до наданої характеристики ОСОБА_5 був працевлаштований та працював на головному виробництві установи вантажником по виготовленню причепів ТОВ «АВТО-СТЕН»; по відношенню до представників адміністрації установи поводив себе стримано; намагався підтримувати дружні стосунки із іншими засудженими; відвідував заходи виховного та профілактичного характеру; санітарний стан спального місця та при ліжкову тумбочку утримував у належному стані; вину у вчиненому злочині визнав.

За таких умов, на думку апелянта, при відсутності доведення обставин, передбачених п. «б» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» сам по собі факт вчинення ОСОБА_5 двох злісних порушень установленого порядку відбування покарання не дає підстав для застосування до нього адміністративного нагляду.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_5 має стягнення лише за два злісних порушення установленого порядку відбування покарання, а саме за зберігання заборонених предметів, оскільки перешкоджання обшуку та порушення локалізації не відноситься до таких порушень з огляду на положення ст. 133 КВК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення засудженого та його захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 та просив залишити її без задоволення; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги захисника засудженого, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає достатніх підстав для скасування ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 10 березня 2020 року про часткове задоволення подання начальника Державної установи «Бучанська виправна колонія (№ 85)» та встановлення адміністративного нагляду засудженому ОСОБА_5 , з огляду на таке.
Відповідно до п. «б» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, дані про те, що ОСОБА_5 неодноразово засуджувався до позбавлення волі за умисні злочини, в тому числі за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 14.09.2016 року, за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто за умисний тяжкий злочин, із застосуванням вимог ст. 71 цього Кодексу, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (місяців), а також той факт, що за період відбування вказаного покарання в ДУ «Бучанська виправна колонія (№85)» засуджений ОСОБА_5 характеризувався негативно, був злісним порушником режиму відбування покарання, за що мав 9 стягнень, 3 з яких не були погашені та не зняті у встановленому законом порядку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності законних підстав для встановлення засудженому ОСОБА_5 адміністративного нагляду, оскільки його поведінка під час відбування покарання свідчила про те, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення та залишається небезпечним для суспільства.

Колегія суддів, погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на вимогах закону та відповідає встановленим під час розгляду подання даним про особу засудженого, які свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства.

У зв`язку з цим, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , оскільки вини не спростовують обґрунтованості висновків суду, які наведені в оскаржуваній ухвалі.
Зокрема, колегія суддів вважає безпідставним посилання захисника засудженого на недотримання судом першої інстанції вимог п. «б» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», оскільки воно не відповідає дослівному змісту вказаної норми закону та не ґрунтується на фактичних обставинах щодо поведінки засудженого ОСОБА_5 під час відбування покарання, які були встановлені під час розгляду подання начальника ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)».

Це стосується і інших доводів апеляційної скарги, оскільки посилання захисника на те, що, відповідно до наданої характеристики, ОСОБА_5 був працевлаштований та працював на головному виробництві установи вантажником по виготовленню причепів ТОВ «АВТО-СТЕН»; по відношенню до представників адміністрації установи поводив себе стримано; намагався підтримувати дружні стосунки із іншими засудженими; відвідував заходи виховного та профілактичного характеру; санітарний стан спального місця та при ліжкову тумбочку утримував у належному стані; вину у вчиненому злочині визнав, а також п`ять разів заохочувався за сумлінну поведінку та добре ставлення до праці, не дозволяє зробити висновок про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Посилаючись на вказану вище характеристику ОСОБА_5 , захисник залишив поза увагою те, вона містить також дані про те, що засуджений перебував на профілактичному обліку установи, як злісний порушник режиму утримання, оскільки мав 9 дисциплінарних стягнень, 3 з яких не зняті та не погашені, в цілому характеризується негативно та за загальним висновком підпадає під встановлення адміністративного нагляду як злісний порушник режиму утримання.

З огляду на це, колегія суддів не вбачає законних підстав для скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні подання начальника ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)» щодо встановлення засудженому ОСОБА_5 адміністративного нагляду.
За таких обставин, за наслідками розгляду апеляційної скарги захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , колегія суддів вважає необхідним ухвалити рішення, яким вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 березня 2020 рокущодо ОСОБА_5 без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 березня 2020 рокупро часткове задоволення подання начальника Державної установи «Бучанська виправна колонія (№ 85)» та встановлення засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного нагляду строком на один рік, із встановленням відповідних обмежень, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/1805/2020

Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1