Провадження №11-кп/801/331/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 9 січня 2020 року про продовження строку дії обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст. 186 КК України.

В ході судового засідання суд поставив на обговорення питання щодо доцільності продовження строку тримання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_6 просив продовжити обвинуваченому дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зникли та продовжують існувати, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 проти продовження строку тримання під вартою заперечили з тих підстав, що прокурором обґрунтовано не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому просили змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на інший вид запобіжного заходу, що не пов`язаний з позбавленням волі.

Суд дійшов до висновку про доцільність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб до 08.03.2020 включно.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції від 14.11.2019, якою продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід, скасована, а тому оскаржувана ухвала є незаконною. Крім того, суд, за відсутності клопотання прокурора про необхідність продовження тримання під вартою, самостійно ініціював питання продовження запобіжного заходу та таким чином вийшов за межі судової функції і фактично став на сторону обвинувачення. Крім того, суд послався на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зазначивши при цьому посилання на докази зазначених ризиків, а також не розглянув питання про альтернативний запобіжний захід заставу, чим істотно порушив право обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає задоволенню з огляду на наступне.
У відповідності до приписів ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Однак, дана норма не наділяє суд правом, за умови доцільності, автоматично ухвалювати рішення щодо його продовження за відсутності клопотання прокурора.

Так, частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 КПК України вищевказаної глави, прийняття рішення про продовження строку тримання під вартою можливе лише за письмовим вмотивованим клопотанням прокурора, вимоги до якого викладені у ст. 184 КПК України.

Таким чином, аналіз цих норм переконливо доводить, що подання прокурора для прийняття судом рішення про продовження тримання обвинуваченого під вартою необхідно і під час судового розгляду.

В рішенні Конституційного Суду України від 23.11.2017 року (справа № 1-28/2017) зазначено, що відсутність клопотань прокурора порушує принцип рівності усіх учасників судового процесу, а також принцип незалежності та безсторонності суду, оскільки суд стає на сторону обвинувачення у визначеності ризиків за статтею 177 Кодексу, які впливають на необхідність продовження тримання під вартою на стадії судового провадження у суді першої інстанції, коли суддя за відсутності клопотань сторін (прокурора) ініціює питання продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд першої інстанції, ураховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначив, що жодного доказу про зникнення цих ризиків суду не надано, при цьому не послався на докази вищезазначених ризиків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 15 грудня 2016 року у справі «Ігнатов проти України») зазначено, що не наведення судовими органами у своїх рішеннях будь-яких підстав, які дозволяють тримання особи під вартою протягом тривалого проміжку часу є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону України, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 9 січня 2020 року, якою продовжено строк дії обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до на 60 діб до 8 березня 2020 року включно - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: