Справа № 589/153/20
Провадження № 1-кп/589/489/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з початковою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)23.10.2009 Малиновським міськрайонним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 393, ч. З ст. 185, ч. З ст. 186, ч. 2 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

2)16.05.2017 Суворовським міськрайонним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 185, п. 1, п. 2, ст. 75, ст. 76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням на строк 2 роки;

3)15.08.2017 Суворовським міськрайонним судом м. Одеса за ч. З ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 дня позбавлення волі, умовно-достроково звільнений від відбування покарання 07.08.2019 строком 10 місяців 23 дні,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.186 КК України.

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 31.12.2019 близько 22:30 год. перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_3 побачив, що в кухні на стільці знаходиться мобільний телефон марки «ZTE», а на столі грошові кошти в сумі 350 грн., які належать ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_5 умисно, з метою незаконного збагачення, маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що потерпіла у цей час вийшла з будинку на вулицю, шляхом вільного доступу викрав майно ОСОБА_6 , а саме:

- мобільний телефон марки «ZTE» моделі «Blade А5 2019», вартість 1580 грн., в якому знаходилась флеш-карта пам`яті вартістю 119 грн.;

- грошові кошти в сумі 350 грн., чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2049 грн.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденими майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього 26.01.2020 близько 22:05 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння біля під`їзду № 8 будинку АДРЕСА_4 , діючи повторно вирішив проникнути до будь-якої квартири, двері якої не будуть зачинені та вчинити крадіжку майна. Після цього, ОСОБА_5 шляхом відчинення вхідних дверей проник до квартири АДРЕСА_5 зазначеного будинку, де одразу з карману куртки в прихожій кімнаті зазначеної квартири дістав запальничку чорного кольору марки «Lion» та пачку сигарет марки «Кеnt» з сигаретами в кількості 5 штук, що належать ОСОБА_7 та матеріальної цінності для останнього не представляють, які одразу поклав до кишені своєї куртки. Після, цього, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, зайшов в одну з кімнат квартири, де на тумбочці лежав мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «МІ 8 Lіtе», що належить потерпілому ОСОБА_7 вартістю- 4150 грн., який, останній взявши до рук, почав прямувати до виходу з квартири.

В цей час, дії ОСОБА_5 побачила дружина потерпілого ОСОБА_8 , яка вийшла з однієї з кімнат квартири та, намагаючись повернути викрадене майно, почала бігти за ОСОБА_5 до. виходу з квартири та кричати йому в слід. Після цього, ОСОБА_5 , розуміючи, що його дії стали помічені мешканкою зазначеної квартири, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, не реагуючи на вимогу ОСОБА_8 зупинитись, побіг в напрямку вулиці.

Після цього, ОСОБА_5 разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе визнав повністю у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Щодо його обвинувачення за ч. 3 ст. 186 КК України визнав частково, не визнавши кваліфікацію злочину. Вважаючи що він вчинив не відкрите, а таємне викрадення мобільного телефону. Та пояснив, що дійсно він 31.12.2019 близько 22:30 год. перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 - родичів своєї цивільної дружини, в будинку АДРЕСА_3 побачив, що в кухні на стільці знаходиться мобільний телефон марки «ZTE», а на столі грошові кошти в сумі 350 грн. і вирішив їх викрасти. Так він скориставшись тим, що його ніхто не бачить забрав телефон та гроші і пішов з даного будинку. На попутці він поїхав до м. Шостки, де розпорядився майном на власний розсуд.

Щодо злочину передбаченого ст.186 ч.3 КК України, то ОСОБА_5 пояснив, що дійсно він перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 26.01.2020 близько 22:05 год. біля під`їзду № 8 будинку АДРЕСА_4 хотів купити спиртне і пішов до зазначеного під`їзду цього будинку. Там на першому поверсі він тихесенько постукав у двері квартири АДРЕСА_5 . На його стук ніхто не відреагував , тоді він нажав на ручку і двері відкрились. В квартирі було темно. Він вирішив зайти до цієї квартири, щоб щось з неї викрасти. Так він зайшов до коридору. Як і де в коридорі він взяв цигарки він не пам`ятає. З коридору він пішов в кімнату напроти. Там він намацав мобільний телефон, але в цей час задзвонив його мобільний і він почув, що в сусідній кімнаті хтось проснувся. Так він почав тікати і втік. Біля під`їзду він викинув викрадений телефон так як подумав, що його могли помітити. Щоб хтось йому кричав «стій» він не чув і не бачив що його помітили. Пізніше обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що чув що в квартирі кричала жінка коли він втікав, але що вона кричала він не зрозумів.

