Дата документу 20.02.2020 Справа № 937/68/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/113/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 937/68/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 січня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого і щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гончарівка, Суджанського р-н., Курської області, громадянина Російської Федерації, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.2 ст.342 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 5 січня 2020 з 00 годин 29 хвилин включно.

Згідно зі змістом судового рішення, 06 січня 2020 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.2 ст.342 КК України, ОСОБА_8 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 05.01.2020, приблизно о 00 годин 20 хвилин, знаходячись біля будинку №56 по вул. Гризодубової в м. Мелітополь, Запорізької області, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з неповнолітнім ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнім ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи єдиний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ», модель «2101», в кузові жовтого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », вартістю 30 000 гривень, який належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно розподілу злочинних ролей, ОСОБА_11 залишався неподалік вказаного авто, та спостерігаючи за подвір`ям, мав попередити ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у випадку появи поблизу сторонніх осіб. В цей час, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ,охоплені єдиним злочинним умислом, шляхом відкриття незамкненої водійської двері проникли до салону вказаного транспортного засобу,та разом із ОСОБА_11 відштовхали вказане авто за територію ЗНЗ №14, розташованого за адресою: М.Мелітополь, вул. Гризодубової, 49 та після невдалої спроби завести вказане авто зникли з місця події.

Таким чином, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно із неповнолітніми ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ», модель «2101», в кузові жовтого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », вартістю 30 000 гривень, який належить ОСОБА_12 .

Таким чином ОСОБА_8 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

Крім того 05.01.2020, приблизно о 00 годин 20 хвилин, знаходячись на території Мелітопольського ЗНЗ №14, який розташований за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Гризодубової, буд. 49, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з неповнолітнім ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнім ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, з попередньо незаконно заволоділого авто марки «ВАЗ», модель «2101», в кузові жовтого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », звідки таємно викрали належне ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 майно, а саме: Акумуляторну батарею «Virbac» моделі «ст6-А3», в корпусі чорного кольору, вартістю 1500 гривень; Автомобільну магнітолу в корпусі чорного кольору, вартістю 800 гривень; Чотири акустичні колонки в дерев`яному корпусі власного виробництва, вартістю 425 гривень за одну, загальною вартістю 1700 гривень, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 4000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Окрім цього, 05.01.2020, приблизно в 00 годин 30 хвилин, знаходячись на перехресті вул. Гризодубовоїта Казарцевої в м. Мелітополі, Запорізькій області, ОСОБА_8 , відразу після скоєння тяжкого злочину - незаконного заволодіння транспортним засобу, скоєного групою осіб, під час втечі з місця події від працівників поліції, достовірно знаючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу - оперуповноважений СКР Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області - лейтенант поліції ОСОБА_13 , який під час виконання ним службових обов`язків вимагає від нього зупинити транспортний засіб, яким він управляє - автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2101», в кузові білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , маючи умисел на опір працівникові правоохоронного органу, під час виконання ним службових обов`язків, умисно здійснив наїзд на працівника правоохоронного органу оперуповноваженого СКР Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області - лейтенант поліції ОСОБА_13 , під час якого спричинив йому забій м`яких тканин потиличної області, забій м`яких тканин в області правої п`яткової кістки. Вищевказані активні дії ОСОБА_8 , надали йому можливість уникнути затримання на місці події.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.342 КК України.

За вказаними обставинами 05.01.2020 відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України, також за вказаними обставинами 05.01.2020 відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, також за вказаними обставинами 05.01.2020 відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.342 КК України, які в подальшому були об`єднані в одне кримінальне провадження №0000046.

05.01.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушеннях передбачених ч.2 ст.289 КК України, ч.2 ст.185 КК України, ч.2 ст.342 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, заявлені ризики існують, а поведінка підозрюваного під час їх вчинення вказувала про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник посилаючись на відомості про особу підозрюваного і факт відшкодування збитків потерпілому ОСОБА_13 вважає, що обраний запобіжний захід є необґрунтовано суворий. Крім того, звертає увагу на деякі помилки та невідповідності в ухвалі слідчого судді, зокрема в по тексту ухвали помилково зазначається кваліфікація «ч.3 ст289 КК замість ч.2 ст.289 КК України і міститься посилання на положення п.5 ч.2 ст.183 КПК України, що стосується раніше судимих осіб, яким ОСОБА_8 не є. Посилаючись на прецеденту практику ЄСПЛ вважає, що висновок про існування заявлених ризиків є необґрунтованим.

На підставі викладеного захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді від 06.01.2020 та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; захисника, який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає в цілому вказаним вимогам закону.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу в сукупності, тяжкість покарання що загрожує, а також конкретні обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням заявлених у клопотанні ризиків. З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджено матеріалами клопотання.

Доводи апелянта про відсутність вказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.

На переконання колегії суддів принаймні один із заявлених у клопотанні ризиків існує. Так, матеріали додані до клопотання свідчать, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, має можливість ухилитися від органів досудового слідства та суду, на цей ризик також вказують його дії під час вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення.

Посилання апелянта на той факт, що підозрюваний відшкодував збитки потерпілому ОСОБА_13 , що він має міцні соціальні зв`язки та наявність даних, які характеризують особу підозрюваного, при наявності інших встановлених обставин не можуть бути підставою для застосування іншого запобіжного заходу.

Дійсно в тексті ухвали слідчого судді містяться неточності (в мотивувальні частині помилка в кваліфікації; помилкове посилання на положення п.5 ч.2 ст.183 КПК України), на які звертав увагу захисник в апеляційній скарзі, однак ці обставини не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, адже не є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і вони не впливають на правильність висновків по суті ухваленого рішення.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею враховані усі обставини кримінального провадження і відомості про особу підозрюваного, тому висновок про існування заявлених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким неможливо при застосуванні до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є обґрунтованим і вмотивованим.

Слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у цьому кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, правильність висновків слідчого судді не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 6 січня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого і до ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строк на 60 днів, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4