Справа № 201/3197/20
Провадження №1-кс/201/1261/2020
УХВАЛА
Іменем України

08 квітня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0001160, внесеному до ЄРДР 07.03.2015р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України на постанову прокурора про відмову в задоволенні клопотання про завершення досудового розслідування та зобов`язання прокурора вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2020р. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з даною скаргою, в якій просили скасувати постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 04/33-1575ВИХ-20 від 25.03.2020р. про відмову в задоволенні клопотання потерпілих від 24.03.2020р., як невмотивованої, зобов`язати прокурора розглянути клопотання потерпілих від 24.03.2020р. за правилами та в строки, передбачені ст. ст. 28, 110, 113, 220 КПК України та на розсуд суду, враховуючи що майже всі необхідні і достатні процесуальні дії, на думку заявників, вже виконані, але досудове розслідування не просувається до логічного закономірного завершення, виключно з огляду на бездіяльність та/або недостатності дій слідчого, прокурора винести відповідну ухвалу суду, яка вказує на порушення при здійсненні досудового розслідування слідчим та процесуальним керівником прокурором.

В обґрунтування скарги заявники посилаються на те, що вони визнані потерпілими в кримінальному провадженні № 0001160, внесеному до ЄРДР 07.03.2015р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Досудове розслідування здійснюється СВ Соборного ВПДВП ГУНП в Дніпропетровській області. 23.03.2020р. заявники надали клопотання прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, в якому просили: скласти обвинувальний акт, вручити ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та передати справу до суду. 26.03.2020р. працівник прокуратури вручив заявникам постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 04/33-1575ВИХ-20 від 25.03.2020р. про відмову у задоволенні клопотання. Зазначену постанову заявники вважають незаконною. У зв`язку з вищевикладеним просили суд скаргу задовольнити.

Заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали суду заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, вимоги скарги підтримали та просили їх задовольнити, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявників, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування .

Положеннями ст. 307 КПК України встановлено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Встановлено, що в провадженні СВ Соборного ВПДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001160, внесеного до ЄРДР 07.03.2015р. за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

24.03.2020р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися із клопотанням до прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, в якому просили: скласти обвинувальний акт, вручити ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та передати справу до суду.

Постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 від 25.03.2020р., у задоволенні вищезазначеного клопотання заявникам відмовлено.

Постанова прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 від 25.03.2020р. мотивована тим, що у кримінальному провадженні № 0001160, внесеному до ЄРДР 07.03.2015р. за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України відсутні достатні докази для повідомлення будь-якій особі про підозру, а тому клопотання потерпілих щодо надання вказівки слідчому СВ Соборного ВПДВП ГУНП в Дніпропетровській області направленої на вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, складання обвинувального акту та передачі справи до суду, не підлягає задоволенню. Крім того, зазначив, що потерпілі не згодні із вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області, яким засуджено ОСОБА_8 та стягнуто на їх користь завдану матеріальну та моральну шкоду кожному, стверджують, що не остання завдала їм шкоди та не вона заволоділа їх автомобілем «Деу Ланос» д.н. НОМЕР_1 2005р.в., а інша особа. Обставини заволодіння ОСОБА_8 автомобілем «Деу Ланос» д.н. НОМЕР_1 2005р.в. та завдання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріальної шкоди в законному порядку ніким не оскаржується. Засуджена ОСОБА_8 вину визнала, та заявою від 08.04.2014р. просила застосувати до неї ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності

Згідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. За ч. 2 ст. 220 КПК України про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова.

Частиною 1 ст. 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно ч. ч. 4, 4 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

З урахуванням того, що постанова прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 від 25.03.2020р. мотивована з посиланням на матеріали кримінального провадження і норми КПК України, прокурор є самостійною фігурою та самостійно визначає достатність доказів в матеріалах кримінального провадження та не може керуватися вказівками інших осіб, а складання й направлення обвинувального акта до суду є виключною компетенцією сторони обвинувачення, суддя слідчий суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 240, 303 - 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , подану в рамках кримінального провадження № 0001160, внесеного до ЄРДР 07.03.2015р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України на постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 від 25.03.2020р. про відмову в задоволенні клопотання про завершення досудового розслідування та зобов`язання прокурора вчинити дії - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1