справа № 359/23/20
провадження 1-кс/359/64/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2020 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
слідчого - ОСОБА_5 ,
соціального педагога ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль з технічною відеофіксацією клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського відділу поліції ГУ НП у Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженню №0000001 від 01.01.2020, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, мешканця АДРЕСА_1 , гр.України, раніше не судимого,

підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2020 року старший слідчий СВ Бориспільського відділу поліції ГУ НП у Київській області капітан поліції ОСОБА_5 , звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Клопотання мотивує тим, що останній допустив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України при наступних обставинах.

В ніч з 31.12.2019 на 01.01.2020 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами, перебуваючи у квартирі належній батькам ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 , святкували Новий ріка, в ході чого вживали спиртні напої.

В подальшому, 01.01.2020, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 , приблизно о 6 год., проявивши злочинну самовпевненість, в порушення п.п. 2.1 «а», 2.9 «б», 2.3 «б», 12.1 ПДР, на належному його матері автомобілі «PEUGEOT PARTNER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права на керування транспортними засобами, повіз ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до місця їх проживання в с.Перегуди Бориспільського району.

В період часу з 06 по 07 годину, ОСОБА_7 , керуючи вищезазначеним автомобілем «PEUGEOT PARTNER», рухаючись по автодорозі Т1004 сполученням м. Бориспіль с. Гоголів на території Бориспільського району, Київської області, в напрямку с. Перегуди, біля повороту до

с. Сеньківка, Бориспільського району, проявляючи злочинну недбалість, порушуючи п.п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР), не був уважним, не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечну швидкість, внаслідок чого під час руху не впорався із керуванням та виїхав в правий по напрямку руху кювет.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «PEUGEOT PARTNER», реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_9 в отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди, а пасажирка ОСОБА_10 отримала тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правого плечового поясу, плеча та передпліччя, забій м`яких тканин тазу, забій лівого гомілкового ступеневого суглобу, епіфізіоліз (перелом) дистального епіфіза лівої великогомілкової кістки.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_7 , який грубо порушив Правила дорожнього руху:
п. 2.1 «а» ПДР, згідно якого водій механічного транспортного засобу повинен мати посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

п. 2.9 «б» ПДР, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п. 2.3 «б» ПДР, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.1 ПДР, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення ОСОБА_7 п.п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та настанням смерті потерпілої ОСОБА_9 і спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10

01 січня 2020 року о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_7 в порядку

ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

02 січня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: Київська обл., Бориспільський район, автодорога м. Бориспіль - с. Гоголів біля повороту до с. Сеньківка, ході якого зафіксована обстановка на місця ДТП та в ході якого вилучено знаряддя злочину автомобіль «PEUGEOT PARTNER», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-протоколом огляду за адресою: Київська обл., Бориспільський район, автодорога м. Бориспіль - с. Гоголів біля повороту до с. Сеньківка, ході якого виявлено та зафіксовано місцезнаходження трупу ОСОБА_9 ;

-лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 , №03 від 02.01.2020;

-показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 .

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Слідчий вважає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за вчинення інкримінованого йому злочину, а також те, що він не повідомляв про кількість потерпілих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, він може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 , враховуючи тяжкість та суспільних резонанс інкримінованого йому злочину, наслідки у вигляді загибелі особи, може незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України;

- вік та стан підозрюваного ОСОБА_7 дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного;

- ОСОБА_7 після вчинення злочину намагався приховати кількість потерпілих в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на тяжкість злочину та суспільний резонанс, наслідки у вигляді загибелі особи, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, приховування кількості потерпілих в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю та виконання покладених на нього у відповідності до вимог ст. 194 КПК України обов`язків.

Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, із письмовим зобов`язанням про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КК України.

Враховуючи, що вказаний злочин спричинив загибель людини, до підозрюваного не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе повністю запобігти встановленим в ході досудового розслідування ризикам, враховуючи тяжкість злочину та суспільний резонанс, наслідки у вигляді загибелі особи, залишення підозрюваним на автомобілі з місця дорожньо-транспортної пригоди та зникнення його в невідомому напрямку. Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином слідчий вважає за доведене під час досудового розслідування, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України та є всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, слідчий прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави та утримувати його в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

У судовому засіданні слідчий, прокурор та соціальний педагог підтримали клопотання слідчого.

Адвокат ОСОБА_4 , його підзахисний та законний представник підозрюваного ОСОБА_8 заперечують проти задоволення клопотання, вважаючи, що підозрюваному можливо обрати менш суворий запобіжний захід, остільки він є неповнолітнім, повністю визнав свою вину, має міцні соціальні зв`язки, у скоєному розкаюється, а сам він потребує лікування.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши документи, приєднані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 178 цього Кодексу метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

За правилом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що 01.01.2020, в період часу з 06 по о7 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 , проявивши злочинну самовпевненість та недбалість, в порушення п.п. 2.1 «а», 2.9 «б», 2.3 «б», 12.1 ПДР, керуючи належним його матері автомобілем «PEUGEOT PARTNER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не маючи права на керування транспортними засобами, рухаючись по автодорозі Т1004 сполученням м. Бориспіль с. Гоголів на території Бориспільського району, Київської області, в напрямку с. Перегуди, біля повороту до

с. Сеньківка, Бориспільського району, не був уважним, не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечну швидкість, внаслідок чого під час руху не впорався із керуванням та виїхав в правий по напрямку руху кювет.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «PEUGEOT PARTNER», реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_9 в отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці пригоди, а пасажирка ОСОБА_10 отримала тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин правого плечового поясу, плеча та передпліччя, забій м`яких тканин тазу, забій лівого гомілкового ступеневого суглобу, епіфізіоліз (перелом) дистального епіфіза лівої великогомілкової кістки.

01 січня 2020 року о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_7 в порядку

ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

02 січня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри, оголошеної Кропиві, підтверджується наданими до клопотання доказами: особистими показами у якості підозрюваного та при розгляді клопотання ОСОБА_7 , протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: Київська обл., Бориспільський район, автодорога м. Бориспіль - с. Гоголів біля повороту до с. Сеньківка, ході якого зафіксована обстановка на місця ДТП та в ході якого вилучено знаряддя злочину автомобіль «PEUGEOT PARTNER», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; протоколом огляду за адресою: Київська обл., Бориспільський район, автодорога м. Бориспіль - с. Гоголів біля повороту до с. Сеньківка, ході якого виявлено та зафіксовано місцезнаходження трупу ОСОБА_9 ; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 за №03 від 02.01.2020; показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

З огляду на це слідчий суддя дійшов переконання, що в ході досудового розслідування зібрана достатня кількість належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, відноситься до тяжких, оскільки за його вчинення передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Ця обставини свідчить про те, що під впливом тяжкості покарання він буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та перешкоджанню кримінального провадження іншим чином. Тримання ОСОБА_7 під вартою сприятиме забезпеченню кримінального судочинства та правопорядку. Безумовно, досягнення таких цілей становить суспільний інтерес, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного.

Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 17 листа №511-550/0/4-13від 04.04.2013, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку в залежності від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

З огляду на це слідчий суддя вважає допустимим обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою строком на 60 днів.

За правилом ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави. В ухвалі слідчого судді зазначаються обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави.

В той же час, відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що вказаний злочин спричинив загибель людини, до підозрюваного не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 192-194, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського відділу поліції ГУ НП у Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженню №0000001 від 01.01.2020, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимому, обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто, до 02.03.2020 року включно, без визначення розміру застави, та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 рахувати з 01 січня 2020 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1