Дата документу 31.03.2020 Справа № 317/200/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/714/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 317/200/20Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 31 січня 2020 року відносно засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, до арешту не працюючого, з неповною середньою освітою, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.11.2014 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 31.03.2016 року зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення з 10.04.2014 року по 28.05.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,

в с т а н о в и л а:

ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 31 січня 2020 року встановлено засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративний нагляд строком на 24 місяці за таких обмежень:

- заборонити вихід з будинку з 21-00 години до 05-00 години наступного дня без отримання письмового дозволу керівництва ВНП;

- заборонити перебування у розважальних закладах, де алкогольні напої реалізуються на розлив;

- заборонити виїзд за межі населеного пункту, в якому мешкає, без узгодження з органами МВС України;

- реєструватися в поліції 1 раз на місяць.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, Державна установа «Біленьківська виправна колонія (№99)» звернулася до суду із поданням про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки за час відбування покарання в даній виправній колонії, засуджений ОСОБА_7 характеризується негативно, допустив 119 порушень вимог режиму відбування покарання, які виразилися у порушенні розпорядку дня, порушенні форми одягу, користуванні забороненим предметом, нетактовній поведінці, палінні у невстановленому місці, відмові від робіт по благоустрою МПВ, не виконанні законних вимог адміністрації та у пошкодженні державного майна, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи. Стягнення не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований. У відношенні до персоналу установи може проявити грубість, не завжди виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Засуджений перебуває на профілактичному обліку як: схильний до втечі; схильний до нападу на адміністрацію; схильний до злісної непокори вимогам адміністрації та дій, що дезорганізують роботу установи; злісний порушник режиму тримання.

Задовольняючи подання адміністрації виправної колонії, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відносно ОСОБА_7 слід встановити адміністративний нагляд строком 24 місяці із застосуванням обмежень, передбачених ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», оскільки ОСОБА_7 заохочень не має, має 119 стягнень, які не погашені у встановленому законом порядку, перебуває на профілактичному обліку, як такий, що схильний до втечі; схильний до нападу на адміністрацію; схильний до злісної непокори вимогам адміністрації та дій, що дезорганізують роботу установи; злісний порушник режиму тримання, крім того, засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення, перебуваючи в установах виконання покарань.

В апеляційній скарзі захисник не погоджується з ухвалою районного суду, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що в резолютивній частині рішення не вказано за якою саме адресою ОСОБА_7 заборонено вихід з будинку (і чому саме з будинку) з 21-00 години до 05-00 години наступного дня без отримання письмового дозволу керівництва ВПН. Так, під час судового засідання засуджений поясняв, що після звільнення він має на меті працевлаштуватися та продовжити отримувати освіту у коледжі, який знаходиться у м. Дніпро. Він також зазначив, що його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , неможливо, так як в селі немає роботи і він не зможе себе утримувати. Крім того, суд не врахував, що ОСОБА_7 не перебуває на обліку у лікарів нарколога або психіатра, тому встановлені обмеження щодо відвідування розважальних закладів, де реалізуються алкогольні напої, є необґрунтованими.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою повністю відмовити Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)» в задоволенні подання про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_7 .

До початку апеляційного розгляду від захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 надійшла письмова заява про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Засуджений ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду апеляційної скарги захисника, в судове засідання не з`явився, заяв і клопотань не подав.

Таким чином, враховуючи, що засуджений та його захисник були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає можливим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, провести розгляд за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» від 01.12.1994 року (зі змінами та доповненнями), адміністративний нагляд це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.

Згідно п. «б» ст. 3 Закону України «Про встановлення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства, з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення на них виховного впливу.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2014 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Покарання засуджений відбував у Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)», яка і звернулася до суду із поданням про встановлення щодо нього адміністративного нагляду.

Характеризуючи засудженого ОСОБА_7 , Державна установа «Біленьківська виправна колонія (№99)», в особі начальника відділення СПС капітана внутрішньої служби ОСОБА_9 , зазначила, що він за час відбуття покарання заохочень не мав, натомість, допустив 119 порушень встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності з накладенням стягнень у виді попереджень, доган, суворих доган, поміщення в ДІЗО від 5 до 15 діб та переведення до ПКТ на 1 місяць за систематичні порушення вимог режиму утримання, стягнення у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, перебував на оперативно-профілактичному обліку, як особа «схильна до втечі», «схильна до нападу на адміністрацію», «схильна до злісної непокори вимогам адміністрації та дій, що дезорганізують роботу установи» та «злісний порушник режиму тримання».

Враховуючи негативну поведінку засудженого ОСОБА_7 , адміністрацією ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» на підставі висновку адміністрації УВП і рішення від 17 січня 2020 року, протокол № 2, підготовлено подання до суду про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_7 , як особі, котра не бажає стати на шлях виправлення.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правомірно задовольнив подання начальника ДУ «Біленьківська виправна колонія (№99)» щодо встановлення відносно засудженого ОСОБА_7 адміністративного нагляду строком на двадцять чотири місяці, як тимчасового примусового профілактичного заходу спостереження і контролю за його поведінкою, належним чином вмотивувавши прийняте рішення, підстав для скасування якого не вбачається.

Доводи захисника засудженого про незаконність оскаржуваного рішення в частині не зазначення за якою саме адресою ОСОБА_7 заборонено вихід з будинку (і чому саме з будинку), на думку колегії суддів, не є суттєвими порушеннями для безумовного скасування прийнятого по суті правильного рішення суду.

Твердження захисника про те, що після звільнення засуджений ОСОБА_7 має на меті працевлаштуватися та продовжити отримувати освіту у коледжі, який знаходиться у м. Дніпро, та не бажає проживати за своїм попереднім місцем проживання, є лише припущеннями та будь-якими доказами не підтверджені.

Посилання захисника про необґрунтованість встановлення районним судом обмеження щодо відвідування розважальних закладів, де реалізуються алкогольні напої, зважаючи на те, що ОСОБА_7 не перебуває на обліку у лікарів нарколога або психіатра, колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки та обставина, що засуджений не перебуває на обліку в спеціалізованих лікувальних закладах, жодним чином не впливає на недоцільність застосування такого обмеження.

Таким чином, висновок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, вмотивованим і сприяє інтересам суспільства щодо належного контролю за поведінкою осіб, які не довели свого виправлення.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що суд повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію сторін, керуючись нормами чинного законодавства України, які регламентують порядок розгляду зазначеної категорії справ, прийшов до вірного висновку про встановлення засудженому ОСОБА_7 адміністративного нагляду у межах, встановлених законом.

Істотних порушень вимог чинного законодавства при розгляді подання, які б слугували підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 31 січня 2020 року, якою встановлено засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративний нагляд строком на 24 місяці, з застосуванням адміністративних обмежень залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4