Справа № 496/1764/20
Провадження № 1-кс/496/787/20
У Х В А Л А

14 травня 2020 року м.Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання слідчого Усатівського ВП СВ Біляївського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00226 від 02.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням з вказаним клопотанням. При цьому посилається на те, що 02.05.2020 року до ЧЧ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_4 , про те, що невстановлена особа, шляхом обману заволоділа товаром на суму 960 000 грн. За вказаним фактом СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000226 від 02.05.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. 07.05.2020 року в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено причеп марки « SCHMITZ», моделі SCF 24G, сірого кольору, VIN НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_1 на момент обшуку знаходився без державного реєстраційного номеру та без будь-якого вантажу, в складі вантажного автомобілю « DAF», моделі - xf 95.480, VIN НОМЕР_2 номер шасі НОМЕР_3 , які в подальшому було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000226. Вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на вилучене майно для подальшого його збереження як речового доказу.

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника ОСОБА_6 , до судового засідання не з`явився, але на адресу суду надіслав заяву в якій просив розглянути справу без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Вивчивши матеріали, додані до клопотання, вважаю, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд вважає, що вилучений причеп марки « SCHMITZ», моделі SCF 24G, сірого кольору, VIN НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_1 на момент обшуку знаходився без державного реєстраційного номеру та без будь-якого вантажу, в складі вантажного автомобілю « DAF», моделі - xf 95.480, VIN НОМЕР_2 номер шасі НОМЕР_3 , відповідають вимогам ст. 98 КПК України, тому задоволенню підлягає вимога слідчого про накладення арешту на зазначене майно. Суд не вбачає підстав для застосування заборони розпорядження та користування до причепу марки « SCHMITZ», моделі SCF 24G, сірого кольору, VIN НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_1 в складі вантажного автомобілю « DAF», моделі - xf 95.480, VIN НОМЕР_2 номер шасі НОМЕР_3 ; вимога щодо застування заборони користування та розпорядження майном також відсутня у клопотанні слідчого.
Таким чином слідчий суддя вважає що дане клопотання слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на причеп марки « SCHMITZ», моделі SCF 24G, сірого кольору, VIN НОМЕР_1 номер шасі НОМЕР_1 на момент обшуку знаходився без державного реєстраційного номеру та без будь-якого вантажу, в складі вантажного автомобілю « DAF», моделі - xf 95.480, VIN НОМЕР_2 номер шасі НОМЕР_3 .

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1