Справа № 472/1465/19
Веселинівський районний суд Миколаївської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2020смт Веселинове

Веселинівській районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Веселинове Миколаївської області виділені в окреме провадження матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000314 від 12.08.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Редени, Ургенського району, Республіка Молдова, громадянина України, українця, із середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26.09.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор Веселинівського відділення Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , представник потерпілої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 заподіяв умисні легкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 за наступних обставин.

Так, 11.08.2019 року приблизно о 19:00 год. ОСОБА_3 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , в ході сварки з якою у нього виник умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості. Після чого ОСОБА_3 діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, наніс ОСОБА_6 не менше двадцяти ударів в область голови, шиї, тулубу та ніг, чим спричинив тілесні ушкодження у виді крововиливів в ділянці повік обох очей, в скроневій ділянці зліва, крововилив невизначеної форм, розмірами 6*8см блідо-синього кольору на передній поверхні шиї зліва, в ділянці правого плечового суглобу, лівій боковій поверхні грудної клітини, на лівому плечі в середній третині зовнішній поверхні, в ділянці хребта грудному відділу, в ділянці правого та лівого стегна від верхньої до нижньої третини по всій окружності крововиливи, садно в ділянці лівої брови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, підтвердив факт скоєння ним злочину, при викладених вище обставинах, надати показання відмовився. Він визнав, що своїми діями вчинив злочин та щиро розкаюється в скоєному.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, вина останнього у заподіянні легкого тілесного ушкодження, підтверджується також сукупністю доказів, досліджених та перевірених в судовому засіданні, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що насильство зі сторони обвинуваченого відносно неї було систематичним, а того дня обвинувачений був особливо агресивний та почав наносити їй тілесні ушкодження руками та ногами в голову та в спину. Спочатку обвинувачений наніс їй один удар на вулиці, а потім в будинку наніс ще п`ять ударів, а можливо і більше ударів, точну кількість вона вже не пам`ятає. Після чого обвинувачений припинив свої дії та сів відпочити. Вибачення зі сторони обвинуваченого не було.

- письмовою заявою ОСОБА_6 про притягнення до кримінальної відповідальності громадянина ОСОБА_3 , який 11.08.2019 року спричинив їй тілесні ушкодження;

- висновком експерта судово-медичної експертизи № 278 від 16.08.2019 року, згідно якого у ОСОБА_6 мали місце: крововиливи в ділянці повік обох очей, в скроневій ділянці з ліва, крововилив невизначеної форми, розмірами 6x8см, блідо-синього кольору. На передній поверхні шиї з ліва, в ділянці правого плечового суглобу, лівій боковій поверхні грудної клітини, на лівому плечі в середній третині зовнішній поверхні, в ділянці хребта грудному відділі, в ділянці правого та лівого стегна від верхньої до нижньої третини по всі окружності крововиливи; садно в ділянці лівої брови. Крововиливи, садно виникли від дії тупого (тупих) предмета (предметів) як з обмеженою, так і необмеженою контактуючою поверхнею за годину, декілька годин, до огляду потерпілої. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.19985 року пункт 2.3.5. тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи локалізацію та кількість крововиливів, наявність одного садна, було нанесено не менше двадцяти травматичних дій. Не виключається вірогідність утворення крововиливу, садна від удару (ударів) руками, ногами. Виключається вірогідність утворення крововиливів, садна в наслідок одноразового падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.08.2019 року з фототаблицями та відеозаписом до нього, згідно яких потерпіла ОСОБА_6 , в присутності двох понятих, добровільно показала, як 11.08.2019 року співмешканець ОСОБА_3 наносив їй тілесні ушкодження.
За таких обставин вина ОСОБА_3 в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, доказана і він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання для обвинуваченого, суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_3 вчинив злочин, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття в скоєному злочині.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, не виявлено.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він на обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, не одружений, на утримані неповнолітніх дітей не має. Згідно досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 оцінюється як високий.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь 100000, 00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Обгрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_6 зазначила, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 вона відчула приниження гідності, переляк та зазнала нервових страждань.

Згідно ч. 5. ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
За нормами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Частиною 1 ст. 1177 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
За нормами п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Враховуючи конкретні обставини справи, характер і обсяг фізичних та душевних страждань, викликаних спричиненням тілесних ушкоджень, яких зазнала потерпіла ОСОБА_6 , зокрема приниженням обвинуваченим її гідності, переляку та нервових страждань потерпілої, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає можливим стягнути на користь потерпілої з ОСОБА_3 5000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Речовий доказ, а саме, матеріальний носій DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 , підлягає залишенню в матеріалах кримінальної справи № 472/1465/19.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Враховуючи всі зазначенні вище обставини, суд вважає, що необхідним й достатнім для попередження скоєння обвинуваченим нових злочинів буде призначення останньому покарання у вигляді громадських робіт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373 - 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) громадських робіт.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, що призначено за попереднім вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 26.09.2019 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Речовий доказ - матеріальний носій DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 залишити в матеріалах кримінальної справи № 472/1465/19.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Веселинівського районного

суду Миколаївській області ОСОБА_1