У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 19.12.2019 року, якою задоволено подання начальника державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» відносно
засудженого: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, на теперішній час засудженого 24 квітня 2013 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.115, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 11 років,
- про застосування заходу стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу.
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7

засуджений: ОСОБА_8

захисник: ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 19.12.2019 року задоволено подання начальника державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» стосовно засудженого ОСОБА_6 про застосування заходу стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу.

_________________________________________________________________

Провадження 11-кп/812/328/20 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_10
Категорія: в порядку вик. вироку Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

Узагальнені доводи апелянта.

Апелянт вважає, що ухвала суду є незаконною та не обгрунтованою.

Наголошує, що окрім того, що він відмовлявся виходити в загальні маси засуджених, він нічого більше не порушував.

Зазначає, що за час відбування покарання з адміністрацією та іншими засудженими конфліктів не мав.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_6 засуджений 24 квітня 2013 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.115, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 11 років.

Засуджений відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 26.05.2019 року.

19.12.2019р. начальник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)»
звернувся до суду з поданням про переведення засудженого за порушення установленого порядку відбування покарання до приміщення камерного типу.

Задовольняючи клопотання адміністрації колонії суд першої інстанції зазначив, що враховуючи особистість засудженого, характер вчиненого правопорушення, яке є злісним у відповідності до вимог ст.133 КВК України, поведінку засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, суд вважає обґрунтованим заявлене клопотання та дійшов висновку про необхідність застосування заходу стягнення у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу строком на 3 місяці, оскільки застосування інших заходів впливу до засудженого є безуспішними.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши пояснення засудженого та захисника на підтримку апеляційної скарги, доповідь судді, думку прокурора про залишення ухвали без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання начальника державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про можливість поміщення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_6 строком на 3 місяці, суд першої інстанції дотримався вимог кримінального процесуального закону, та з таким висновком погоджується і колегія суддів суду апеляційної інстанції.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що станом на 17.12.2019 року він за час відбування покарання характеризується негативно, за допущені порушення встановленого порядку відбування покарання дванадцять разів (15.12.2012 року, 21.04.2014 року, 15.08.2014 року, 06.09.2014 року, 26.10.2015 року, 27.10.2015 року, 09.01.2016 року, 30.07.2019 року, 12.08.2019 року, 29.08.2019 року, 29.11.2019 року, 13.12.2019 року) притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них вісім разів поміщався до ДІЗО та один раз був переведений із дільниці ресоціалізації до приміщення камерного типу установи строком на 3 місяці. Допущені порушення виражались у порушені режиму відбування покарання (вживання алкоголю, виготовлення та зберігання заборонених предметів, нетактовної поведінки, порушення локалізації) та не виконанні законних вимог адміністрації установи (відмова від загальної маси засуджених). Має заохочення. На даний час має п`ять стягнень, які не знято та не погашено. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, проте виконує законні вимоги тільки під контролем, безвідповідально відноситься до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань, не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується.

Матеріали особової справи свідчать про те, що 18 грудня 2019 року засуджений ОСОБА_6 в категоричній формі відмовився перебувати в загальній масі засуджених, після відбуття стягнення у ДІЗО, мотивуючи тим, що у нього склалася конфліктна ситуація з рядом засуджених відділення, на ґрунті неприязних відносин. Під час проведені перевірки було встановлено, що у засудженого ОСОБА_6 конфліктних ситуацій із засудженими відділення не має, але засуджений і надалі відмовляється перебувати в загальній масі засуджених, чим не виконав законні вимоги адміністрації установи, що підтверджується рапортом капітана внутрішньої служби ОСОБА_11 від 18.12.2019 року та письмовими поясненнями засудженого ОСОБА_6 від 18.12.2019 року.
Дане порушення установленого порядку відбування покарання засудженим ОСОБА_6 розглядалося на засіданні комісії, яка прийшла до висновку про необхідність переведення засудженого до приміщення камерного типу (протокол №160 від 19.12.2019 року).
Відповідно до п. 13-2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Згідно з ч.1 ст. 132 Кримінально-виконавчого кодексу України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватись такий захід стягнення як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.
Згідно з ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
Відповідно до ч. 9 ст. 134 КВК України стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що, оскільки до засудженого ОСОБА_6 неодноразово застосовувались заходи впливу та дисциплінарні стягнення, які виявлялись безуспішними, то в цілому його негативна поведінка носить систематичний характер, отже суд першої інстанції дійшов вірної думки про необхідність поміщення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» терміном на три місяці.
Доводи ОСОБА_6 відносно того, що він не порушував дисципліну є надуманими і не підтверджуються матеріалами провадження.
З огляду на наведене , відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та скасування ухвали суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 376,405, 407, 419, п.13-2ч.1ст.537 КПК України, ч.1 ст. 132, ч.1 ст. 134 КВК України, апеляційний суд
п ос т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 19.12.2019 року, якою задоволено подання начальника державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» відносно засудженого ОСОБА_6 про застосування заходу стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу залишити без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: