Справа № 308/3384/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого) ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження № 11-сс/4806/234/20 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04. 04. 2020.

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБ України в Закарпатській області ОСОБА_8 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу в розмірі 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 483 460 (чотириста вісімдесят три тисячі чотириста шістдесят) грн.,щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Лучки, Мукачівського району, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з незакінченою середньою освітою, непрацюючого, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_7 покладено обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти), якщо їх декілька для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали встановлено до 21 год. 15 хв. 30.05.2020.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що 23. 03. 2020 слідчим відділом УСБ України в Закарпатській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000132 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у жовтні 2019 року у ОСОБА_10 , виник злочинний умисел на заволодіння коштами ОСОБА_11 , у сумі 7500 доларів США.
З метою реалізації вказаного, ОСОБА_10 залучив для реалізації своїх злочинних намірів свою дружину ОСОБА_12 ,. ОСОБА_7 та ОСОБА_13 . На виконання попередньо обумовленого злочинного задуму, у період з листопада 2019 року по 20. 03. 2020 ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , неодноразово зустрічалися з

ОСОБА_11 -

за місцем її проживання в АДРЕСА_2 , в ході яких висували незаконну вимогу до ОСОБА_11 щодо передачі їм грошових коштів у сумі 7500 доларів США. При цьому, такі вимоги супроводжувались погрозами вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , її близьким родичам, а також погрозами щодо пошкодження її майна.
ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , вчинив вимагання, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України.
Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст.189 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджання кримінальному провадженні у різний спосіб, вчинення ним інших кримінальних правопорушень, що обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, а також те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочин, за який передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі, та є обґрунтовані підстави вважати, що він, усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також слідчий у клопотанні зазначав про те, що ОСОБА_7 разом з іншими особами неодноразово погрожував потерпілій ОСОБА_11 вбивством та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тому є обґрунтовані підстави вважати, що він може незаконно впливати на потерпілу та інших свідків у даному кримінальному провадженні. Неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий у клопотанні обґрунтував наявністю реальної загрози призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, що може спонукати підозрюваного, не дивлячись на родинні та суспільні стосунки та матеріальний стан, вживати всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на потерпілу, свідків та інших підозрюваних, вживати заходів на знищення речових доказів у справі.
В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавленням волі на строк від 3 до 7 років та відноситься до тяжких злочинів. Таким чином, є підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення йому вини у вчинені вище вказаного злочину, може в подальшому перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності такої поведінки підозрюваного. Також, слідчим суддею прийнято до уваги і обставини кримінального правопорушення, у якому досудове розслідування передбачає

-3-

проведення великого обсягу слідчих (розшукових) дій, пов`язаних з встановленням місця знаходження та вилучення відповідних речей та документів, які мають доказове значення для даного провадження, що у сукупності вказує на наявність реальних ризиків, передбачених п. п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином, визнано доведеним, що існує реальна загроза того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може впливати на потерпілих. Крім того, підозрюваний знайомий з потерпілими, знає про їхнє місце проживання, а тому існує ризик незаконного впливу підозрюваним на потерпілих з метою зміни їх показань на свою користь, з метою уникнення кримінальної відповідальності, самостійно або через знайомих, шляхом вмовляння, погроз або іншим способом. Слідчим суддею також враховано і дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , його сімейний стан.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 04. 04. 2020, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити заставу у значно меншому розмірі. Вказує на те, що прокурором не було надано вмотивованих доводів та доказів про наявність ризиків переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілих, свідків, чи перешкоджання кримінальному провадженні якимось іншим чином. Також в обґрунтування апеляційної скарги, захисник посилається на те, що оголошена ОСОБА_7 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, не базується фактичних обставинах справи, оскільки органом досудового розслідування не доведено обґрунтованість підозри за ч. 2 ст. 189 КК України. На його думку, діяння ОСОБА_7 слід було кваліфікувати за ч. 2 ст. 355 КК України, як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань. Також, вказує і на те, що приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя взяв до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання та, всупереч практиці Європейського суду з прав людини, не врахував дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив злочин, не спрямований проти життя та здоров`я та не з`ясував можливість застосування щодо ОСОБА_10 інших (альтернативних) запобіжних заходів. Окрім того, розмір застави слідчим суддею визначено у непомірно великому розмірі, без урахування даних про особу підозрюваного.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з таких підстав.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБ України в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0000132, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23. 03. 2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
03. 04. 2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 04. 04. 2020 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави.

-4-

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого обставини, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірено при розгляді клопотання, заслухано пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходив з практики Європейського суду з прав людини та вважав, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000132 та долучених до клопотання.
З матеріалів судового провадження вбачається, що підозра ОСОБА_7 обґрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом Мукачівського РВ УСБУ в Закарпатській області №58/525-М від 21. 03. 2020 про виявлення злочину; заявою про злочин ОСОБА_11 від 20. 03. 2020; заявою про злочин ОСОБА_14 від 20. 03. 2020; протоколами допитів потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_14 ; протоколом огляду місця події від 02. 04. 2020; протоколами обшуків житла підозрюваних; протоколами пред`явлення для впізнання по фотознімкам; висновками судово-медичної експертизи на предмет нанесення тілесних ушкоджень потерпілим; протоколом огляду речей, вилучених у помешканні ОСОБА_7 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя обґрунтовано вважав їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.
Доводи захисника про недоведеність обґрунтованості підозри за ч. 2 ст. 189 КК України та необхідності кваліфікації діяння ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 355 КК України за кваліфікуючою ознакою, як примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, колегія суддів відхиляє, оскільки під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Таким чином, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя врахував, зокрема, тяжкість покарання за ч. 2 ст. 189 КК України, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, дані про його особу, який раніше не судимий, не працює та постійного джерела прибутку не має, а також відсутність міцних соціальних зв`язків.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється.
-5-

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) констатував, що Конвенція, по суті, відсилає до національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства, водночас вимагаючи також, щоб будь-яке позбавлення свободи відповідало меті статті 5, яка полягає в захисті людини від свавілля.

Таким чином, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є: а)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; б) наявність конкретних фактичних та правових підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з
Апеляційний суд звертає увагу учасників провадження на те, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість особи, а тому правильність кваліфікації діяння, встановлення наявності чи відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення на даній стадії слідчим суддею та судом не перевіряється, так як входить до повноважень суду при судовому розгляді справи, а тому апеляційна скарга захисника з цих підстав є необґрунтованою.

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, а також наявність у нього постійного місця проживання і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.
-6-

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначив і розмір застави 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 483 460 грн., яка, у випадку її внесення, є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та дані про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави у 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є обґрунтованим, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, в разі його внесення.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.
Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні цього злочину на момент вручення були наявними.
Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість на даній стадії досудового розслідування ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому не є слушними доводи апеляційної скарги в цій частині, і такі апеляційним судом відхиляються.
Інші наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 доводи на захист підозрюваного ОСОБА_7 , в тому числі і щодо відсутності у ОСОБА_7 судимості, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів. Не містять матеріали провадження та апеляційна скарга і позитивних даних щодо особи підозрюваного, які б свідчили на його користь та дали колегії суддів підстави призначити йому більш м`який запобіжний захід.
З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, задоволенню не підлягають.
Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення та захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-7-

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04. 04. 2020, якою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 483 460 (чотириста вісімдесят три тисячі чотириста шістдесят) грн. - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: