Справа № 442/4030/17
Провадження № 1-кп/442/17/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 31.01.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дрогобича, Львівської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, працюючої приватним підприємцем, одруженої, проживаючої та зареєстрованої: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_8 , 31 січня 2017 року орієнтовно о 10 годині 20 хвилин, перебуваючи в сесійній залі Дрогобицької міської ради за адресою м. Дрогобич, пл. Ринок, 1, Львівської області, діючи умисно, грубо порушила громадський порядок та зірвала роботу другого пленарного засідання 17 сесії Дрогобицької міської ради 7 скликання, з мотивів явної неповаги до суспільства, загальноприйнятих норм моралі, діючи із особливою зухвалістю, нахабно виявляючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві правил поведінки, безпричинно кинула курячими яйцями в міського голову м. Дрогобича ОСОБА_11 , членів президії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в результаті чого пошкодила документацію, яка знаходилась на столах та піджак міського голови м. Дрогобича ОСОБА_11 .

Продовжуючи свої протиправні діяння, ОСОБА_8 , будучи в сесійній залі на відстані 6-7 метрів від президії з метою заподіяння тілесних ушкоджень кинула 4 курячі яйця в сторону президії та попала в обличчя керівнику сектору прес-служби Дрогобицької міської ради ОСОБА_10 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді двох синців на спинці носа справа та зліва, які згідно висновку експерта № 51 від 01 лютого 2017 року по ступеню тяжкості відносяться до категорії летких тілесних ушкоджень.

У сукупності своїми протиправними діяннями ОСОБА_8 з особливою зухвалістю грубо порушила громадський порядок, цинічно та зверхньо поставилася до прав, свобод та законних інтересів присутніх у сесійній залі Дрогобицької міської ради, тимчасово зірвала роботу другого пленарного засідання 17 сесії Дрогобицької міської ради 7 скликання на понад 2 години, спричинила майнову шкоду голові міської ради м. Дрогобича ОСОБА_11 на суму 70 гривень, як вартість відновлювальних робіт чоловічого піджака, та спричинила тілесні ушкоджені керівнику сектору прес-служби Дрогобицької міської ради ОСОБА_10 .

Обвинувачена ОСОБА_8 , в судовому засіданні заявила письмове клопотання в якому просить суд звільнити її від кримінальної відповідальності за вчинений злочин і закрити відносно неї кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, і звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки з часу вчинення інкримінованого їй злочину минуло три роки. Вказала, що таке закриття є обов`язком суду, вона визнає вину. Зазначила, що підстав для зупинення чи переривання строків давності у даному кримінальному провадженні немає.
Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечила, вважає таке підставним, так як трирічний строк, протягом якого особу може бути притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, який інкримінується ОСОБА_8 минув, перебіг давності за обставин, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, не зупинявся і не переривався, обвинувачена визнає вину. Просить клопотання задоволити.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вважає таке безпідставним та просить продовжувати слухати кримінальне провадження.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, які висловили свою думку з приводу заявленого клопотання обвинуваченою, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до переконання, що винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України доведена повністю.

При таких обставинах суд вважає, що ОСОБА_8 , своїми умисними, протиправними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувало особливою зухвалістю, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України.

Отже, згідно вимог ст. 12 КК України даний злочин є злочином невеликої тяжкості за яким передбачене покарання у виді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яким передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадків застосування давності, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 49 КК України.

Крім цього, в силу ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, суд має перевірити, чи не зупинявся або переривався перебіг давності.

Частинами 2 та 3 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилась від досудового слідства або суду, а також перебіг давності переривається, якщо до закінчення вказаних у ч. 1 та ч. 2 цієї статті строків, особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Таким чином строк давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за даним злочином закінчився в січні місяці 2020 року. Підстав для зупинення чи переривання давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, судом не встановлено і таких з матеріалів кримінальної справи не вбачається.

За таких обставин у силу імперативних приписів ч. 1 ст. 44, ч. 1 ст. 49 КК України, а також положень ч. 3 ст. 285 КПК України застосування давності є не правом, а обов`язком суду.

У розумінні ч. 2 ст. 49 КК України давність є персоніфікованою, тому її перебіг може зупинятися лише щодо конкретного підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 19 березня 2015 року № 5-1кс15, оскільки кримінальний процесуальний закон не покладає на винного обов`язку самовикриття, як ухилення від суду та слідства можуть розцінюватися дії лише особи, котра приховує від правоохоронних органів місце свого перебування, будучи достеменно обізнаною про здійснення щодо неї процедури кримінального переслідування.

Не може визнаватися такою, що ухиляється від слідства або суду, особа, яка вчинила злочин і переховується після цього, однак ще не встановлена правоохоронними органами як причетна до вказаного діяння.

Таким чином, при з`ясуванні того, які дії мають правове значення для висновку про ухилення від слідства або суду, треба враховувати факт вчинення особою злочину та її кримінально-процесуальний статус на час приховування місця свого перебування. Особа має бути в установленому законом порядку визнана підозрюваною чи обвинуваченою, оскільки лише зазначене процесуальне становище породжує її обов`язок з`являтися за викликом до правозастосовних органів і перебувати в межах їх досяжності.

Якщо ж особа уникає зустрічі з компетентними органами до початку офіційної процедури її кримінального переслідування, про ухилення від слідства як про юридичний факт говорити не можна.

Матеріали кримінального провадження не містять даних про переховування ОСОБА_8 від правоохоронних органів після повідомлення їй в установленому законом порядку про підозру чи набуття нею процесуального статусу обвинуваченого.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, яке відносяться до категорії невеликої тяжкості, з моменту вчинення нею кримінального правопорушення минуло більше трьох років, перебіг строків давності не зупинявся та не переривався, оскільки ОСОБА_8 вину визнала, від досудового слідства і суду не ухилялася, окрім того, обвинувачена раніше не судима і з часу вчинення інкримінованого їй злочину інших злочинів не вчиняла, що стверджується матеріалами кримінального провадження, тому суд вважає за можливе, у відповідності до ч. 1 п. 2 ст. 49 КК України, звільнити її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України, а кримінальне провадження щодо неї закрити.

Речових доказів та судових витрат по справі немає.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Керуючись ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Звільнити ОСОБА_8 , від кримінальної відповідальності за вчинений злочин (кримінальне правопорушення), передбачений ч.1ст. 296 КК України у зв`язку з із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000136 від 31.01.2017 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 296 КК України закрити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області на протязі семи днів з дня її оголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1