Справа № 991/1647/20
Провадження1-кс/991/1681/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій ОСОБА_2 просить зобов`язати прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 13.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, розглянути клопотання від 17.02.2020 в порядку ст. 220 КПК України; повідомити про результати розгляду клопотання та вручити копію відповідного процесуального рішення, прийнятого за результатами розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування

Тобто, Кримінальний процесуальний кодекс України визначає вичерпний перелік осіб, що мають право оскаржити те чи інше рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора.

Відповідно до пункту 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.
Звертаючись до слідчого судді зі даною скаргою, ОСОБА_2 зазначив, що прокурорами САП здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 13.02.2020 прокурором Офісу Генерального прокурора на підставі повідомлення у засобах масової інформації, за фактом можливого вчинення колишнім першим заступником Головного військового прокурора кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

ОСОБА_2 стверджує, що він упродовж 2014-2017 років обіймав посаду першого заступника Головного військового прокурора, а відтак, кримінальне провадження стосується саме його і зачіпає саме його права та законні інтереси, тому вважає, що він набув процесуального статусу особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, а тому 17.02.2020 звернувся до прокурорів САП із клопотанням у порядку, визначеному ст. 220 КПК України.

Посилаючись на те, що прокурори САП його клопотання, у визначений КПК України триденний строк, не розглянули та не задовольнили, чим допустили бездіяльність, звернувся до слідчого судді з цією скаргою.

Разом з цим, зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів не можливо дійти висновку, що ОСОБА_2 підтвердив свій процесуальний статус у кримінальному провадженні, оскільки, не надавдоказів того, що стосовно нього чи його майна здійснюються процесуальні дії, визначені Кримінальним процесуальним кодексом України, тому підстави для звернення зі скаргою в порядку п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України у нього наразі відсутні.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні підстави для повернення скарги.

Керуючись ст. 2, 7, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, - повернути особі, яка подала скаргу.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1