Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

03 червня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2020 року у кримінальному провадженні № 0002296, внесеному до ЄРДР 04 травня 2020 року за ч.1 ст.121 КК України ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2020 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого - запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном 60 днів.
Строк дії ухвали визначено рахувати до 12 год. 00 хв. 06 липня 2020 року.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а саме те, що він 04 травня 2020 року о 18 год. 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у громадському місці, в дворі будинку по АДРЕСА_2 , кинув камінь в сторону ОСОБА_9 , поціливши йому в голову, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелом кісток основи склепіння черепа, забою головного мозку важкого ступеня, забійної рани потиличної ділянки.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що ризики, які були наведені прокурором носять формальний характер. Наголошує, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому з прокурором, не навели наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню. Зазначає на тому, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в застосуванні запобіжного заходу.
ОСОБА_8 також просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2020 року, оскільки справа розглянута без її участі, а копія ухвали була отримана 14 травня 2020 року.

Відповідно до ст.395 КПК України апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді постановлена 07 травня 2020 року без участі захисника ОСОБА_8 (а.с.21).

Копія ухвали отримана захисником ОСОБА_8 14 травня 2020 року (а.с.22).
Апеляційна скарга подана 15 травня 2020 року.
Оскільки копію ухвали захисник ОСОБА_8 отримала 14 травня 2020 року, а в матеріалах справи відсутні відомості про отримання судового рішення підозрюваним ОСОБА_7 то строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, прокурора та представника потерпілого ОСОБА_6 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.
З матеріалів провадження вбачається, що 05 травня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України (а.с.10).
Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного злочину.

Зокрема, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується доказами:

-протоколом огляду місця події від 04.05.2020 року (а.с.6);

-показами свідка ОСОБА_10 (а.с.8-9);

-показами свідка ОСОБА_11 (а.с.7);

-показами свідка ОСОБА_12 ;

-показами підозрюваного ОСОБА_7 (а.с.11-12);

-протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного

ОСОБА_7 (а.с.13).

Прокурор ОСОБА_5 під час розгляду справи вказав, що на момент розгляду справи в апеляційній інстанції потерпілий

ОСОБА_9 помер. Наголосив, що з метою ухилення від відповідальності
ОСОБА_7 може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом знищення речей, які ще не відшукані стороною обвинувачення та можуть мати значення для кримінального провадження, впливати на свідків та інших осіб з метою схиляння останніх до надання органу досудового розслідування неправдивих показань, що може негативно вплинути на його хід та кінцеві результати.

Зазначені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні апеляційної інстанції захисником ОСОБА_8 дані стосовно наявності в ОСОБА_7 постійного місця проживання враховуються апеляційним судом, однак не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.
ОСОБА_7 працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою не страждає.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження строку виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 та виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів на спростування висновків слідчого судді захисником в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження.
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 07 травня 2020 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3