У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.04.2020 Справа №607/5882/20

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що на початку лютого 2020 року, у вечірній період доби, у ОСОБА_5 , який перебував у приміщені квартири АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту на побутовому ґрунті із батьком - ОСОБА_7 , виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , в період часу з 08 лютого 2020 року по 11 лютого 2020 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, під час раптово виниклого на побутовому ґрунті конфлікту із батьком ОСОБА_7 , утримуючи в своїй руці ніж, умисно наніс ним один удар в ліву частину живота останнього, спричинивши проникаюче поранення живота з ушкодженням петель товстого кишківника, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

13 лютого 2020 року допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, визнав повністю та розповів про обставини його вчинення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- висновком судово-медичної експертизи №121 від 12 березня 2020 року;

- висновком судово-медичної експертизи №84 від 25 березня 2020 року;

14 лютого 2020 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін якого закінчується о 00 год. 00 хв. 13 квітня 2020 року.

07 квітня 2020 року стороні захисту повідомлено, що досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000430 від 12 лютого 2020 року завершено, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту. Також роз`яснено, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 290 КПК України сторона захисту, зобов`язана надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту, якщо сторона захисту маєте намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Також стороні захисту повідомлено, що відповідно до вимог ст. 290 КПК України вони мають право ознайомитись з матеріалами досудового розслідування.

Ознайомлення з матеріалами кримінального провадження має вагоме значення для повного, всебічного та неупередженого здійснення досудового розслідування, оскільки якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень ст. 290 КПК України, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Метою продовження строку застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно з вимогами пунктів 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою продовження строку обраного підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність зазначених ризиків. Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років і на даний час усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) застосовується судом як джерело права.

Обґрунтовуючи необхідність продовження підозрюваному виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід врахувати правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні по справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від суду.

Усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, враховуючи викладені вище обставини, з метою уникнення покарання ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

При вказаних обставинах прокурор в судовому засіданні вважає, що більш м"який запобіжний захід не забезпечить його належної поведінки, не буде достатнім для запобігання вищенаведених наявних ризиків і просить клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити, а в задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити. Просить врахувати, що у випадку застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту останній зможе впливати на свою матір, із якою він проживає та яка є свідком у кримінальному провадженні, з метою зміни показів, які не надавались.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 просить у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відмовити та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання слідчого заперечив, посилаючись на те, що існування вказаних у клопотанні ризиків належним чином не підтверджене, підтримав клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та просить обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Перевіривши надані матеріали клопотання слідчого, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки учасників розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зоб вязаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зоб вязаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зоб вязаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоровя підозрюваного; міцність соціальних звязків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання, виходячи із системного аналізу зібраних доказів.

Крім цього, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів із викладеними у повідомленні про підозру обставинами досліджувалася під час розгляду клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за наслідками якого ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2020 року, яка набрала законної сили, відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобовязаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Летель проти Франції" від 26.06.1991р. зазначив, що "особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув"язнення, як виняткову міру запобіжного заходу протягом певного часу". Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув"язнення може бути застосоване.

Так, Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи ("Лабіта проти Італії" №26772/95).

Приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 13 квітня 2020 року, але у кримінальному проваджені слід провести ряд слідчих дій, однак виконати це до закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо та те, що у разі не продовження строку тримання підозрюваного під вартою ОСОБА_5 і застосування до нього запобіжного заходу, не пов"язаного з позбавленням волі, як це клопочуть підозрюваний і захисник, враховуючи особу підозрюваного, обставини вчиненого кримінального правопорушення та санкцію кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, він зможе ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно пливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, що свідчить про те, що заявлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу, а саме тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою є підставне, обґрунтоване і вказані прокурором обставини виправдовують продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

Поряд з цим, враховуючи вищевстановлені обставини по розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 , яке підтримане адвокатом ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.183, 193, 194, 196, 197, 199, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 , яке підтримане адвокатом ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Клопотання старшого слідчого ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 23 год. 59 хв. 08 червня 2020 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1