Провадження №1-кс/369/3930/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу СВ Киево-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004442 від 17.09.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, який мотивує тим, що у провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0004442 від 17.09.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.09,2019 до Києво- Святошинського ВП надійшла письмова заява від гр. ОСОБА_5 про те, що 17.09.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , сталася пожежа житлового будинку.

Виїздом СОГ на місце події встановлено, що 17.09.2019 близько 03:00 год. невстановлена особа шляхом підпалу пошкодила житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , після чого з місця вчинення злочину зникла.

17.09.2019 СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004442 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході оперативно розшуковик заходів було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

В період часу з 10 год. 00 хв. по 10 год. 10 хв. 22.09.2019 року у житловому будинку, що розташований за адресою: : АДРЕСА_2 , було проведено огляд місця події. В ході проведення огляду ОСОБА_6 1981 р.н. , добровільно надав свій мобільний телефон марки « Айфон 6с» ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора «київстар» з абонентським № НОМЕР_2 .

Тому, слідчий просив накласти арешт на: мобільний телефон марки « Айфон 6с» ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім картою мобільного оператора «київстар» з абонентським № НОМЕР_2 .

До судового засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.
Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У відповідності до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні питання про арешт майна повинен враховуючи: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає у задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки слідчий не довів необхідність такого арешту та, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до перетворення, відчуження майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу СВ Киево-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004442 від 17.09.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1