Провадження № 1-кс/761/7719/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу слідчого управління ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000164 від 11.04.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина України, з середньотехнічною освітою, інваліда ІІ групи, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання, яке обґрунтовується тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000164 від 11.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України.

За обставин, викладених у клопотанні ОСОБА_3 27.04.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України.

Підставами підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень є зібрані в кримінальному провадженні докази.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний вчинив інкриміновані злочини, які відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання лише у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років.
У зв`язку з чим слідчий просить застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що він раніше судимий, що є також підставою вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Слідчий посилається на те, що при обранні запобіжного заходу необхідно врахувати те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Беручи до уваги викладене, а також дані про особу ОСОБА_3 , обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених в ньому.
Захисник вказав на недоведеність причетності ОСОБА_3 до інкримінованих злочинів, а також на необґрунтованість клопотання та ризиків, наведених в ньому. Крім того вказав на ряд порушень зібраних матеріалів, що не можуть бути визнані як допустимі докази. Захисник звернув увагу слідчого судді на повідомлення центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги лише о 17 годині 12 хвилин, враховуючи, що згідно протоколу затримання час фактичного затримання вказано 06 година 06 хвилин, у зв`язку з чим захисником заявлено скаргу в порядку статті 206 КПК України щодо незаконного затримання особи та незаконне її утримання в місці тримання під вартою
Підозрюваний також заперечував проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наголосив, що не причетний до вчинення інкримінованих злочинів, підтримав скаргу захисника.
Прокурор заперечував з приводу скарги та повідомив про законність усіх процесуальних дій, зважаючи на те, що фактичним часом затримання вказано час початку обшуку, однак законом передбачена заборона особам покидати місце обшуку до його завершення, а рішення щодо затримання особи як підозрюваного було прийнято слідчим по завершенню обшуку і відразу складено відповідний протокол і повідомлено центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, після цього, зберігаючи передбачений законом строк звернено до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з чим ОСОБА_3 був законно затриманий і доставлений до Шевченківського районного суду міста Києва для участі у розгляді даного клопотання.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається слідчий, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
В судовому засіданні встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000164 від 11.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України.

За обставин, викладених у клопотанні ОСОБА_3 27.04.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187 КК України.

Підставами підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень є зібрані в кримінальному провадженні докази.
З наданих матеріалів клопотання вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ст.257, ч.4 ст.187 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими слідчим суддею доказами.
Варто зазначити, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не оцінює надані фактичні дані на предмет їх належності та допустимості, проте наведені дані, враховуючи стадію досудового розслідування, свідчать про причетність ОСОБА_3 до події вказаних злочинів, враховуючи наявні протоколи слідчих дій в сукупності з іншими документами, а також зважаючи на те, що слідчим суддею на даній стадії не вирішується питання про винуватість особи, а лише про її причетність до події інкримінованого злочину, враховуючи також те, що слідчому судді на даній стадії не надається всього об`єму доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, стадію досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність та необхідність проведення подальшого досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим доцільним є застосування запобіжного заходу.

Обговорюючи питання наявності зазначених у клопотанні ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, знищити, сховати або спотворити речі або документи, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню є цілком ймовірним.

Так, ОСОБА_3 був раніше судимим, що свідчить про його кримінально-протиправну поведінку, при цьому доводи сторони захисту щодо того, що ОСОБА_3 не вчиняв інкриміновані злочини та докази зібрані з процесуальними порушеннями, що не можуть оцінюватися як допустимі, то слідчий суддя зазначає, що вказані доводи будуть перевірятися в судовому засідання складом суду безпосередньо під час судового слідства, оскільки на даній стадії слідчому судді не надається той об`єм доказів, на підставі яких можливо вирішити питання про винуватість чи невинуватість особи, зазначене є предметом судового розгляду. Крім того, наявність сім`ї у підозрюваного не є тим стримуючим фактором для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя також зазначає, що доводи адвоката щодо порушення порядку проведення слідчих дій підлягають перевірці в ході судового розгляду кримінального провадження по суті.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , його особу, вбачається за необхідне застосування до нього запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні, а також про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду особу підозрюваного, його кримінально-протиправну поведінку та стадію кримінального провадження.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, обставини вчинення злочину, кримінально-протиправну поведінку підозрюваного, стадію кримінального провадження, інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя вважає, що слід не визначати підозрюваному заставу, з огляду на те, що він підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, що узгоджується з приписами частини четвертої статті 183 КПК України, згідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Наведені адвокатом відомості з приводу порушення порядку повідомлення центр з надання безоплатної правової допомоги про затримання підозрюваного спростовуються поясненнями прокурора щодо фіксації часу фактичного затримання слідчим момент початку обшуку, враховуючи, що центр з надання безоплатної правової допомоги не повідомляється про час обшуку, оскільки обшуком дозволено забороняти особам покидати місце обшуку та по завершенню обшуку слідчим прийнято рішення про затримання особи і негайно повідомлено відповідний центр. У зв`язку з чим доводи сторони захисту щодо незаконного затримання не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання, а тому відсутні підстави для задоволення скарги на незаконне затримання та відповідного реагування, зважаючи на встановлені обставини щодо вчасного складання протоколу затримання, по завершенню якого повідомлення центр з надання правової допомоги, вчасне вручення повідомлення про підозру, протягом тридцяти шести годин після затримання та звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу до спливу шістдесяти годин, інші доводи захисника зводяться до незгоди із обставинами, викладеними слідчим у протоколі затримання.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали визначити на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, терміном до 25 червня 2020 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням покласти на прокурора та слідчого у кримінальному провадженні №0000164.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1