Справа № 357/5089/16-к
У Х В А Л А

13.02.2020 року Колегія суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддя - ОСОБА_2 ,

суддя - ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
потерпіла ОСОБА_6 ,
захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши питання доцільності продовження заходів забезпечення під час судового засідання в приміщенні суду за обвинувальним актом стосовно:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.187, п.п.9, 12 ч.2 ст.115 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.187, п.п.9, 12 ч.2 ст.115 КК України, -
У С Т А Н О В И Л А:

30 липня 2019 року у провадження колегії суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області після повторного автоматизованого розподілу справ надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005296 від 19 грудня 2015 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.187, п.п.9, 12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.187, п.п.9, 12 ч.2 ст.115 КК України.

31 липня 2019 року ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

05 вересня 2019 року ухвалою суду справа призначена до судового розгляду.

13 лютого 2020 року в судовому засіданні прокурор заявив клопотання у якому просить продовжити строк тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_7 просять змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_8 просять вирішити зазначене питання на розсуд суду.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.

До обвинувачених застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 20 лютого 2020 року.

Завершити судовий розгляд обвинувального акта до вказаної дати не вбачається за можливе.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор, просив продовжити застосування щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у Кодексі передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ст.ст. 131, 176, 183 КПК України).

Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним з обмеженням конституційного права особи на свободу, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого, як переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.

Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе: наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1, 2 ст. 194 КПК України).

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Суд зазначає, що існує достатньо підстав вважати, що опинившись на волі, обвинувачені можуть переховуватись від суду, адже у них відсутні міцні соціальні зв`язки та існує обґрунтована підозра у вчиненні ними злочинів, за які законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі, вони можуть незаконно впливати на свідків.

Доводи захисника не спростовують наведеного.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а тому вважає за необхідне продовжити їм строк тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 350, 369, 371, 372 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

запобіжний захід ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ - залишити без зміни, продовживши строк тримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 12 квітня 2020 року, включно.

Запобіжний захід ТРИМАННЯ ПІД ВАРТОЮ - залишити без зміни, продовживши строк тримання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 12 квітня 2020 року, включно.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку і строки передбачені ст.395 КПК України.

К О Л Е Г І Я С У Д Д І В:

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3