ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 657/1201/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/643/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 125 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року Херсонський апеляційний суд колегію суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальні провадження внесені до ЄРДР за №0000284, № 0000577 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 20 березня 2020 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Каланчак, Херсонської області, громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судима,-

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Каланчацького районного суду Херсонської області від 20 березня 2020 року ОСОБА_7 :

по факту спричинення 17.05.2019 року потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень визнано винною в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Призначено за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

по факту спричинення 03.10.2019 року потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень визнано винною у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

На підставі ст. 70 КК України визначено ОСОБА_7 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Запобіжний захід вироком не обирався.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у тому, що вона :

- 17.05.2019 року близько 17-00 год., перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , на грунті ревнощів до свого колишнього співмешканця ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, та бажаючи настання їх наслідків, умисно нанесла кулаками своїх рук близько п*яти хаотичних ударів в область голови та обличчя потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого спричинила потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді забою (травматичного набряку, підшкірного крововиливу) м`яких тканин волосистої частини голови в тім*яній області з осадженням, синців на повіках очей, лівій виличній області обличчя, які виникли від дії тупих предметів, можливо рук людини за 2 3 доби до експертизи, не виключено 17.05.2019 року за обставин і способом, вказаних потерпілою і відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 49/К-к від 21.05.2019 року відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

- 03.10.2019 року близько 22:00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході раптово виниклого конфлікту на грунті особистих неприязних відносин, нанесла потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 один удар долонею правої руки в ліву область обличчя, після чого ОСОБА_8 не втримала рівновагу та впала на землю, а ОСОБА_7 почала хапати потерпілу своєю лівою рукою за волосся, в результаті чого у ОСОБА_8 виявлено забій (травматичний набряк) нижньої губи зліва, який виник від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею, можливо руки людини за 5 6 днів до експертизи, не виключно 03.10.2019 року за обставин і способом, вказаних потерпілою, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 140/К-к від 09.10.2019 року мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікував дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Виключити посилання суду на застосування вимог ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч 1 ст. 125 КК з призначенням покарання у виді громадських робіт строком на 120 годин.

Доведеність винуватості та кваліфікацію дій обвинуваченої прокурор не оспорює.

Посилаючись на роз`яснення Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами покарання» вказує, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції.

Суд не врахував зазначених положень, помилково кваліфікував дії обвинуваченої окремо за кожним епізодом обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК при призначенні покарання та безпідставно двічі призначив покарання за однією і тією ж нормою закону, а остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70 КК, чим допустив неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Обвинувачена не заперечила проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце апеляційного розгляду, заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду на адресу суду не подавала.

Її неприбуття відповідно до положень ч 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Мотиви Суду.
В апеляційній скарзі прокурором не оспорюються висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію її дій за ч. 1 ст. 125 КК України, а тому вирок в цій частині згідно ч 1 ст. 404 КПК України в апеляційному порядку не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання заслуговують на увагу.

Як видно із вироку, суд встановив, що ОСОБА_7 17.05.2019 року та 03.10.2019 року умисно заподіяла легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 і правильно кваліфікував дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Під вказану кваліфікацію підпадають дії ОСОБА_7 як за фактом заподіяння ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень 17.05.2019 року так і 03.10.2019 року.

Отже суд мав призначити обвинуваченій покарання за ч. 1 ст. 125 КК України. Натомість суд призначив покарання за ч 1 ст. 125 КК України за кожен епізод заподіяння легких тілесних ушкоджень і остаточне за сукупністю злочинів, чим неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, на чому слушно наголошує прокурор.

Передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК ) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції.

За таких обставин вирок суду в частині призначеного покарання підлягає зміні на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, п 2 ч 1 ст. 413 КПК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченої, визнання нею вини, кількість епізодів злочинної діяльності, висловлене щире каяття, колегія суддів приходить до висновку про необхідність виключити із резолютивної частини вироку посилання суду на призначення покарання за сукупністю злочинів та посилання на призначення покарання за фактом спричинення тілесних ушкоджень 03.10.2019 року та вказати - вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Вказівка суду на визнання винуватою ОСОБА_7 за кожним фактом спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, не є тією істотною помилкою, яка б спричинила наслідки у виді незаконності вироку в цій частині.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність визначення покарання у виді 120 годин громадських робіт, тобто покарання у такому розмірі як визначив суд за сукупністю злочинів, слід визнати необґрунтованим.

Зважаючи на неправильне застосування судом положень ст. 70 КК України, визначення покарання у розмірі, що перевищує призначене судом за ч. 1 ст. 125 КК призведе до погіршення становища обвинуваченого і не є можливим, зважаючи на те, що прокурор просить змінити вирок та не порушує питання про скасування вироку і ухвалення нового вироку в частині призначеного покарання.

За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 404, 405, 409, 413, 419, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Каланчацького районного суду Херсонської області від 20 березня 2020 року, відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

З резолютивної вироку виключити вказівку суду на призначення ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч 1 ст. 70 КК у виді 120 годин громадських робіт та посилання суду на призначення покарання за фактом спричинення тілесних ушкоджень 03.10.2019 року за ч.1 ст. 125 КК України у виді 100 годин громадських робіт.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт.

В іншій частині вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційного кримінального суду.

Судді: ( три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4