Справа № 308/5458/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 08.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Із поданого клопотання вбачається, що 08.05.2020 до Ужгородської місцевої прокуратури надійшла заява від ТОВ «Котнар-М» про те, що приватним нотаріусом ОСОБА_4 внесено завідомо неправдиві відомості до офіційних документів та безпідставно прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за АТ «ВТБбанк» на об`єкт нерухомого майна площею 80,8 кв. м. за адресою: Закарпатська обл., Берегівський р-н, с. Мужієво, вул. Ф. Ракоці, 274Б.

Зокрема, із вказаної заяви вбачається, що ТОВ «Котнар-М» було власником нерухомого майна, яке знаходиться у Закарпатській області, Берегівського району, в с. Мужієво по вул. Ракоці Ференца II, буд.274Б згідно свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №2530 від 29.04.2015р. (індексний номер 21024924).

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №201084517 заявнику стало відомо про те, що приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 03.08.2018 безпідставно прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 80,8 кв.м. (Закарпатська область, Берегівський район, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца ІІ, буд. 274 Б) за Акціонерним товариством «ВТБбанк» (індексний номер 42381730).

Згідно цієї ж довідки, зазначене рішення прийнято приватним нотаріусом на підставі дублікату іпотечного договору номер 1018 від 26.03.2018, листом-вимогою АТ «ВТБбанк» №8567/1-2 від 24.10.2017 та витягу із протоколу №50 від 31.05.2018.

За твердженням заявника, згадане вище рішення приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, загальною площею 80,8 кв.м. (Закарпатська область, Берегівський район, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца II, буд.274Б) за Акціонерним товариством «ВТБбанк» (індексний номер 42381730), прийнято без жодної правової підстави і в той час, як в момент вчинення цих нотаріальних дій обтяження, як і основне зобов`язання, яке обумовило це обтяження, було припинене.

З огляду на вказане, заявник вважає, що у діях приватного нотаріуса ОСОБА_4 вбачаються ознаки, передбачені частиною 1 статті 366 КК України, а саме: про внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видача завідомо неправдивих офіційних документів.

Як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власникомнерухомого майна, загальною площею 80,8 кв.м. (Закарпатська область, Берегівський район, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца II, буд.274Б) на даний час є АТ "ВТБ Банк", .

Постановою прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 10.06.2020 року нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Клопотання мотивоване тим, що вищевказане нерухоме майно, розташоване за адресою: Закарпатська область, Берегівський район, с. Мужієво, вул. Ракоці Ференца ІІ, буд. 274 Б має значення у кримінальному провадженні як речовий доказ, оскільки дане майно є об`єктом кримінально протиправних дій та можливо є набутим кримінально протиправним шляхом, а тому з метою збереження речових доказів слід накласти арешт.

Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосований з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження

Прокурор ОСОБА_3 на розгляд клопотання не з`явився. Однак, надав заяву, в якій вимоги клопотання підтримав та просив провести розгляд даного клопотання за його відсутності.

Власник майна представник АТ «ВТБ БАНК» на розгляд клопотання не з`явилася. А тому суд проводить розгляд даного клопотання за її відсутності на підставі ч.1 ст.172 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

В провадженні прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 08.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань слугувало те, що, 08.05.2020 до Ужгородської місцевої прокуратури надійшла заява від ТОВ «Котнар-М» про те, що приватним нотаріусом ОСОБА_4 внесено завідомо неправдиві відомості до офіційних документів та безпідставно прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за АТ «ВТБбанк» на об`єкт нерухомого майна площею 80,8 кв. м. за адресою: Закарпатська обл., Берегівський р-н, с. Мужієво, вул. Ф. Ракоці, 274Б.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеному у ст.98 цього Кодексу.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що вказане вище нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до п.2 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Постановою прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 від 10.06.2020 року нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Однак, ані в даній постанові, ані прокурором у поданому клопотання не зазначено обґрунтованих підстав, якими чином нерухоме майно відповідає вимогам ст.98 КПК України, а саме обґрунтовуючи подане клопотання прокурор вказує на той факт, що вказане майно, затвердженням заявника є набутим кримінальним протиправним шляхом. Однак, з досліджених матеріалі клопотання відсутній жодний доказ проте, що даний факт було встановлено органом досудового розслідування.

Виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, приходжу до переконання, що дане клопотання про накладення арешту на майно є необгрутованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 167, 170, 171-173, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні прокурора Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії).

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1