Вважає що він вчинив таємне викрадення чужого майна і викрав запальничку чорного кольору марки «Lion», пачку сигарет марки «Кеnt» з сигаретами в кількості 5 штук, мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «МІ 8 Lіtе», що належить потерпілому ОСОБА_7 . З вартістю викраденого згоден повністю.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, врахувавши думку інших учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину передбаченого ст.186 ч.3 КК України доводиться наступними доказами по справі:

Поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , який і в судовому засіданні пояснив, що 26.01.2020р. він ліг спати з сином в першій кімнаті, а дружина з донькою в іншій кімнаті, яка знаходиться за його кімнатою. Близько 22:05 год. Він почув крик своєї дружини. Вона кричала в кімнаті де він спав, що в них в квартирі злодій вкрав його телефон. Після цього він швидко встав, одівся і побіг на вулицю. Спочатку він подумав, що крадіжку вчинив чоловік з сусіднього під`їзду, який щойно звільнився з місць позбавлення волі, а тому пішов до нього. В цей час його дружина зателефонувала йому на мобільний і він почув дзвінок біля свого під`їзду і повернуся. На землі лежав його телефон. Він його забрав і відійшов. Потім він помітив хлопця який підійшов до під`їзду . Він спросив у останнього чи не бачив він як з під`їзду вибігав злочинець. Хлопець показав йому в напрямку забору і сказав, що злочинець побіг туди. Спочатку він хотів бігти в той бік , але потім згадав, що коли він вибіг з під`їзду то цього хлопця тут не було. Уважніше оглянув хлопця він побачив , що останній був в одязі який описала йому його дружина. ОСОБА_9 став втікати а він погнався за ним. Наздогнавши останнього той признався, що дійсно це він викрав телефон. В цей час на вулицю вийшла його дружина і підтвердила, що це саме той злочинець якого вона бачила в квартирі. Вони викликали поліцію і тримали його до їх приїзду.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що 26.01.2020р. вона лягла спати але ще не заснула в сусідній кімнаті вона почула якийсь шорох і стала прислухатися. Потім вона почула дзвінок на мобільний. Такого дзвінка вона не чула , тому встала і вийшла в іншу кімнату. Там вона побачила на відстані 2-3м. від себе незнайомого чоловіка який відразу став втікати від неї. Вона погналась за ним і стала кричати останньому «Стоять!», але останній продовжував втікати. Коли він відкрив двері з квартири, то світло з майданчику освітило його і вона побачила його одяг і обличчя так як останній повертався і дивився в її бік. Він був одягнутий в червону курточку і світло-сірі брюки, але впіймати його вона не змогла, так як була в нічній сорочці і бігти за ним по сходинкам вона розбута не стала. В цей час від криків проснувся її чоловік, він одівся і побіг на вулицю. А вона в цей час телефонувала на його мобільний, щоб чоловік міг чути куди біжить крадій. Коли чоловік взяв слухалку вона одяглась і вийшла на вулицю. Там вона побачила, як її чоловік тримає ОСОБА_10 . Останній просив у них вибачення за крадіжку і просив не викликати поліцію. Але вони викликали поліцію і тримали його до їх приїзду.

Також вина ОСОБА_5 доводиться письмовими доказами по справі:

Заявою ОСОБА_7 щодо добровільної видачі телефону (а.с. 129)

Протоколом огляду предметів пачки с цигарками та запальнички з фото таблицею(а.с.130-131)

Протоколом огляду предметів телефону марки «Хіаоmі» моделі «МІ 8 Lіtе», з фото таблицею(а.с.132-133)

Постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів.(а.с.134)

Постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів.(а.с.135)

Постановою про визнання та приєднання до справи речових доказів.(а.с.141 )

Схоронною розпискою ОСОБА_7 (а.с.136)

Висновком експерта щодо вартості телефону . (а.с. 137-140)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання. (а.с.119-121 )

Відеофаксацією слідчої дії пред`явлення для впізнання (а.с. 118)

Заявою потерпілого щодо дозволу проведення за місцем його мешкання слідчого єксперементу (а.с.122)

Протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_5 , де останній пояснював та показував як він викрадав мобільний телефон та цигарки.(а.с. 123-127)

Відеофаксацією слідчого експерименту з ОСОБА_5 , де останній пояснював та показував як він викрадав мобільний телефон та цигарки. При цьому останній показав, що коли він втікав, то жіночий голос йому кричав «Стій », вважає що це була дружина потерпілого. (а.с.128)

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що під час проведення з ним слідчих дій , зокрема і досліджених в судовому засіданні на нього тиску не здійснювалось.

Таким чином всі оглянуті та досліджені в судовому зазначені докази є належними, допустимими, логічно узгоджуються між собою та доповнюють один одного.

