ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/276/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0008251 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слоут Глухівського р-ну Сумської обл., українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, неофіційно працюючого муляром, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 10.09.2014 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.; 2) 02.10.2018 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та штрафу в розмірі 850 грн.; 3) 28.01.2020 року Шосткінським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мостище Києво-Святошинського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, неофіційно працюючого адміністратором автомийки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого: 1) 25.10.2004 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік 6 місяців; 2) 18.10.2005 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 357 КК України, із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі; 3) 19.10.2011 року Бородянським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 310 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку на1 рік; 4) 18.01.2012 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 5) 07.07.2015 року Бородянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 2 роки; ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 28.08.2017 року іспитовий строк скасовано та направлено засудженого для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; 6) 15.11.2017 року Бородянським районним судом Київської області за ч. 2 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі; 7) 11.04.2018 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, 8) 04.11.2019 року Оболонським районим судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 27.07.2017 року, приблизно о 02 годині, перебуваючи біля озера «Вирлиця», навпроти будинку № 44 по вул. Ревуцького у м. Києві, помітивши раніше незнайомого ОСОБА_8 , який перебував на пляжі, діючи з корисливих мотивів, домовились про спільне відкрите викрадення манйа останнього. На виконання злочинної домовленості, згідно розподілених ролей, ОСОБА_6 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та наказав останньому лягати обличчям до землі, що останній виконав. Після чого ОСОБА_7 , діючи повторно, прижав колінами спину ОСОБА_8 до землі, щоб той не чинив опору. В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи спільно та узгоджено, викрали з лівої передньої кишені джинсів ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 70 грн. та речі, які знаходилися поруч із потерпілим та належали йому, а саме: пакет, вартістю 2 грн., всередині якого знаходилася футболка чорного кольору з написом Moncler, вартістю 100 грн., труси Paul Smith, вартістю 30 грн., мобільний телефон Нокіа 3310, вартістю 116 грн. 67 коп., в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Лайфселл», вартістю 30 грн., на рахунку якої було 15 грн., взуття «крокси», вартістю 145 грн., а всього майна на загальну суму 508 грн. 67 коп. Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом з викраденим майном зникли з місця вчинення злочину, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 508 грн. 67 коп.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, повністю підтвердив обставини, викладені у мотивувальній частині вироку. Пояснив, що 27.07.2017 року вночі, перебуваючи з ОСОБА_6 біля озера «Вирлиця», навпроти будинку № 44 по вул. Ревуцького у м. Києві, побачили потерпілого, якого вирішили пограбувати. На виконання домовленості ОСОБА_6 наказав потерпілому лягти обличчям до землі, а він, ОСОБА_7 , прижав спину потерпілого коліном, після чого вони забрали гроші та речі потерпілого. Просив врахувати, що все викрадене повернуто потерпілому. Також зазначив про те, що шкодує про скоєне, вибачався та обіцяв в подальшому не допускати ганебних вчинків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, щиро розкаявся та суду показав, що він, дійсно, при обставинах, встановлених у мотивувальній частині вироку, 27.07.2017 року, перебуваючи із ОСОБА_7 біля озера «Вирлиця», навпроти будинку № 44 по вул. Ревуцького у м. Києві, домовився з останнім щодо відкритого викрадення майна потерпілого. Після чого, він, на виконання попередньої домовленості з ОСОБА_7 , підійшов до потерпілого та наказав йому лягти обличчям до землі, що останній і зробив, а ОСОБА_7 прижав колінами його спину, щоб той не чинив опору. Далі вони заволоділи майном потерпілого, відкрито викравши гроші, що знаходилися у нього в кишені та кульок із речами, що лежав поруч із потерпілим та з місця вчинення кримінального правопорушення разом з ОСОБА_7 втекли. У вчиненому щиро каявся, запевнив, що зробив належні для себе висновки та обіцяв не допускати будь-яких порушень в подальшому. Просив врахувати, що потерпілий будь-яких претензій не має.

За відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд, обмежившись за згодою останніх в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинувачених, які повністю визнали себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 вчинив вказаний злочин 27.07.2017 року, тобто після вчинення 17.02.2017 року злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за який його засуджено вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 02 жовтня 2018 року.

Відповідно до положень ст. 338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Разом з тим, прокурор своїм правом на зміну обвинувачення, передбаченим ст. 338 КПК України, не скористався, а суд, в силу вимог ст. 337 КПК України, проводить судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, та позбавлений можливості вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, оскільки це призвело би до погіршення становища особи.

З урахуванням наведеного суд, розглянувши кримінальне провадження відповідно до вимог ст. 337 КПК України в межах висунутого ообвинувачення, вважає доведеною винність ОСОБА_6 в умисних діях, які виразились у відкритому заволодінні чужим майном (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та ОСОБА_7 в умисних діях, які виразились у відкритому заволодінні чужим майном (грабіж), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує дії кожного за ч. 2 ст. 186 КК України.

Обираючи обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, роль кожного з обвинувачених у вчиненні злочину, відношення обвинувачених до скоєного, які вину визнали у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялися, відсутність претензій з боку потерпілого.

Судом також враховуються і дані про особу обвинувачених, які на спеціальних обліках не перебувають, на час затримання неофіційно працювали, мають постійне місце проживання, звідки негативних характеристик не мають, їх молодий вік. Крім того суд приймає до уваги те, що будучи судимими, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на шлях виправлення не стали та знову вчинили корисливий злочин, що, на думку суду, свідчить про їх стійку антисоціальну поведінку.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченими, так і іншими особами є призначення покарання у виді позбавлення волі, в межах, встановлених санкцією частини статті, не вбачаючи підстав для можливості їх виправлення без реального відбування покарання або застосування іншого розміру чи більш м`якого виду покарання.

Оскільки ОСОБА_6 вказаний злочин вчинив до постановлення вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.01.2020 року, а ОСОБА_7 до постановлення вироку Оболонського районного суду м. Києва від 04.11.2019 року, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченим призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачених, суд обирає принцип часткового складання призначених покарань.

Крім того, відповідно до закону від 18 травня 2017 року за № 2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст. 72 КК України викладено в новій редакції, згідно якої передбачено зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Разом з тим, при вирішенні питання про зарахування в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, покарання, відбутого частково за попереднім вироком, суд застосовує висновок Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року по справі № 663/537/17 року.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частках.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.01.2020 року, та покарання, призначеного даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з 18.07.2018 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за попереднім вироком з 02.11.2017 року по 04.11.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04.11.2019 року, та покарання, призначеного даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з 08.08.2017 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за попереднім вироком з 18.02.2018 року по 14.05.2018 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 296 грн. 61 коп. в рівних частках, а саме 148 грн. 31 коп. з кожного.

Речові докази по справі, а саме:

- кросівки «крокси» сірого кольору, футболку чорного кольору з написом «Moncler», труси чорного кольору «Paul Smith», мобільний телефон «Нокіа 3310», із сім-карткою мобільного оператора «Лайфселл», яку передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити у власності останнього.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя