Справа № 303/2128/20
н.р. стат. звіту - 305
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2020 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене 01.04.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000742 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, який працює лінійним трубопровідником АТ «Укртранснафта», одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України,

за участю: сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,
з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,
інших учасників: потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він 31 березня 2020 року, перебуваючи на вулиці Воз`єднання в місті Мукачево, навпроти КП «Мукачівський центральний ринок» припаркував свій автомобіль «Wolksvagen», з д.н.з. НОМЕР_1 , з порушенням правил дорожнього руху, з правої сторони дорожнього полотна по вулиці Воз`єднання, 21.
Після отримання повідомлення про притягнення до адміністратвиної відповідальності, ОСОБА_3 , обурившись рішенням інспектора муніципальної інспекції, вийшов із свого автомобіля та підійшовши до потерпілого ОСОБА_6 - інспектора з паркування відділу інспекторів з паркування Управління муніципальної інспекції Мукачівської міської ради, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою спричинення потерпілому, як службовій особі тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар своєю головою в голову ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин носу, які згідно із висновком експерта Мукачівського районного відділення СМЕ №160/2020 відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, тобто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України.
Під час судового розгляду суду надано угоду про примирення від 25 травня 2020 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України та сторони, зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин: щирого каяття, активного спряння розкриттю злочину, усунення завданої шкоду та особи обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий узгодили покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, перейшовиши до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 350 КК України, у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень та зазначили наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України визнав та просив затвердити угоду про примирення.
Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав на те, що заподіяну шкоду усунуто, він не має жодних претензій до обвинуваченого, а відтак просив затвердити угоду.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечила щодо затвердження угоди.
При вирішенні питання щодо затвердження угоди суд виходить з наступного.
Так, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є середньої тяжкості, в судовому засіданні підтверджено, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді, кваліфікація кримінального правопорушення є вірною.
Судом встановлено, що умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, баланс інтересів сторін угоди про примирення забезпечено.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди. Окрім цього суд визнає пом`якшуючою обставиною наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості застосування ст. 69 КК України, а відтак вважає, що узгоджений вид та міра покарання відповідає характеру і тяжкості вчиненого.
З врахуванням вищенаведеного, суд, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, позицію учасників провадження та правові позиції: Верховного Суду України, викладену в постанові від 31 березня 2016 року (справа № 5-27 кс 16); Верховного Суду викладену в постанові від 06 грудня 2018 року (справа № 756/11661/17, провадження № 51-4582 км 18), приходить до висновку, що угода відповідає вимогам КПК України, а відтак вважає можливим затвердити угоду про примирення від 25.05.2020.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 468 - 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 25 травня 2020 року укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, із застосування ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1