Щодо кваліфікації злочину, то в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 побачивши, що його помітили і дружина потерпілого почала кричати йому, не припинив свої злочинні дії а продовжував їх вчиняти і втік з квартири з викраденим майном.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і незважаючи на це продовженні винною особою з метою заволодіння майном або його утримання, належить кваліфікувати як грабіж.

В свою чергу грабіж вважається закінченим злочином із моменту заволодіння майном.

Таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпорядитися вилученим майном (винести, передати іншим особам, викинути тощо).

З викладеного випливає, що ОСОБА_5 розпочав свої дії як таємне викрадення чужого майна з квартири потерпілого, та був виявлений свідком, але не зупинився і втік із викраденим майном із місця події. При цьому він усвідомлював, що його злочинні дії вже були викриті, тому він і повернуся на місце злочину, як пояснив в судовому засіданні «помиритися і домовитися з потерпілим»

З огляду на наведене виходячи з установлених фактичних обставин провадження, вчинене ОСОБА_5 суспільно небезпечне діяння обґрунтовано отримало правильну юридичну оцінку за ч. 3 ст. 186 КК, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поеднане з проникненням у житло.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Таким чином вина ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю доведена і його дії суд кваліфікує

за ч. 2 ст. 185 КК України, так як він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

за ч. 3 ст. 186 КК України, так як він повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та стан здоров`я, ставлення особи до вчиненого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 не вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, вчинив злочини під час умовно-дострокового звільнення, тобто є особою кримінальної спрямованості. Судимість у встановленому законом порядку, на час скоєння злочину, не знята і не погашена, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкі злочин проти власності.

Жодних обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ст. 186 ч.3 КК України судом не встановлено.

Разом з цим суд бере до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку за ст.185 ч.2 КК України та обставині, що обтяжує покарання - рецидив злочинів, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також суд бере до уваги особу винного ОСОБА_5 який за місцем фактичного проживання в цілому характеризується посередньо; сімейний стан неодружений (зі слів має цивільну дружину та дітей, але жодних доказів цього не надав. В судове засіданні жодного разу ніяка жінка не з`являлась); не працює; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує стан здоров`я останнього, його молодий вік, спосіб життя і виховання.

Разом з цим суд не вбачає законних підстав для призначення останньому покарання з застосуванням ст. 69 КК України, так як ОСОБА_5 , вперто не становиться на шлях виправлення і постійно вчиняє нові злочини, має обставини що обтяжують покарання, а обставини що пом`якшують покарання не істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім цього слід зазначити, що за ст. 186 ч.3 КК України обвинувачений винним себе не визнав, постійно змінював свої пояснення, намагався ввести суд в оману для уникнення відповідальності. Крім цього суд враховує і дає оцінку його поведінці під час його затримання, де він зі слів потерпілого та свідка сам бився об стіну, лавку і кричав, що його б`ють працівники поліції, а потім втікав, як від працівників поліції так і від потерпілого. Зазначене свідчить про те, що особа не має дієвого каяття щодо вчиненого, а його поведінка є ситуативною та направленою на уникнення справедливого покарання. Крім цього суд звертає увагу, що обидва злочини обвинувачений вчинив під час умовно-дострокового звільнення, а злочин передбачений ст.186 ч3 КК України вчинено під час розгляду справи в суді за ч. 2 ст. 185 КК України, що свідчить про те, що особа обвинуваченого має кримінальну спрямованість

Зважаючи на зазначене суд приходить до переконання, що для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_5 , нових злочинів йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій передбаченої ст. 185 ч2, ст.186 ч 3 КК України.

Саме таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України є необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів, та сприяє досягненню зазначеної мети, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання, є адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Крім цього зважаючи на те, що дані злочини останній вчинив під час умовно дострокового звільнення, йому слід призначити покарання із застосуванням ст.71 ч1 КК України.

До набрання вироком законної сили, для забезпечення виконання вироку, обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під варто.

Питання судових витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України згідно якої з обвинуваченого на користь держави слід стягнути документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349,ч.3, 370-377 КПК України суд На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349,ч.3, 370-377 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185, ст.186 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

за ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покаранням більш суворим, ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Суворівського міськрайонного суду м. Одеса від 15.08.2017 р. у виді 3-х місяців позбавлення волі і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки три місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обраховувати з часу його затримання, тобто з 31.01.2020р.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертиз у розмірі 942,06 грн.

Речові докази : мобільні телефони, цигарки, запальничку дозволити власникам використовувати на власний розсуд.

Запобіжний захід до набрання вироком законної обрати тримання під вартою

- Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення.

- Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1