Справа № 761/9353/19
Провадження №1-кп/761/1268/2020
В И Р О К
іменем України

26 лютого 2020 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження (відомості внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 7 грудня 2018 року за № 0012930) по обвинуваченню

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Республіки Грузія, громадянина Республіки Грузія, одруженого, з середньою освітою, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

7 грудня 2018 року, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи у центральній частині м. Києва, маючи мету збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, вступив з даного приводу у злочинну змову з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, при цьому розподіливши між собою злочинні ролі, згідно яких після вистеження певного автомобіля, з якого можна викрасти чуже майно, обвинувачений ОСОБА_5 повинен був стояти неподалік та спостерігати за навколишньою обстановкою, та в разі появи сторонніх осіб або працівників поліції повідомити про це свого спільника, який мав за сприятливих умов, шляхом розбиття скла, таємно викрасти чуже майно з такого авта.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, 7 грудня 2018, близько 12 години 10 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 та інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знаходячись за адресою: м. Київ, площа Львівська, 4-Б, помітили припаркований автомобіль марки «ЗАЗ ВІДА», який належить потерпілому ОСОБА_9 , на передньому сидінні якого лежала шкіряна сумка.

У подальшому, приблизно о 12 годині 15 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за згаданою адресою, відійшов на декілька метрів від зазначеного автомобіля потерпілого ОСОБА_9 і став спостерігати за навколишньою обстановкою, а інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшла до цього автомобіля та заздалегідь підготовленим предметом розбила переднє пасажирське скло, діставши з салону шкіряну сумку фірми «Langsa» вартістю 850 гривень, в якій знаходився шкіряний гаманець вартістю 250 гривень та інше майно, що матеріальної цінності для потерпілого не становить, після чого протиправні дії останніх були викриті працівниками поліції, які висловили законну вимогу зупинитися та припинити вчинення злочину.

В наступному, обвинувачений ОСОБА_5 та інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, розуміючи, що їх злочинні дії викритті і є очевидними, почали тікати з місця вчинення кримінального правопорушення, уникаючи переслідування поліцейськими.

Залишивши місце вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_5 та інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, розпорядились викраденим майном потерпілого ОСОБА_9 на загальну суму 1100 гривень на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище, та при цьому пояснив, що 7 грудня 2018 року, він разом з іншим своїм знайомим, перебуваючи у центральній частині м. Києва, вирішили таємно заволодіти чужим майном, розподіливши між собою злочинні ролі. Далі, того ж дня, вони побачили припаркований автомобіль марки «ЗАЗ ВІДА», після чого він почав слідкувати за навколишньою обстановкою, а його спільник в цей момент розбив скло у згаданому автомобілі, та дістав звідти сумку, в якій знаходився гаманець та інше майно, після чого їх було помічено працівниками поліції, які намагались їх зупинити, однак вони втекли з місця вчинення злочину, а викраденим розпорядились на власний розсуд.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 відкрито викрав чуже майно (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, то такі дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує те, що він на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку, а тому, на думку суду, в даному конкретному випадку є можливість обмежитись йому мінімальним розміром покарання, передбаченим у санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, беручи до уваги всі обставини даної справи, зокрема і те, що обвинувачений ОСОБА_5 має сім`ю, за місцем проживання скарг не отримував, в судовому засіданні щиро запевнив суд про недопустимість буд-яких протиправних вчинків у майбутньому, при цьому добровільно в повному обсязі відшкодував всі збитки потерпілому, який не звертався до суду з приводу визначення обвинуваченому суворого покарання, чи покарання, пов`язаного з реальним позбавленням волі, суд вважає, що в даному конкретному випадку є можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання, і тому по відношенню до нього застосовує ст. 75, 76 КК України, і викладене на думку суду, є справедливим а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, які переданні на зберігання законним володільцям вважати повернутими належним володільцям, а інші речові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 70480 грн. скасувати, повернувши вказану суму заставодавцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_1