ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/579/ 20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 635/1125/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , як захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000 від 18.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2020 року, з урахуванням ухвали Харківського районного суду Харківської області від 04.03.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000 від 18.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 60 днів до 17 квітня 2020 року включно та визначено суму застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 168160 грн. яку можливо внести на відповідний депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Харківській області.

Адвокат ОСОБА_6 , як захисник підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20 год. 00 хв. до 08. год. 00 хв.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що його підзахисний порушив закон, а саме наніс потерпілій тілесні ушкодження, тяжкість яких не встановлена, оскільки не проведена судово-медична експертиза. ОСОБА_7 не забирав грошових коштів потерпілої, яка сама запросила його в будинок для спілкування і тілесні ушкодження були нанесені в ході сварки , таким чином ці дії не можуть бути кваліфіковані за ст. 187 та ст. 115 КК України, а саме така кваліфікація і стала єдиною реальною підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що твердження слідчого про ризики, що підозрюваний може переховуватись від слідства є лише припущенням, яке не підтверджене жодним документом чи іншими фактичними даними. З моменту скоєння злочину, який інкримінується підзахисному, він мав можливість залишити місце пригоди і навіть виїхати за межі України. Проте, розуміючи, що його затримають і можуть позбавити волі ОСОБА_7 нікуди не тікав і не переховувався.
Зазначає, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні нічим не обґрунтоване, а тому є надуманим, оскільки до поліції не надходило заяв потерпілого чи свідків про те, що на їх адресу надходять погрози від ОСОБА_9 чи інших осіб, в матеріалах кримінального провадження таких даних не міститься. Оскільки підзахисний був затриманий в день вчинення правопорушення йому не відомо нічого про свідків та більш того, як видно з матеріалів справи свідків, які б бачили правопорушення, в справі немає, особи які були допитані в якості свідків надають свідчення зі слів потерпілої. Тобто, дії підзахисного жодним чином не вказують на існування вказаного ризику. Ці обставини судом також проігноровані.
Посилається на те, що теоретично будь-яка людина може вчинити кримінальне правопорушення, при настанні певних умов, але це не означає, що всіх людей потрібно ізолювати від суспільства. Тобто ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення також не доведений та ця обставина судом також проігнорована.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ній.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000 від 18.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115 КК України.

20.02.2020 року старший слідчий Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання посилалась на тяжкість кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Зазначала, що 18 лютого 2020 року приблизно о 17 години 20 хвилин ОСОБА_7 з метою з`ясування стосунків, маючи умисел прийшов до домоволодіння розташованого в АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відкрила хвіртку та впустила останнього на територію свого домоволодіння. Потім ОСОБА_7 на ґрунті виниклих особистих неприязних, відносин всупереч встановленим нормам закону, маючи намір на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скоїв напад на ОСОБА_11 , поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, з метою заволодіння її грошовими коштами, який виразився у нанесенні декількох ударів кулаком в область обличчя та тулубу, при цьому вимагав щоб гр. ОСОБА_11 віддала йому грошові кошти. Потім, ОСОБА_7 доставши із кармана невідомий предмет, зі слів потерпілої схожий на шило, яким наніс декілька ударів в область шиї та груді з лівого та правого боку, при цьому без дозволу потерпілої із застосуванням насильства змусивши останню пройти до її будинку, де змусив ОСОБА_11 віддати грошові кошти у розмірі 2000 грн. Після чого, ОСОБА_7 покинув місце скоєного злочину розпорядившись грошима коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

В наслідок злочинних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_11 , згідно довідки №12/43 від 19.02.2020, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. Професора О.І. Мещанінова», були спричинені наступні тілесні ушкодження: ушиб м`яких тканей обличчя та голови, перелом правої акулової кістки, ЗТГ, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва та непроникаюче поранення грудної клітини справа.

Відтак, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину передбачений ч. 4 ст. 187 КК України тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у житло та заподіянням тяжкого тілесного ушкодження та злочин передбачений ч.2 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115 КК України тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), з корисних мотивів.

18 лютого 2020 року о 20 годині 34 хвилин ОСОБА_7 затримано у порядку ст.208 КПК України, час фактичного затримання 18.02.2020 об 18 годині 15 хвилин.

19 лютого 2020 року о 15 годині 05 хвилин ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 15, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Задовольняючи клопотання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя виходив з того, що наявні ризики, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115 КК України

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неправильної кваліфікації інкримінованого ОСОБА_7 злочину, оскільки такі питання судом вирішуються під час розгляду кримінального провадження по суті. На даному етапі суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Питання щодо остаточної кваліфікації вирішується органом досудового розслідування до складання обвинувального акту.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, та допитами свідків, потерпілих та довідкою від №12/43 від 19.02.2020, виданої КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. Професора О.І. Мещанінова».

Надаючи оцінку можливості підозрюваному переховуватися від суду або вчинення ним іншого злочину, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині та бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч ч.4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115, який є особливо тяжким злочином, відповідно до ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років позбавлення волі, також за місцем мешкання ОСОБА_7 має посередню характеристику, відносно нього у грудні 2019 року до Харківського районного суду Харківської області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, який на момент розгляду слідчим суддею відповідного клопотання, не розглянутий судом на що обґрунтовано послався суд першої інстанції у своєму рішенні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо безпідставності посилання слідчого судді на те, що ОСОБА_9 може впливати на потерпілу та свідків, оскільки при застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, ризик, передбачений у п.3 ч.1 ст.177 КПК України, існує оскільки, підозрюваний знайомий з потерпілою ОСОБА_12 , знає де вона мешкає, а свідки є сусідами потерпілої і таким чином перебуваючи на волі підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу та свідків та схиляти до надання неправдивих показів.

Колегія суддів зазначає, що слідчим суддею було взято до уваги особистість підозрюваного та приймає до уваги, що ОСОБА_7 має вищу освіту, розлучений та має на утримання неповнолітню доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає разом з матір`ю ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має захворювання та потребує лікування, проте колегія суддів вважає, що зазначені обставини не зменшують існування вищезазначених ризиків та не спростовують висновок слідчого судді.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи захисника з приводу необґрунтованості підозри і вказаних у клопотанні ризиків спростовуються матеріалами провадження і пред`явленою ОСОБА_7 підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, а також наданими до клопотання доказами.
За таких обставин, ухвала судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання обвинуваченому іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , як захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді