Справа № 154/3087/19 Провадження №11-сс/802/120/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 лютого 2020 року (ЄРДР №0000693),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 лютого 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Володимир Волинського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого КП «Полігон» дорожником, не одруженого, раніше судимого, востаннє: 17.10.2014 року за ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 15 липня 2019 року за відбуттям строку покарання.

На підставі ч. 3 ст.183 КПК України ухвалою визначено суму застави 50 000 гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим обрав даний запобіжний захід.

В апеляційній скарзі підозрюваний просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати йому менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Посилається на не прийняття до уваги слідчим суддею, при вирішенні клопотання, що стороною обвинувачення не доведено обґрунтованості підозри вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, наявності ризиків, і такі не були встановлені в судовому засіданні, того, що він буде здійснювати незаконний вплив на свідків чи переховуватись від органів досудового розслідування.

Крім того, не враховано його особу, який на постійній основі працював. Разом із тим стверджує, що слідчим суддею не вмотивовано свого рішення про неможливість застосування щодо нього інших більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну з викладених в ній підстав, прокурора, який заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК України, правильно прийшов до висновку, про необхідність задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У даному кримінальному провадженні обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_8 , повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Як вбачається із матеріалів справи, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховано слідчим суддею те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та його особу, а наявність постійного місця роботи та зобов`язання співпрацювати зі слідством, на що посилається апелянт, не дають в даному випадку підстав обрати менш суворий запобіжний захід, враховуючи ту обставину, що злочин, за яким він підозрюється, вчинений із застосуванням насильства.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя всупереч твердженням підозрюваного правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з покликанням на матеріали кримінального провадження, свідчать про обставини існування ризиків, які можуть зашкодити досудовому розслідуванню кримінального провадження, та дійшов правильного висновку про необхідність обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Таким чином, доводи підозрюваного про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КК України, є непереконливими, як і непереконливими є вимоги скарги щодо необхідності скасування ухвали слідчого судді.
Крім того, апеляційний суд не знаходить істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, зокрема, і порушення права на захист підозрюваного при проведенні слідчої дії пред`явлення до впізнання, оскільки ці доводи апеляційної скарги підозрюваного не ґрунтуються на вимогах процесуального законодавства, в силу того, що відповідно до приписів ч.1 ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Отже, з правового аналізу вказаної норми закону можна зробити висновок, що суддя в ході участі в кримінальному провадженні під час досудового розслідування, позбавлений можливості вирішувати питання допустимості доказів, яке вирішується судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано обрав запобіжних захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали з викладених в апеляційній скарзі доводів ОСОБА_8 , апеляційний суд не вбачає.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 лютого 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього - без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді