ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/876/19

Провадження № 1-кп/486/26/2020

11 січня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника пробації - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2019 року за № 0000290 на підставі обвинувального акту відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнська Миколаївської області, гр-на України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)17.11.2002 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, з іспитовим строком 3 роки;
2)09.06.2003 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 08.11.2006 року зі Снігурівської ВК №5 по відбуттю строку покарання;
3)14.02.2007 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. Звільнений 17.04.2008 року з Ольшанської ВК №53 за постановою Миколаївського районного суду від 09.04.2008 року із заміною на виправні роботи на невідбутий строк 10 міс. 5 дн.;
4)16.06.2010 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, з іспитовим строком 3 роки;
5)03.08.2011 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.5 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 8 років. Звільнений 02.02.2018 року із Казанківської ВК №93 за ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 25.01.2018 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 10 міс. 28 дн.;
6)11.06.2019 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 1 рік,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.05.2019 року близько 21.20 год. ОСОБА_4 , прийшов до своєї знайомої ОСОБА_7 , яка проживає з батьками по АДРЕСА_3 , щоб з`ясувати стосунки. Оскільки остання не виявила бажання відчиняти двері, ОСОБА_4 , грубо порушуючи громадський порядок, вживаючи нецензурну лексику, став кричати та вимагати відчинити йому тамбурні двері та гучно стукати кулаками і ногами у двері, чим заважав відпочивати мешканцям квартир четвертого поверху. Крім цього, вимкнув в лічильнику світло квартири АДРЕСА_4 .

Продовжуючи порушувати громадський спокій, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ОСОБА_4 зірвав зі стіни на першому поверсі секцію поштових скриньок шести квартир АДРЕСА_5 , які приніс і кинув на підлогу сходинкового майданчику четвертого поверху. Після цього, в під`їзді між 3 та 4 поверхами ОСОБА_4 руками висмикнув з вікна три дерев`яні віконні рами зі склом, які умисно кинув на площадку четвертого поверху, від чого скло розбилось. На зауваження мешканців квартир, які повиходили на шум, останній не реагував, висловлюючись в бік присутніх нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою. Хуліганські дії ОСОБА_4 були припинені працівниками поліції, які прибули за викликом, на місце події.

Таким чином, ОСОБА_4 , внаслідок вчинення хуліганських дій між третім та четвертим поверхами другого під`їзду будинку АДРЕСА_6 , який знаходиться на балансі Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання», спричинив потерпілій стороні матеріальний збиток на суму 3 967.30 грн..

Своїми діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив, що у вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять його вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, та відмовляється від їх дослідження під час судового розгляду. Також зазначив, що визнає цивільний позов у повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав цивільний позов та пояснив, що Комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційне об`єднання», діями обвинуваченого ОСОБА_4 було спричинено матеріальний збиток на суму 3 967.30 грн.. Просив про задоволення цивільного позову та обрати обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінивши встановлені по справі обставини, перевіривши докази у їх сукупності та визнаючи їх допустимими, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який на «Д» обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується типово, раніше не одноразово судимий за злочини проти власності.

У розумінні ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, правову позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України, враховуючи думку обвинуваченого та потерпілої сторони, суд приходить до висновку про доцільність призначення останньому покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

На думку суду таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому судом враховується, що за вимогами ч.4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами призначення покарань за сукупністю злочинів.

Згідно роз`яснень, наданих у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у Постановах від 27.03.2018 року у справі № 754/2749/17 та від 10.07.2018 року у справі № 545/3663/16-к, самостійне виконання вироків є обов`язковим не лише у разі, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, що належить відбувати реально, а й у разі, коли особа звільняється від відбування покарання з випробуванням.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 296 КК України до постановлення вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.06.2019 року, тому зазначений вирок, на підставі ч.4 ст. 70 КК України, підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні про відшкодування матеріальних збитків в сумі 3 967.30 грн. є доведеним в судовому засіданні та підтверджується відповідними доказами, а тому, на підставі ч.2 ст. 127 КПК України, підлягає задоволенню.

Витрат пов`язаних з проведенням експертиз не понесено.

Речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити, з випробуванням 2 роки.

Відповідно до п.1), п.2) ч.1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11.06.2019 року яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням 1 рік, виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання», матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 3 967 (три тисячі дев`ятсот шістдесят сім) гривень 30 коп..

З підстав передбачених ч.2 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1