Справа № 375/405/20 Провадження № 1-кс/375/101/20

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про закриття кримінального провадження, -
В обґрунтування скарги вказує на те, що 02.03.2020 заявник ОСОБА_6 звернулась до Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП у Київській області із заявою про внесення відомостей до ЄРДР та початок розслідування злочину, який містить ознаки шахрайства, тобто, злочину, передбаченого ст. 190 КК України.
В ході досудового розслідування ОСОБА_6 надала пояснення органу досудового розслідування про обставини вчинення злочину та надала лист АТКБ "ПриватБанк" № 20.1.0.0.0/7 - 200120/2283 від 07.02.2020.
18.03.2020. ОСОБА_6 отримала копію постанови про закриття кримінального провадження, з якої вбачається, що підставою для закриття вказаного кримінального провадження був висновок слідчого про те, що в даній події вбачаються цивільно-правові відносини, оскільки дана подія сталася в результаті порушення умов договору користування банківською карткою потерпілою ОСОБА_6 , ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, відсутні.
Разом з тим, слідчий не прийняв до уваги ту обставину, що невстановленими на час закриття кримінального провадження особами були вчинені дії, направлені на заволодіння шляхом обману інформацією, яку вони використали для того, щоб без відома ОСОБА_6 та діючи від її імені, звернутись до банку за отриманням кредитних коштів, які були перераховані на картковий рахунок ОСОБА_6 ..
При цьому, зазначеними невстановленими особами було повідомлено ОСОБА_6 про те, що на її рахунок надійшли кошти, які належать не їй, та 80% яких вона має перерахувати на іншу платіжні картку, а залишок коштів у розмірі 20% є її винагорода.
Зазначає, що шляхом обману невстановленим органом досудового розслідування особам вдалося заволодіти 80% грошових коштів, які фактично були надані ОСОБА_6 в якості кредиту, про існування якого та про те, що вона тепер має заборгованість перед AT КБ "ПриватБанк", має сплачувати проценти за користування кредитними коштами, вона дізналась значно пізніше.
Зазначені обставини спростовують висновок слідчого про відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України та доводять, що зазначене кримінальне провадження закрите на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України неправомірно.
Вважає, що у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій, а саме:
-вжити необхідних заходів для встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення;
-вжити необхідних заходів для виявлення технічних засобів, які були використані винними особами для вчинення злочину,
-вчинити інші процесуальні дії з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Вважає, що твердження слідчого про відсутність підстав вважати вчиненим передбачений ст. 190 ч. 1 КК України злочину, є безпідставними.
Скаржник ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися та подали до суду заяви, якими просять розглянути скаргу у їх відсутності.
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до вимог ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а сам процес доказування полягає доказування у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Обовязок доказування вказаних обставин за вимогами статті 92 згаданого Кодексу, за винятком доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. В даному випадку такий обов`язок покладався на слідчого СВ Рокитнянського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , який у відповідності до ст.99 КПК України мав зібрати необхідні докази шляхом проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій.
Стверджуючи у своїй постанові про наявність цивільно-правових відносин та про відсутність таким чином ознак кримінального правопорушення за викладених потерпілою обставин, слідчий на переконання слідчого судді не вжив всіх передбачених законом способів для отримання у справі доказів, не зясував належним чином всі обєктивні обставини, не надав їм належної правової оцінки та передчасно прийшов до такого висновку.
Викладене вказує на однобічність проведеного досудового розслідування, обставини кримінального провадження, передбачені ст.91 КПК України, залишаються бути нез`ясованими у повному обсязі, а тому оскаржувана постанова не може вважатися законною та підлягає скасуванню і що узгоджується з положеннями ст.307 КПК України.
Скарга таким чином підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 89, 91-93, 95, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -
Копію даної постанови направити до відома та продовження проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні начальнику Рокитнянського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1