У Х В А Л А
Іменем України

21 грудня 2019 року
м. Київ

Справа № 757/27127/19-к
Провадження № 51-6416ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року обрано ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року без змін.

Захисник ОСОБА_4 , не погоджуючись із ухвалою слідчого судді та ухвалою апеляційного суду, звернулася з касаційною скаргою, в якій просить скасувати вказані судові рішення і призначити новий розгляд слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, а також з посиланням на положення ст. ст. 8, 55, 129 Конституції, ст. ст. 7, 9, 24 КПК України просить відкрити касаційне провадження.
Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, Суд, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2

ст. 428 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на викладені положення кримінального процесуального закону ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року та постановлена за результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 ухвала Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року, якою було залишено без змін вказану ухвалу слідчого судді, не підлягають оскарженню в касаційному порядку, а тому слід відмовити у відкритті касаційного провадження.
Щодо посилання на положення ст. ст. 8, 55, 129 Конституції, ст. ст. 7, 9, 24 КПК України, як на підставу для відкриття касаційне провадження, колегія суддів вважає, що воно не ґрунтується на законі з огляду на таке.
За приписами ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до положень ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Так, в постанові Верховного Суду України від 03 березня 2016 року № 5-347кс15, суд зазначив, що «забезпечення права на оскарження» є більш широким поняттям, ніж поняття «право», яке використовується в главі 31 «Провадження в суді апеляційної інстанції, оскільки воно передбачає, крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації.
Окрім того, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком установленої законом заборони на таке оскарження.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на справедливий суд передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не встановлює вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.
Таким чином, відмова захиснику у відкритті провадження за її касаційною скаргою на судові рішення, касаційне оскарження, яких не передбачене КПК України, не є обмеженням доступу до правосуддя.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
За приписами ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Питання відкриття касаційного провадження врегульовані положеннями глави 32 КПК України, зокрема визначено порядок оскарження судових рішень в касаційному порядку та питання відкриття касаційного провадження, а тому при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження відсутні підстави для застосування положень ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 КПК України, а отже доводи касаційної скарги в цій частині не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства України.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3