Провадження № 1-кп/243/671/2020
Єд. унік. № 243/4778/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2020 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000772 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаївка, Слов`янського району, Донецької області, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 01.11.2007 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, 14.01.2011 умовно-достроково звільнений від відбування покарання, не відбутий строк 1 рік 7 місяців 14 днів.

- 13.02.2013 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 185, ст.15 ч.3, ст.185 ч. 2 КК України, ст.. 70,71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнився 29.01.2018.

- 24.05.2018 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік.

- 04.12.2019 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 20 години 30 хвилин 04 квітня 2020 року по 08 годину 00 хвилин 05 квітня 2020 року (більш точного часу встановити не виявилося можливим) ОСОБА_5 , будучи раніше судимий за злочину, передбачений ст.185 КК України, на законних підставах знаходився за місцем мешкання ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3

В цей час та місці, знаходячись за вказаною адресою у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна. Керуючись корисливим мотивом та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , знаходячись на законних підставах за місцем мешкання ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, діючи умисно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, скориставшись тим, що навколо немає сторонніх осіб, які могли би запобігти довести його протиправні дії до кінця ОСОБА_5 таємно повторно викрав майно, що належить ОСОБА_4 , а саме: ланцюжок, виконаний з срібла 925 проби, вагою 24.07 г., вартістю 1101 гривня 14 копійок, після чого залишив місце вчинення злочину. С місця скоєння злочину ОСОБА_5 зник, завдавши своїми діями потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1101 гривня 14 копійок

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі та пояснив суду, що дійсно, за обставин, зазначених в обвинувальному акті скоїв інкриміноване йому діяння. У вчиненому щиро розкаявся, просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та потерпілим, та призначити узгоджене ними покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила, що матеріальна шкода відшкодована у повному обсязі, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого вона не має, у зв`язку із чим просила затвердити угоду про примирення, укладену між нею та обвинуваченим.

30 квітня 2020 року між обвинуваченим та потерпілою була укладена угода про примирення згідно із вимогами ст. ст. 469, 471 КПК України.

Згідно із цією угодою, обвинувачений та потерпілій дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України, а саме арешту на строк три місяці, з застосуванням ст. 71 КК України, з урахуванням вироку суду від 04.12.2019 року.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Враховуючи, що обвинувачений та потерпілий досягли угоди про примирення, підписали її, обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за наведених обставин та між ними була досягнута згода щодо призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд доходить висновку, що угоду про примирення слід затвердити, а обвинуваченого визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України, переконавшись у добровільності укладання сторонами угоди, у тому, що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді. Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (раніше судимий, скоїв новий корисливий злочин під час звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком, у лікарі-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, потерпілий претензій матеріального та морального характеру не має, шкода відшкодована шляхом повернення майна).

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання обвинуваченого винним в інкримінованому йому діянні.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 04.12.2019 року за ст.ст. 185 ч. 2, 289 ч. 2 КК України, з застосуванням ст. 70 ч. 1, ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на три роки.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з Розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» за № 13 від 11.12.2015 року, якщо підозрюваний чи обвинувачений у період відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення вчинив інше кримінальне правопорушення, у провадженні щодо якого у подальшому було укладено угоду, суд, переконавшись, що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду, призначає узгоджену сторонами міру покарання, а остаточне покарання визначає, керуючись правилами статей 71, 72 КК.

Таким чином, обвинуваченому слід призначати покарання відповідно до ст. 71 ч. 1 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Процесуальні витрати вудсутні.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. ст. 131, 176 КПК України, не обирався та не застосовувався.

Речові докази по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 468-469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення, укладену 30 квітня 2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за цією статтею кримінального закону у виді трьох місяців арешту.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання по даному вироку частково приєднати невідбуте покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2019 року та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання після набуття вироком законної сили.
Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до ст.ст. 131, 176 КПК України, не обирався.

Речовий доказ, після набуття вироком суду законної чинності, срібний ланцюжок сірого кольору, довжиною 55 см, який переданий під зберігальну розписку потерпілій залишити у власності потерпілої ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1