справа №176/798/19
провадження №1-в/176/22/20
УХВАЛА
Іменем України

03 лютого 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду, в режимі відеоконференції, клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, що надійшло від засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, судимого вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2010 року за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

У своєму клопотанні засуджений, висловивши свою не згоду із рішенням адміністрації установи відбування покарання щодо відмови йому у зверненні до суду із поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, просив застосувати до нього пільгу, передбачену положенням статті 82 КК України. Своє клопотання мотивував тим, що судимий вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2010 року за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. На даний час відбув 2/3 строку призначеного покарання. При цьому, протягом всього строку відбування покарання, за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці, отримав 10 заохочень, натомість, раніше отриманні 3 стягнення наразі погашені за плином часу. Крім того, просив звернути увагу на те, що він має дружину та дітей, з яким підтримує соціально-корисні зв`язки.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав своє клопотання із зазначених в ньому підстав.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 , наголошуючи на тому, що його підзахисний у повному обсязі довів те, що став на шлях виправлення, просив задовольнити клопотання ОСОБА_4 .

Прокурор заперечував у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 .

Заслухавши думки учасників, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

Так, стаття 82 КК України регламентує, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, окрім іншого, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання. Підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є та обставина, що засуджений не виправився, не довів своє виправлення, але став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбування більш м`якого виду покарання.

Із матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 судом встановлено, що останній є судимим вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2010 року за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Відбуваючи покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, на даний час ОСОБА_4 відбув більше 2/3 строку покарання, а тому має правові підставі для застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Водночас, відповідно до роз`яснень, які викладено в п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням учасників судового провадження, зокрема ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, та інше.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, яка полягає, зокрема, у прагненні своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин.

Із характеристики, що мається в особовій справі засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній відбуває покарання в державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)» починаючи з 14 липня 2011 року. За час відбування покарання засуджений характеризується позитивно, на виробництві установи не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою, підтримує зв`язки з рідними, провину в скоєному злочині визнає та в заподіяному розкаюється.

Крім того, із довідки про заохочення/стягнення засуджених та витягів наказів державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» про заохочення засуджених, що маються в особовій справі засудженого ОСОБА_4 , судом встановлено, що останній отримував 9 заохочень.

Вказані заохочення отримані засудженим 17 січня 2017 року, 04 серпня 2017 року, 28 грудня 2017 року, 18 квітня 2018 року, 31 липня 2018 року, 27 грудня 2018 року, 09 квітня 2019 року, 22 липня 2019 року та 08 жовтня 2019 року.

Наявність будь-яких інших заохочень у ОСОБА_4 за матеріалами його особової справи судом не встановлено та засудженим не доведено.

Також ОСОБА_4 мав 3 стягнення від 14 січня 2012 року, 03 квітня 2015 року та 29 січня 2016 року.

Вищевказані стягнення хоча і погашені за плином часу, проте мають враховуватися судом в контексті аналізу поведінки засудженого за весь період відбування покарання.

Із проведеного аналізу поведінки засудженого в період відбування покарання, суд вбачає, що ОСОБА_4 почав отримувати систематично заохочення, не допускаючи при цьому будь-яких порушень режиму відбування покарання, лише з січня 2017 року, тобто у період часу, що не перевищував трьох років на момент звернення із даним клопотанням до суду.

Разом з тим, за глибоким переконанням суду, за такий незначний строк, із врахуванням того, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, пов`язаного із позбавленням життя іншої людини, неможливо дійти висновку, що засуджений дійсно досяг виправлення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що під час розгляду комісією при державній установі «Жовтоводська виправна колонія (№26)» питання про можливість застосування до засудженого ОСОБА_4 пільг, передбачених ст. 101 КВК України, останньому 14 березня 2019 року було відмовлено як такому, що не стає на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, на теперішній час суд не вбачає підстав для заміни ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому у задоволенні клопотання останнього слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України та у відповідності із ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду,шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1