Справа № 712/4292/20
Провадження № 1-кс/712/2200/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2020 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України,-

В С Т А Н ОВ И В:

Старший СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України.

Клопотання мотивується тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.05.2020, близько 20 год. 40 хв., ОСОБА_6 , 1982 р.н., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , відкрито, умисно, з корисливих мотивів заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_9 , 1981 р.н., при наступних обставинах. Так, у вказаному місці та у вказаний час ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_9 та на ґрунті особистих неприязних стосунків вчинив з ним конфлікт, в ході якого наніс останньому два удари рукою в обличчя, після чого за раптово виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна, зірвав з шиї потерпілого золотий ланцюжок, вартістю 23274,00 гривні, з золотим хрестиком, вартістю 13689,00 гривень, якими відкрито, умисно, з корисливих мотивів заволодів та, утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 36963,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Крім того, 05.05.2020, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_6 , 1982 р.н., знаходячись біля будинку № 19 по пров. Сержанта Каравайського в м. Черкаси, умисно заподіяв працівникам правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, за наступних обставин. Так, у вказаний час оперуповноважені сектору кримінальної поліції Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_7 та старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , виконуючи свої службові обов`язки,прибули до будинку АДРЕСА_2 , та, діючи відповідно до вимог ч. 2 ст. 18, п. 3 ч. 1 ст. 23, п. 2 ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про Національну поліцію» щодо покладених на них обов`язків та наданих повноважень по виявленню кримінальних правопорушень, з метою встановлення особи та опитування ОСОБА_6 , відносно якого існували обґрунтовані підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ст. 186 КК України, представились та пред`явили свої службові посвідчення, після чого запросили останнього до службового приміщення. У відповідь ОСОБА_6 вчинив активний опір, відштовхнувши від себерукоюкапітана поліції ОСОБА_7 , та почав тікати в бік вищевказаного домоволодіння, але той його наздогнав біля хвіртки і схопив за одяг. В цей момент до них підбіг старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , який спробував затримати ОСОБА_6 , але він вчинив йому активну фізичну протидію, яка виражалась в умисному нанесенні правоохоронцю удару ногою по лівому коліну. А коли капітан поліції ОСОБА_7 тримав ОСОБА_6 за одяг, останній продовжував чинити опір та умисно наніс йому шість ударів хвірткою по правій нозі та лівій руці, чим перешкоджав виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків. В результаті своїх умисних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, згідно довідки КНП «Третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги» від 06.05.2020, у вигляді:забою м`яких тканин правого колінного суглобу та лівого ліктевого суглобу, забійних саден, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; та потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, згідно довідки КНП «Третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги» від 06.05.2020, у вигляді:забою м`яких тканин лівого колінного суглобу, підшкірної гематоми, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; показами свідка ОСОБА_10 ; показами свідка ОСОБА_11 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 ; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 ; довідкою з травматологічного пункту КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД»; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ; довідкою з травматологічного пункту КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД»; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.05.2020 року.

Таким чином в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 ,покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконному впливу на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; запобігати спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні умисних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186 КК України,за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років,та ч. 2 ст. 345КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнає, тобто не усвідомив всі суспільно-небезпечні наслідки вчиненого кримінального правопорушення, що свідчить не тільки про небажання дотримуватись норм Закону, а й неможливість переосмислити свої дії без ізоляції для суспільства (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Так, ОСОБА_6 , певний час після вчинення злочину переховувався від органу досудового розслідування та проживав у м. Черкаси, під час затримання чинив опір працівникам поліції та завдав їм тілесних ушкоджень, тому без ізоляції може впливати на свідків та потерпілого, які є жителями с. Яснозір`я, Черкаського району, Черкаської області (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_6 після вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, вчинив новий умисний злочин проти авторитету органів державної влади (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 , свідки та потерпілий по даному кримінальному провадженні, проживають в одному населеному пункті, тому підозрюваний може незаконно впливати на них, чим перешкоджатиме повному та об`єктивному розслідуванні кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, підозрюваний ОСОБА_6 законного джерела доходів не має, як наслідок систематично може вчиняти умисні корисливі злочини проти власності. (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 , притягувався до кримінальної відповідальності, обізнаний у методах проведення досудового розслідування та як наслідок може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Як наслідок, заявлені в клопотанні ризики, реально існують та оскільки не вважається можливим запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задоволити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, оскільки досудовим слідством не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення є необґрунтованими.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні надали пояснення щодо отримання ними тілесних ушкоджень та обставини затримання ОСОБА_6 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, свідків, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 183 тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точку зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нею обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані у клопотанні та в матеріалах долучених до нього є всі підстави вважати про вірогідність та достатність для застосування щодо ОСОБА_6 обмежувального заходу.

В своєму клопотанні, слідчий посилається на те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, відсутність соціального зв`язку.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду №4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 підтвердив події, які відбулися 05.05.2020 року та викладені обставини слідчим в клопотанні про тримання під вартою.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні повідомив про обставини складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06 травня 2020 року, які відбувалися в присутності понятих. Адвокатом підозрюваного були надані заперечення та скарги на даний протокол, які приєднані до матеріалів кримінального провадження, та будуть вирішуватися в порядку передбаченому вимогами КПК України.

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в судовому засіданні надали пояснення, про події, що відбулися 05.05.2020 року за адресою: м. Черкаси, пров. Сержанта Каравайського, 19.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , має сталі зв`язки у суспільстві. Зі слів підозрюваного, на його утриманні перебуває неповнолітня донька. Відповідно до характеристик з місця реєстрації та місця проживання характеризується позитивно.

В судовому засіданні голова Черкаської обласної громадської спортивної організації Центру сприяння розвитку спорту та здоровому способу життя ОСОБА_16 ; директор ТОВ «Біг Стокер», ТОВ «Укрспецоцінка- (РП), ТОВ «Топрано», ТОВ «Царина 2018» ОСОБА_17 ; юрист КП «Черкаська служба чистоти Черкаської міської ради» ОСОБА_18 надали заяви, в яких просили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Заява про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не викликає сумнівів про можливість передачі підозрюваного на поруки, однак за переконанням суду такий вид запобіжного заходу не забезпечить можливість органам досудового слідства контролювати місце знаходження підозрюваного та не застережить підозрюваного від вчинення злочинів.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що запропонований вид запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, не виключить можливість настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Характеристиками громадської організації «Черкаський союз учасників АТО», громадської організації «Основа життя», Черкаської обласної громадської спортивної організації Центру сприяння розвитку спорту та здоровому способу життя підозрюваний характеризується з позитивної сторони, веде активний спосіб життя, бере активну участь у культурно-масових заходах.

Сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлень ОСОБА_6 про підозри, не можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, на даний час підозрюваний не працевлаштований, що свідчить про відсутність стабільного доходу, має неприязні стосунки з потерпілим ОСОБА_19 , та може намагатися чинити вплив на потерпілого та свідків.

Дослідженням клопотання та доданих до нього матеріалів, поясненнями всіх учасників судового процесу у судовому засіданні, вбачається, що органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та уникати явки за викликами.

За таких обставин, та аналізу зібраних досудовим розслідуванням матеріалів клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що підозрюваний не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту у нічний час доби.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194 - 195, 369 - 372, 369 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого СВ Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 20.00 год. до 06.00 год., строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02 липня 2020 року, включно.

Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 07 травня 2020 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) не залишати житло з 20 години до 06 години за адресою реєстрації: АДРЕСА_3 ;
2) не відлучатися із м. Черкаси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) не спілкуватися з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала про запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області для організації її виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1