Справа № 347/2284/17
Провадження № 1-кп/347/26/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2020 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000357 від 05.10.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, депутатом не є, не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ч.2 ст. 121 КК України
в с т а н о в и в:

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 04.10.2017 року близько 17:10 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , під час конфлікту зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник на ґрунті ревнощів, наніс останній умисно один удар кухонним ножем в ділянку лівого колінного суглобу, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді колото - різаної рани лівого колінного суглобу, що призвело до значної втрати крові, в результаті чого ОСОБА_10 померла. Своїми умисними діями, які виразилися у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді колото різаного поранення лівого колінного суглобу, ушкодження підколінної артерії, масивної зовнішньої кровотечі, постгеморогічного шоку важкого ступеня, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_10 .
Відповідно до висновку експерта від 03.11.2017 року, ОСОБА_10 , було спричинено наступні тілесні ушкодження: а) колото різане поранення лівого колінного суглобу із ушкодженням підколінної артерії, яка супроводжувалась масивною зовнішньою кровотечею та ускладнилась розвитком постгеморогічного шоку важкого ступеня; б) синці в ділянці правого стегна правого та лівого колінних суглобів та лівої гомілки.
Спричинені ОСОБА_10 тілесні ушкодження: колото різане поранення лівого колінного суглобу із ушкодженням підколінної артерії, яка супроводжувалась масивною зовнішньою кровотечею та ускладнилась розвитком постгеморогічного шоку важкого ступеня має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення яке спричинено безпосередньо перед настанням смерті, яке спричинене від однократної колючо-ріжучої дії заподіяної плоским колючо-ріжучим предметом, яким міг бути клинок ножа, про що свідчить переважання довжини раневого каналу над її шириною, рівні краї та гострі кінці рани шкіри, рівні краї ушкодження підколінної артерії.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винним себе не визнав та заперечив даний факт пояснивши, що померла потерпіла ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, в ході їх сварки сама наштовхнулася на кухонний ніж. Цивільний позов не визнав.
Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні суду дала показання, що померла ОСОБА_10 була її рідною сестрою. Про її загибель довідалась через декілька місяців, так як проживає в іншому від сестри місті. З приводу події, яка трапилася 04.10.2017 року вона нічого не може сказати, але знає зі слів сестри, що її співжитель ОСОБА_9 постійно посилав сестру в магазин по горілку, забирав у неї гроші, постійно бив її та були випадки, що погрожував ножем. Сестра втікаючи від обвинуваченого, приїжджала до неї.
Потерпілий ОСОБА_12 подав до суду нотаріально завірену заяву про розгляд справи без його участі, цивільний позов підтримує повністю та просить його задоволити.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дав суду показання про те, що є першим сусідом із ОСОБА_9 та померлою ОСОБА_10 04.10.2017 року в період часу приблизно з 18 год. до 19 год. ОСОБА_9 прийшов до нього додому і, сказавши, що не знає що має робити, попросив його піти подивитись на його жінку, яка лежить на ліжку, не рухається, і поряд з нею багато крові. На дане прохання, свідок сказав йому дзвонити за швидкою допомогою. Також свідок вказав, що померлу ОСОБА_10 , яка була раніше судимою, він часто бачив п?яною. А за декілька днів до своєї смерті, потерпіла нанесла ножову рану ОСОБА_9 близько серця, і він перебував на лікуванні, яке напередодні самовільно залишив.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні лише підтвердив те, що добре знає як ОСОБА_9 , так і його співжительку ОСОБА_10 . За час їх спільного проживання, вони спочатку проживали добре, проте, пізніше, померла ОСОБА_10 почала зловживати спиртним, а будучи в стані алкогольного сп?яніння, вела себе досить агресивно. Про саму подію знає лише зі слів односельців.
Хоча обвинувачений свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнає повністю, однак, окрім показань потерпілої та свідків, його вина повністю підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності.

Так, із протоколу огляду місця події від 04.10.2017 року з фототаблицею видно, що в приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 - було виявлено труп ОСОБА_10 , 1972 р.н., яка знаходилася в лежачому положенні на ліжку, обличчям догори, на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу на шкірі вкритій речовиною бурого кольору наявна рана веретено подібної форми орієнтовним розміром 1,5х0,4 см. (а.с.5-25 Т.3).
З копії протоколу огляду трупа від 05.10.2017 року видно, що подальший огляд трупа ОСОБА_10 відбувався в патологоанатомічного відділення при Косівській ЦРЛ, в якому вказано в якому одязі перебувала потерпіла на момент смерті, а також вказано місце знаходження на її тілі спричиненого їй тілесного ушкодження (а.с.30-32 Т.3).
