Справа №621/221/20
Провадження №1-кс/621/106/20
УХВАЛА
Іменем України

10 лютого 2020 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , слідчого СВ Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю,
ВСТАНОВИВ:
06.02.2020 ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить: надати йому тимчасовий доступ до документів, що містять охоронюваному законом таємницю, з можливістю їх вилучення, які перебувають у володінні оператора телекомунікації (мобільного зв`язку) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », АДРЕСА_1 ; зобов`язати ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надати інформацію у електронному та письмовому вигляді про вхідні з`єднання абонентського номеру оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 , яким користувався померлий ОСОБА_7 , та абонентського номеру НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_8 , які здійснювалися за період часу з 7 год 00 хв 26.12.2019 до 14 год 00 хв 28.12.2019, із зазначенням типу з`єднань, дати і часу, тривалості таких з`єднань (вхідних та вихідних дзвінків), змісту їх розмов та повідомлень, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) та діючі з`єднання, маршрутів передавання, SMS, MMS, GPRS, абонентських номерів учасників з`єднань, ІМЕІ їх мобільних терміналів, азимутів ретрансляційних антен та адрес розташування базових станцій, які обслуговували зв`язок. Зазначену інформацію надати на носії інформації в електронному вигляді у форматі Microsoft Excel, в якій зазначити: тип, дату, час, тривалість дзвінків, номери учасників з`єднань, ІМЕІ їх мобільних терміналів, азимути ретрансляційних антен та адреси розташування базових станцій.
Вважає, що інформація, про доступ до якої він просить, має суттєве значення для справи та може бути використана як доказ, а саме для встановлення абонентів мобільного зв`язку, які напередодні смерті ОСОБА_7 телефонували померлому, та абоненти, яким напередодні телефонував померлий, та яким можуть бути відомі обставини та причини смерті померлого, або можливі мотиви його самогубства.
Крім того, вважає, що вказана інформація допоможе встановити осіб, з якими розмовляла ОСОБА_8 відразу після смерті ОСОБА_7 , та яким вона могла повідомити обставини смерті.
Вказана інформація, на думку заявника, має суттєве значення для справи, за допомогою якої можна встановити факт наявності та тривалості розмов ОСОБА_8 перед смертю ОСОБА_7 , та встановити час, коли саме вона виявила ОСОБА_7 , та кому вона в першу чергу зателефонувала з цього приводу, та можна буде допитати цих осіб з приводу того, що в першу чергу повідомила ОСОБА_8 з приводу виявленого трупу ОСОБА_7 .
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що звертався з клопотанням до слідчого, однак у задоволенні клопотання відмовлено, про що надав копію постанови слідчого від 18.01.2020.
Слідчий ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечувала, пояснила, що на даний час телефон знаходиться у матері та сестри померлого і вони можуть самостійно дослідити інформацію про телефонні дзвінки.
Прокурор ОСОБА_4 просив вирішити клопотання на розсуд суду.
Вислухавшу думку заявника, прокурора та слідчого, ознайомившись із клопотанням та доданими до нього матеріалами, суд дійшов наступного:
Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Частиною 1 статті 159 КПК України, передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Згідно положень п. 19, ч. 1 ст. 3 КПК України, сторонами кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.
Відповідно до положень ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).
За положеннями вищезазначених норм кримінального процесуального закону, право здійснити тимчасовий доступ до речей і документів надається виключно сторонам кримінального провадження, до яких за загальним правилом відносяться слідчий, прокурор, підозрюваний, обвинувачений та його представник. Потерпілий та його представник є стороною кримінального провадження тільки у випадках, прямо передбачених КПК України (у справах приватного обвинувачення або у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді).
Таким чином, звернення потерпілого до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів, нормами кримінального процесуального закону не передбачено.
Частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 34 ЗУ "Про телекомунікації" призначені для оприлюднення телефонні довідники, у тому числі електронні версії та бази даних інформаційно-довідкових служб, можуть містити інформацію про прізвище, ім`я, по батькові, найменування, адресу та номер телефону абонента в разі, якщо в договорі про надання телекомунікаційних послуг міститься згода споживача на опублікування такої інформації. Під час автоматизованої обробки інформації про абонентів оператор телекомунікацій забезпечує її захист відповідно до закону. Споживач має право на безоплатне вилучення відомостей про нього повністю або частково з електронних версій баз даних інформаційно-довідкових служб.
Зі змісту викладеного вбачається, що потерпілий не наділений правом звернення до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів у справах публічного обвинувачення, однак має право ініціювати відповідне клопотання перед слідчим та прокурором, або звернутися самостійно з заявою до держателя відповідної інформації.
У разі незгоди з рішенням слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, потерпілий має право звернутися зі скаргою до слідчого судді, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їхніх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
Враховуючи вищевикладене, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 3, 369, 370, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_6 про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено 11.02.2020.

Слідчий суддя: