Дата документу 14.01.2020
Справа № 334/6390/18
Провадження № 1-в/334/14/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
Інспектора ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання призначеного вироком суду відносно:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.06.2019 року засудженого Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання призначеного вироком суду відносно ОСОБА_5 . У поданні зазначено, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2019 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік. На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладено судом обов`язки; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з УОПП.

27.08.2019 року ОСОБА_5 під особистий підпис було ознайомлено з правилами відбування покарання та обов`язками, покладеними на нього судом.

Згідно ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України, засудженого було ознайомлено під підпис з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію: 1 та 3 середа кожного місяця.

Під час ознайомчої бесіди ОСОБА_5 повідомив, що тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 04.09.2019 року, 18.09.2019 року ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до Дніпровського районного відділу, про можливі причини неявок не попередив. У зв`язку з тим, що місцезнаходження засудженого не вдалося встановити.

15.10.2019 року ОСОБА_5 з`явився до Дніпровського РВ та надав письмове пояснення про причини неявок на реєстрацію 04.09.2019 р., 18.09.2019 р. та 02.10.2019 р. та про своє тимчасове місце проживання у реабілітаційному центрі м. Дніпро, проте на запит щодо перевірки факту проживання з Дніпровського РВ пробації м. Дніпро отримано незадовільну відповідь. 16.10.2019 р.. ОСОБА_5 знову мав пропуск реєстрації. 23.10.2019 р. у засудженого відібрано пояснення про причини неявки на реєстрацію, поважні причини не встановленні

У ході щоквартальної перевірки щодо притягнення до адміністративної відповідальності було встановлено, що у III кварталі 2019 року на ОСОБА_5 співробітниками Індустріального ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП Національної поліції України було складено адміністративні протоколи за ч. 1, ч. 2 ст. 175-1 КУпАП від 28.08.2019р., за ч. 1, ч. 2 ст. 178 КУпАП від 17.08.2019р. та за ч. 1 ст. 127 КУпАП від 30.08.2019р.

Таким чином, в діях засудженого ОСОБА_5 вбачається систематичність порушень правил та умов відбування призначеного судом покарання, про що свідчать неявки на реєстрацію без поважних причин, несвоєчасне повідомлення про зміну місця проживання та вчинення адміністративних правопорушень в період іспитового строку.

Представник Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області в судовому засіданні доводи подання підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, з підстав викладених в ньому.

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури вважає, що подання є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

У судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши особову справу та заслухавши думку прокурора, який підтримав подання, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 8 ч. 1ст. 537 КПК України,передбачено, що під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати, у тому числі питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Порядок здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, передбачений Кримінально-виконавчим кодексом України, а також Інструкцією про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненні контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерством внутрішніх справ України від 19.12.2003, № 270/1560, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 за № 16/8615.

Відповідно до ст. 13 Кримінально-виконавчого кодексу України, уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень, зокрема, забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням. Згідно пунктів 5.2 та 5.3 Розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійсненні контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерством внутрішніх справ України від 19.12.2003, № 270/1560, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 за № 16/8615, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання. Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Положеннями статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України,також передбачена відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання (ч.ч. 1, 2 ст. 166 КВК України).

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2019 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
Як передбачено ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, тобто, вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження також застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені (ч.4ст.166 КВК України).
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні встановлено, що органом пробації до ОСОБА_5 застосовані письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання в зв`язку з неявкою на реєстрацію.
Встановити відсутність поважності причин неявки на реєстрацію, суду не представилось можливим у зв`язку з неявкою засудженого у судові засідання.
Статтею 8 КПК України розкрито одну із засад кримінального провадження - верховенства права, яка гласить, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що важливим у розумінні принципу верховенства права є також забезпечення рівноваги між інтересами суспільними та окремої особи, що є концептуальним критерієм поняття демократичного суспільства.
Однією із умов розуміння рівноваги інтересів є застосування принципу еволютивного тлумачення, за допомогою якого забезпечується практичний і ефективний характер прав особи, та умови верховенства права. Конвенція - це живий інструмент, який необхідно тлумачити у світлі умов сьогодення, а межі свободи міркування можуть бути різними залежно від обставин.
Принцип верховенства права вимагає від держав не лише поважати й застосовувати в передбачуваний та узгоджуваний спосіб запроваджені ними закони, а ще й забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя, довіри громадян до держави та створюваного нею закону.
Отже, на підставі вище викладеного, у зв`язку із неможливістю встановлення фактів необхідних для розгляду подання, а саме з`ясування обставин порушення засудженим обов`язків покладених на нього вироком суду, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволення подання.
Керуючись ст. 78 КК України,ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволення подання Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 , для відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.06.2019 року

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1