А висновок експерта № 115 розпочатої 05.10.2017 року з 10.00 год. до 14.00 год. підтверджує ряд факторів. Зокрема, те, що смерть гр. ОСОБА_10 наступила від постгеморагічного шоку важкого ступеня, який розвинувся внаслідок колото-різаного поранення лівого колінного суглобу із ушкодженням підколінної артерії, яка супроводжувалась масивною зовнішньою кровотечею, на що вказують дані аутопсії, де виявлено колото-різане поранення лівого колінного суглобу із ушкодженням підколінної артерії, малокрів?я внутрішніх органів, даними судово-гістологічної експертизи, де виявлено: «шокову» печінку, нирку.
Враховуючи характер розвитку трупних ознак, смерть г-ки ОСОБА_10 наступила в термін 16-24 години до початку судово-медичної експертизи трупа в морзі.
Тілесне ушкодження має ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент їх спричинення, яке спричинено безпосередньо перед настанням смерті, яке спричинене від однократної колючо-ріжучої дії заподіяної плоским колючо-ріжучим предметом, яким міг бути клинок ножа.
Характер поранення, виявленого на трупі г-ки ОСОБА_10 , не виключає можливості після його спричинення виконувати самостійні дії (рухатись, пересуватись, кричати, тощо) на протязі невеликого проміжку часу.
Характерних ознак для боротьби чи самооборони не виявлено.
При судово-токсикологічній експертизі крові і сечі від трупа ОСОБА_10 виявлений етиловий спирт в концентрації: в крові-2,31 проміле, в сечі-1,58 проміле, що при житті може відповідати середньому ступеню алкогольного сп?яніння, фазі накопичення алкоголю в організмі (а.с.37-40, 48 Т.3).
Експерт ОСОБА_15 в судовому засіданні свій висновок підтримав повністю, та пояснив, що судячи з характеру нанесення та місцю локалізації рани, малоймовірно, щоб померла ОСОБА_10 перебуваючи у вертикальному положенні могла б сама собі спричинити такі ушкодження. При її падінні такого також не могло бути, так як ніж мав би бути у чомусь зафіксований. Встановити в якому положенні тіла потерпілої їй було спричинено тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани, не було можливим.
Таким чином, судом встановлено, що на момент смерті потерпіла ОСОБА_10 перебувала в стані алкогольного сп?яніння середнього ступеня, і одразу після отримання тілесного ушкодження могла на протязі невеликого проміжку часу виконувати самостійні дії, в тому числі, і перев?язати (перетиснути) свою рану.
В той час, обвинувачений ОСОБА_9 в стані алкогольного сп?яніння не перебував, що стверджується результатом аналізу № 297 від 05.10.2017 року (а.с.54 Т3).
Вчинення обвинуваченим умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, підтверджується також протоколом проведення слідчого експерименту від 05.10.2017 року, в ході якого обвинувачений добровільно показував та розказував обставини події, що мала місце 04.10.2017 року (а.с.63-66 Т.3).
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні підтвердив те, що обвинувачений при проведенні слідчого експерименту відтворював всі події добровільно. Протокол, який було прочитано вголос, ним було підписано особисто.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні підтвердив, що 05.10.2017 року в житловому будинку, що в смт. Яблунів, Косівського району, був присутній при проведенні слідчого експерименту із ОСОБА_9 , який відтворював події та демонстрував як наносив удар. Чи підписував ОСОБА_9 в його присутності протокол відтворення, не пам?ятає, але точно пам?ятає, що вказаний протокол підписав він та в його присутності ще один понятий.
На стадії досудового розслідування було проведено ряд і інших судово-медичних експертиз, що більш детально розкривають певні моменти обставин події та підтверджують підстави обвинувачення у скоєнні даного злочину саме ОСОБА_9 .
Зокрема: висновок експерта № 177 від 02.11.2017 року проведення медико-криміналістичного дослідження шматка шкіри ділянки лівого колінного суглоба від трупа ОСОБА_10 - підтверджує нанесення рани колючо-ріжучим предметом, яким міг бути клинок ножа (а.с.41-44 Т.3).
Висновок експерта № 1170 від 17-26.10.2017 року, яким підтверджено шок внутрішніх органів від крововтрати (печінка, нирки); висновок експерта № 755 від 06.10.2017 року який дає відповідь щодо групових властивостей крові потерпілої; висновок експерта № 1163 від 09-10.10.2017 року щодо наявності етилового спирту в крові та сечі померлої (а.с.45-47 Т.3).
