Справа № 372/4516/19
Провадження № 1-кп-
В И Р О К
іменем України

28 січня 2020 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001305 від 21.11.2019, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Григорівка, Бахмацького району, Чернігівської області, громадянина України, не судимого, не працюючого, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , за не встановленої досудовим розслідуванням дати та часу, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та обставин, переслідуючи мету придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, порушуючи-всупереч:

Положення «Про дозвільну систему» (далі Положення), затверджене Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, зокрема:

У відповідності до п. 1 Положення, дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

У відповідності до п. 2 Положення, до предметів на які поширюється дозвільна система, серед інших належить вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, а також пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони.

У відповідності п. 4 Положення, право на володіння вогнепальною зброєю посадовими особами та громадянами і умови її застосування визначаються в порядку, встановленому законодавством України.

У відповідності п. 9 Положення визначено, що видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання вогнепальної зброї (нарізної воєнних зразків, несучасної стрілецької, спортивної, навчальної, охолощеної, мисливської нарізної і гладкоствольної), бойових припасів до неї, холодної зброї, пристроїв

вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, здійснюється у порядку, визначеному МВС;

Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затверджену наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, відповідно до якої не передбачено можливості виготовлення, придбання, зберігання та перевезення громадянами вогнепальної зброї, а також боєприпасів до неї, окрім мисливської вогнепальної нарізної і гладкоствольної зброї, бойових припасів до неї, основних частин зброї, пневматичної, охолощеної та холодної зброї, пристроїв та патронів,-

придбав 27 (двадцять сім) патронів з маркуванням «ЛПЗ 5,45х39» та патрон з маркуванням «270 97», які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї та придатні до стрільби, після чого, незаконно переніс до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу.

Так, 21 листопада 2019 року в період часу з 17 години 50 хвилин по 18 годину 45 хвилин працівниками поліції в присутності понятих під час проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: 27 (двадцять сім) патронів з маркуванням «ЛПЗ 5,45х39» та патрон з маркуванням «270 97», які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї та придатні до стрільби, які ОСОБА_4 придбав за вищевказаних обставин та зберігав за місцем свого проживання, без передбаченого законом дозволу.
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у як придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Захисник підтримав затвердження угоди.

Судом встановлено, що 06.12.2019 між прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді позбавлення волі строком на 3 роки, та звільненню від призначеного покарання з іспитовим терміном 1 рік, якщо він протягом іспитового терміну не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив положення угоди щодо беззастережного визнання себе винуватим у злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі обвинувального акту, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлені.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразилися як придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, відповідальність за що, передбачена ч.1 ст.263 КК України.

Запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Долю речових доказів, вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 06.12.2019 між прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на Обухівський районний відділ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Речові докази: 27 (двадцять сім) патронів з маркуванням «ЛПЗ 5,45х39» та патрон з маркуванням «270 97», які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Обухівському ВП ГУНП в Київській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1