233 № 233/8/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001501 від 15 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-
в с т а н о в и в :
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, посилаючись на те, що слідчим відділенням Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001501 від 15 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 15.12.2019 року приблизно о 00 годин 30 хвилин, точного часу в ході досудового слідства встановлено не було, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та їх дії носять таємний характер, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перелізли через паркан та проникли до території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де за допомогою металевої монтировки, яка заздалегідь була у ОСОБА_5 при собі, розбили скло у віконному проємі приміщення гаражу та через отвір, який утворився, побачили у вказаному приміщенні мотоцикл «JAWA 350» р/н НОМЕР_1 , 1962 року випуску, червоного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме вищезазначеним мотоциклом «JAWA 350» р/н НОМЕР_1 , 1962 року випуску, червоного кольору. Далі ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 незаконно заволодіти вищевказаним мотоциклом, на що останній погодився, тим самим вступили між собою в попередній злочинний зговір. Негайно реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , металевою монтировкою пошкодили замок і вхідні двері, та таким чином проникли до приміщення гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , звідки діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, незаконно заволоділи мотоциклом «JAWA 350» р/н НОМЕР_1 , 1962 року випуску, червоного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 , вартістю 2985,09 грн та виштовхали його на вулицю, після чого з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

02.01.2020 року під час проведеного у встановленому законом порядку огляду з участю підозрюваного ОСОБА_5 було проведено огляд металевого лому (монтировки) довжиною 45 см, діаметром 1,5 см, який останній використовував при скоєнні правопорушення, а саме пошкодженя вікна та злому вхідних дверей гаражу на території домоволодіння АДРЕСА_1 під час скоєння незаконного заволодіння мотоциклом «JAWA 350» р/н НОМЕР_1 . Окрім того підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що вказаний металевий лом (монтировка) належить йому.

Відповідно ч.5 ст.237 КПК України металевий лом (монтировка) довжиною 45 см, діаметром 1,5 см опечатано і вилучено до Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області та визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до обставин кримінального провадження вилучений вищезазначений предмет під час проведення слідчих дій є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та має доказове значення для встановлення об`єктивної істини при розслідування зазначеного кримінального правопорушення, тому є доказами, у зв`язку з чим метою запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення, слідчий просив накласти арешт на вказане майно.

У судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити, наклавши арешт на вказане майно з метою збереження його як речового доказу, з метою запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення та тимчасового позбавлення можливості особи, у володінні та власності якої перебуває вказаний предмет відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином цим майном та використовувати його.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001501 від 15 грудня 2019 року відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Згідно з ч.3 ст.233 КПК України, вказане майно є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, достатні підстави вважати, що воно, зокрема, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, з метою арешту майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається, зокрема, підозрюваний, треті особи.
Згідно з ч. 3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Старшим слідчим доведено підстави необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно, тому, вважаю, що клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001501 від 15 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підлягає задоволенню та слід накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця події 02 січня 2020 року біля будинку №272 по вул. О.Тихого м. Костянтинівка Донецької області, за участю ОСОБА_5 , а саме металевий лом (монтировку) довжиною 45 см, діаметром 1,5 см, що є особистою річчю ОСОБА_5 , який знаходиться в Костянтинівському ВП по вул.Злагоди 2 м.Костянтинівка з метою запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення та тимчасового позбавлення можливості особи, у володінні та власності якої перебуває вказаний металевий лом відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, оскільки останній має суттєве значення речового доказу по кримінальному провадженню, є знаряддям кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 167,170-173 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0001501 від 15 грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасове вилучене майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме - металевий лом (монтировку) довжиною 45 см, діаметром 1,5 см, вилучений під час огляду місця події за участю ОСОБА_5 02 січня 2020 року біля будинку №272 по вул. О.Тихого м. Костянтинівка Донецької області, який зберігається в камері схову речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, з метою запобігання можливості його пошкодження, псування, знищення та тимчасового позбавлення можливості особи, у володінні та власності якої він перебуває відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, оскільки останній має суттєве значення речових доказів по кримінальному провадженню та є знаряддям кримінального правопорушення.

Вищевказане арештоване майно зберігати за адресою АДРЕСА_2 (Костянтинівський ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області).

Копію ухвали направити старшому слідчому ОСОБА_3 , прокурору ОСОБА_4 , власнику майна ОСОБА_5 .
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1