Справа № 161/320/20
Провадження № 1-кс/161/219/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року м. Луцьк
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000538 від 29.11.2018, про арешт майна -

В С Т А Н О В И В:
09.01.2020 старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно, яке перебуває у власності ОСОБА_5 , а саме: житловий будинок загальною площею 108,6 м?, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер: :01:002:1529 площею 0,1212 га.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 працюючи на посаді начальника сировинної бази «Вутишно» Маневицького торфозаводу Філіалу державного підприємства «Волиньторф», будучи службовою особою, відповідно до посадової інструкції начальника сировинної бази «Вутишно» Маневицького торфозаводу Філіалу ДП «Волиньторф», діючи необережно, допустив неналежне виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість їх виконати, зокрема, маючи координати спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами № 2396 від 26.03.2001 виданого ДП «Волиньторф», що був отриманий на визначені ділянки, не встановивши точні межі вказаних земельних ділянок, маючи змогу їх встановлення через координати спеціального дозволу, внаслідок чого у період часу з 10.05.2018 по 15.09.2018, шляхом надання усних вказівок підпорядкованих йому працівникам сировинної бази «Вутишно» Маневицького торфозаводу, допустив видобуток корисних копалин загальнодержавного значення з родовища «Вутишно», що поблизу села Довжиця Маневицького району Волинської області на земельних ділянках, які знаходяться за межами вказаного спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами № 2396 від 26.03.2001.
Так, ОСОБА_5 , в період з 10.05.2018 по 15.09.2018, шляхом неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, допустив видобування надр загальнодержавного значення, на території родовища «Вутишно», що поблизу села Довжиця Маневицького району Волинської області із наступних земельних ділянок:
- 0,54 га в межах зареєстрованої ділянки з кадастровим номером №:06:002:0330 (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), але за межами спецдозволу користування надрами № 2396;
- 0,19 га в межах зареєстрованої ділянки з кадастровим номером №:06:002:0328 (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), але за межами спецдозволу користування надрами № 2396;
- 0,24 га в межах зареєстрованої ділянки з кадастровим номером №:06:002:0279 (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами), але за межами спецдозволу користування надрами № 2396;
- 0,03 га в межах зареєстрованої ділянки з кадастровим номером №:06:002:0279 (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами), але за межами спецдозволу користування надрами № 2396;
- 0,15 га в межах зареєстрованої ділянки з кадастровим номером №:06:002:0312 (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами), але за межами спецдозволу користування надрами № 2396;
- земельні ділянки площами 1,51 га, 0,97 га та 0,22 га за межами спецдозволу користування надрами № 2396 (на земельній ділянці без кадастрового номеру, знаходяться в північній частині урочища «Вутишно»).

Відповідно до висновку експерта №3.5-28/19 від 23.08.2019 розмір збитків заподіяних державі внаслідок самовільного видобування торфу ДП «Волиньторф» за межами ліцензійної площі, зазначеної у дозволі №2396, визначений Державною екологічною інспекцією у Волинській області, з врахуванням листа Державної служби геології та надр України від 13.06.2019 №10903/14/14-19, становить 1904056,44 грн.

Таким чином, через неналежне виконання своїх службових обов`язків, у зв`язку з несумлінним ставленням до них, ОСОБА_5 , вчинено службову недбалість, внаслідок чого інтересам держави завдано матеріальної шкоди, яка у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто є тяжкими наслідками.

03.01.2020 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

На думку слідчого, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення та подальшого забезпечення цивільного позову, а також з метою запобігання відчуження майна, існує необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, настоювали на його задоволенні.

Володілець майна та його захисник заперечували щодо накладення арешту на майно.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Такі дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь - яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із частиною першою статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У матеріалах провадження відсутні підтверджуючі докази про визнання вказаного вище майна речовим доказом у справі, заявлення цивільного позову тощо, або що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Судове ж рішення не може ґрунтуватися на сумнівах, у цьому випадку усі сумніви мають трактуватись на користь власника майна.

Враховуючи вищенаведене, слідчим не доведена необхідність накладення арешту на майно, а отже у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000538 від 29.11.2018, про арешт майна відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1