Справа № 947/1106/20
Провадження № 1-кс/947/811/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000012 від 09.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з поданого клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000012 від 09.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 України, в рамках якого 23.01.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Одеси, 24.01.2020 слідчим СУ ГУНП в Одеській області проводився обшук гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_6 , під час якого було вилучено зазначене у клопотанні майно.

На теперішній час проводяться всі необхідні слідчі дії для встановлення власників даного.

Враховуючи достатність підстав вважати, що майно, яке вилучене під час обшуку, може мати суттєве значення для досудового розслідування та може завдати значної шкоди оточуючим, з метою недопустимості подальшого розпорядження, до з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення, що у подальшому ускладнить встановлення істини та проведення необхідних слідчих дій та експертного дослідження, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з вказаним клопотанням про арешт майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від прокурора надійшла заява про розгляд поданого клопотання про арешт майна за його відсутності.

Підозрюваний та його захисник в судове засідання також не з`явилися, захисник про дату та час судового засідання належним чином був повідомлений, що підтверджується відповідною телефонограмою.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з КонституцієюУкраїни та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавстваУкраїни і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальнадекларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

В судовому засіданні встановлено наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, що підтверджується тією обставиною, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення такого кримінального правопорушення.

Як вбачається з поданого клопотання, а саме обставин можливого вчинення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 дій, в рамках можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України дій, відбулося незаконне заволодіння грошовими коштами, банківськими картками та золотими виробами, про які йдеться в клопотанні.

Викладене, враховуючи, що в результаті проведення обшуку було вилучено грошові кошти, банківська картка, а також низку золотих виробів, частина з яких може бути набута незаконним шляхом, свідчить про наявну необхідність в забезпеченні їх збереження, оскільки такі речі відповідають критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України, так як останні могли бути набуті кримінально-протиправним шляхом. В свою чергу в частині вилученого пістолету, слідчий суддя вважає наявною необхідність перевірки правомірності його перебування у володінні вищевказаної особи, що також свідчить про наявність необхідності в накладенні арешту на таке майно.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що в будь-якому випадку, оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, арешт на вилучені речі та документи необхідний з метою забезпечення в подальшому можливої конфіскації, як виду покарання, що також свідчить про наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Між тим, слідчий суддя не може погодитися з доводами сторони обвинувачення в частині наявності необхідності в накладенні арешту на дві тактичні куртки, візитку, картки магазинів та документи на ім`я ОСОБА_7 , з відповідною обкладинкою з паспорту з відповідним фотознімком, оскільки стороною обвинувачення не доведено будь-якого відношення такого майна до розслідуваного кримінального провадження, як і не доведено належності такого майна саме підозрюваній особі.
За таких обставин, враховуючи правові підстави для арешту майна, можливість використання як доказів вилучених речей в рамках кримінального провадження, а також наявність необхідності в забезпеченні можливої конфіскації майна, як виду покарання, з огляду на засади розумності та пропорційності арешту майна завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність часткового задоволення поданого клопотання.

Таким чином, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000012 від 09.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 України задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 24.01.2020 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , автостоянка « Взлет» гараж № НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_8 , а саме на:

- Грошові кошти в сумі 1800 доларів США;

-2 бронежилети чорного кольору;

-Сумку коричневого кольору та помаранчева косметичка;

-10 ланцюжків з металевого виробу жовтого кольору, на 4-х з них знаходяться 4 хрестики з металу жовтого кольору;

-3 плоских круглих браслетів з металу жовтого кольору із вставками з металу білого кольору;

-Браслет з металу жовтого кольору з камінням;

-3 браслети з металу жовтого кольору;

-Набір ювелірних прикрас, виготовлений з металу жовтого кольору з вставками з різнокольорового каміння: браслет, каблучка та кольє;

-4 чоловічих персня з металу жовтого кольору:

-Обручку з матеріалу жовтого кольору;

-Обручку з металу жовтого кольору з написом « BVLGARI»;

-Обручку з металу жовтого кольору з камінням білого кольору;

-Обручку з металу жовтого кольору у формі квітки;

-Обручку з металу жовтого кольору у формі бантика;

-Обручку з металу білого кольору, яка має 1 камінець білого кольору;

-Кулон у формі літери « А», виготовлений з матеріалу жовтого кольору;

-Хрестик з металу жовтого кольору та з вставками з каміння;

-Кулон, виготовлений з металу білого кольору та з вставками з каміння;

-Кулон з металу жовтого кольору з написом « ALEXEY»

-1 пара сережок з металу жовтого кольору у формі хрестиків;

-Предмет ззовні схожий на пістолет « Форт 14 Р» з гравіровкою 9 мм Р.А. № НОМЕР_2 , з магазином, в середині якого знаходиться 14 патронів з маркуванням АЕ 9,9 мм;

-Картку « Приватбанк» з № НОМЕР_3 ;

-Грошові кошти в сумі 4500 доларів США;

-Тканевий гаманець рожевого кольору.

В іншій частині клопотанні відмовити.

Тимчасово вилучене майно у вигляді 2 тактичних курток, візитки з ломбарду «Скарбниця», картки магазину «Miraton» № НОМЕР_4 , картки магазину «Рuma» № НОМЕР_5 , дерев`яної шкатулки, в середині якої знаходиться: трудова книга, копія свідоцтва про народження, довідка про підтвердження факту пожежі, військовий квиток, свідоцтво про народження, видані на ім`я ОСОБА_7 , 1953 р.н. та обкладинка з паспорту, в якій знаходиться фотознімок повернути особі, у якої воно було вилучено.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1