Справа № 171/754/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року м. Апостолове

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000240, внесеного до ЄРДР 06.04.2020 року, стосовно ОСОБА_2 за обвинуваченням у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 30.04.2020 року головуючим по справі визначено суддю Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 .

Суддя під час здійснення судочинства зобов`язаний бути неупередженим та незалежним, керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суд не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання, зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року схвалених Резолюцією Економічної та Генеральною Асамблеєю ООН 27 липня 2006 року № 2006/23 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до положення стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь - якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.

Практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» встановлено, що судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У практиці Європейського суду з прав людини склалися певні принципи, що стосуються незалежності та неупередженості судів. Суд встановив, що вимога «неупередженості» має два аспекти. Один з них, суддя повинен бути суб`єктивно вільний від особистих упереджень чи уподобань. Заявляючи самовідвід суддя висловлює своє суб`єктивне ставлення та особисту позицію по справі.

Оскільки колишня дружина потерпілого ОСОБА_3 є працівником Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, а саме моїм помічником, вказана обставина викликатиме сумнів у неупередженості під час розгляду даного кримінального провадження, тому вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Враховуючи вищевказане, а також з метою забезпечення належного, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000240 від 06 квітня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_2 та запобіганню будь-яких сумнівів у неупередженості суду, суд дійшов висновку про заявлення самовідводу, тому справу необхідно передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.75, 80 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Заявити самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження № 0000240, внесеного до ЄРДР 06.04.2020 року, стосовно ОСОБА_2 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Кримінальне провадження передати до канцелярії Апостолівського районного суду Дніпропетровської області для проведення повторного авто розподілу відповідно до ч.3 ст.35 КПК України та Засад автоматизованого документообігу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1