Справа №523/776/20
Провадження №1-кс/523/403/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2020 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одесі клопотання слідчого Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

22.01.2020 року слідчий СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси з клопотанням про накладення арешту на майно та просить суд накласти арешт на речі, вилучені 22.01.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В клопотанні слідчого зазначено, що 03.01.2020 року по 03.01.2020, невстановлена особа, шляхом злому верхнього замка, проникла до квартири АДРЕСА_2 , звідки таємно викрала мисливську рушницю ТОЗ-66 калібр 12 мм, НОМЕР_1 та посвідчення № НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_5 , мисливський нарізний карабін ОП-СКС калібру 7,62 № НОМЕР_3 , який згідно дозволу № 1440 виданий на ім`я ОСОБА_5 , ноутбук марки «НР» чорного кольору, шубу норкову чорного кольору. Сума збитку встановлюється
На підставі вищевикладеного, старшим слідчим СВ Суворовського відділу поліції в м. Одесі Головного управляння Національної поліції ОСОБА_3 22.01.2020 на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 №1-кс/523/283/20 від 16.01.2020, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1
В результаті проведення обшуку, виявлено та вилучено, зокрема, ряд речових доказів:
1.Предмет чорного кольору з біркою на якій мається надпис «CAMERA»
2.предмет металевий зовні схожий на «дубінку»;
3.матерчаті рукавички;
4.ліхтарик чорного кольору.
Прокурором було подано заяву відповідно до якої, він просив розглядати клопотання у його відсутність, вирішивши його на розсуд суду.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи те, що слідчим пропущені строки для звернення до слідчого судді із відповідним клопотанням, а також не доведено необхідність арешту майна, визначеного у клопотанні та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилученого 22.01.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1