№ 207/1261/20
№ 1-кс/207/601/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське клопотання ст. слідчого Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та під час випробувального строку повторно вчинив умисний, корисливий злочин проти чужої власності:

17.03.2020, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебував по вулиці Дорожній, біля виходу з підземного переходу залізничного вокзалу ст. Кам`янське - Пасажирський, де побачив ОСОБА_7 , який виходив з підземного переходу на вулицю Дорожню. В той час у ОСОБА_5 виник прямий умисел на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 .

Повторно, реалізуючи свій прямий умисел на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, ОСОБА_5 підійшов зі спини до потерпілого ОСОБА_7 , та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс йому одним кулаком в праве вухо, від чого потерпілий впав на землю, після чого ОСОБА_5 , нахилившись над потерпілим ОСОБА_7 , наніс йому один удар кулаком в обличчя у ділянку нижньої губи ліворуч, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 565-Е від 26.05.2020р., у вигляді: садна на правому вусі, крововиливу в слизову нижньої губи ліворуч - відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки (п.п. 2.3.5. Наказ № 6, МОЗ України від 17.01.1995). Після чого витягнув з його лівої внутрішньої кишені, тобто відкрито заволодів майном потерпілого, а саме:

- мобільний телефон «Samsung Galaxy J6+» модель SM-J610FN, імеі: НОМЕР_1 , вартість якого складає 2662,00 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 19/104-10/1/465 від 23.04.2020.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_5 , з місця вчиненого кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

27.05.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав у повному обсязі та просив клопотання задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 , суд вважає що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення у своєму клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що цілком підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме показаннями потерпілого, протоколом огляду, протоколами допитів свідків, протоколом огляду предмету, протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколом проведення слідчого експерименту, висновками експертів, а також при розгляді клопотання підтверджено самим підозрюваним ОСОБА_5 . В судовому засіданні також доведено існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків. Зазначений факт на думку суду, підтверджений матеріалами справи, оскільки ОСОБА_5 ніде не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, вчинив тяжкий злочин, раніше судимий: 21.01.2011 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. Переглянуто вирок 18.05.2011 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 призначено штраф 510 грн., на підставі ч. 4 ст. 70 КК України виконувати самостійно. Звільнився 22.10.2012 з Никитинської ВК № 87 Донецької області по відбуттю строку покарання; 18.05.2011 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України призначено штраф 510 грн., на підставі ч. 4 ст. 70 КК України виконувати самостійно; 11.11.2013 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до обмеження волі на строк 3 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням 1 рік 6 місяців; 27.02.2017 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано 6 місяців по вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 11.11.2013 до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі, зараховано по ч. 5 ст. 72 КК України з 05.11.2014 27.02.2017, звільнений з залу суду по відбуттю покарання; 10.10.2018 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням строком на 2 роки.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме останній не працює, не має постійного джерела прибутку, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який кримінальним кодексом України встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, раніше судимий, продовжує вчиняти інші кримінальні правопорушення, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не з`являтись за викликом слідчого, що може призвести до затягування досудового слідства та неможливості його проведення в розумні строки та своєчас ного розгляду справи у суді. Також суд приймає до уваги, що вказаний злочин було вчинено в період іспитового строку.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість вчиненого кримінального правопорушення як самостійну підставу утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими підставами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту (справа «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001).

Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, підозрюваного необхідно звільнити з-під варти, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки до суду (органу досудового розслідування), в тому числі, через внесення застави.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; вважаю за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрювану такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з свідками, потерпілим.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст.29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ст. слідчого Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , встановити 60 днів, по 25 липня 2020 року включно.

Розмір застави визначити в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з свідками, потерпілим.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчої судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 під розпис.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1