Окрім того, у слідах на рукаві светра (об?єкт № 3) вилучених в гр. ОСОБА_9 виявлено кров, що не виключає міжливості приналежності крові потерпілій ОСОБА_10 , що стверджується висновком експерта № 790 від 30.10-02.11.2017 року (а.с.76-77 Т.3).
При дослідженні піднігтьового вмісту рук потерпілої ОСОБА_10 знайдена кров людини, що не виключає можливості походження цих слідів від ОСОБА_9 висновок експерта № 127 від 23.10-09.11.2017 року (а.с.80-82 Т.3).
Також, при дослідженні піднігтьового вмісту рук обвинуваченого ОСОБА_9 , знайдена кров людини, що не виключає можливості походження цих слідів від самого ОСОБА_9 а також ОСОБА_10 висновок експерта № 126 від 23.10-09.11.2017 року (а.с.85-87 Т.3).
У змиві речовини бурого кольору вилученому із дерев?яної підлоги, є кров?ю людини, що не виключає можливості приналежності як ОСОБА_9 , так і ОСОБА_10 - висновок експерта № 787 від 06-10.11.2017 року (а.с.93-94 Т.3).
При дослідженні слідів на клинку ножа вилученого в ході огляду місця події, знайдено кров людини, статеву приналежність якої встановити немає можливості, але сліди могли утворитися як за рахунок крові ОСОБА_10 , так і за рахунок крові ОСОБА_9 - висновок експерта № 128 від 23.10-09.11.2017 року (а.с.97-99 Т.3).
У слідах на футболці, светрі, джинсових штанах, куртці, шкарпетці та на трусах, вилучених з трупа ОСОБА_10 знайдена кров людини, що не виключає можливості приналежності крові потерпілій ОСОБА_10 - висновок експерта № 786 від 18-20.10.2017 року (а.с.105-107 Т.3).
Окрім того, згідно висновоку експерта № 181 від 22-23.11.2017 року з фото таблицею, при дослідженні куртки, светра, футболки, штанів, трусів, шкарпеток, шматка шкіри ділянки лівого колінного суглоба потерпілої ОСОБА_10 та ножа у матеріалах кримінального провадження №0000357 встановлено, що на задньо-зовнішній поверхні лівої штанини в середній частині виявлено колото-різане пошкодження, яке заподіяне плоским колючо-ріжучим предметом, яким міг бути ніж. Виявлене колото-різане пошкодження та відповідна йому рана могли бути заподіяні ножем, поданим на експертизу. Слід вважати, що в момент слідоутворення потерпіла перебувала у горизонтальному положенні і була обернена до особи, що наносила їй ушкодження лівою боковою поверхнею (а.с.111-117 Т.3).
Під час огляду місця події було вилучено речі, які в подальшому були визнані речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000357, що стверджується постановами слідчого від 23.11.2017 року (а.с.127, 133 Т.3), постановами слідчого від 24.11.2017 року (а.с.135, 137, 139, 141 Т.3), постановами слідчого від 27.11.2017 року (а.с. 149, 155 Т.3).
Таким чином, враховуючи вищенаведене та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_9 в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає те, що обвинувачений згідно характеризуючи даних (а.с.53-62 Т.3) по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не знаходиться, проживає у вкрай важких матеріально-побутових умовах разом із батьком.
При цьому, суд бере до уваги як пом?якшуючу обставину і те, що спричиненню потерпілій тілесних ушкоджень обвинуваченим, передувала поведінка потерпілої, яка перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, сама спровокувала його. При цьому сам ОСОБА_9 в стані алкогольного сп?яніння не перебував, що стверджується результатом аналізу (а.с.54).
Окрім того, потерпіла ОСОБА_10 починаючи з 2003 року неодноразового притягувалася до кримінальної (з відбуттям покарання в місцях позбавлення волі) та адміністративної відповідальності (а.с.16-17 Т.2, а.с.51 Т.3), і напередодні сама нанесла обвинуваченому тілесне ушкодження ножем у груди поблизу серця (непроникаюче ножове поранення грудної клітки), з яким він з 02 жовтня по 03 жовтня 2017 року (а подія сталася 04.10.2017 року) перебував на лікуванні в Косівській ЦРЛ, звідки був виписаний за порушення палатного режиму 03.10.2017 року (а.с.15 Т.2).
Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, в ході судового слідства не встановлено.
А також бере до уваги спільний лист-звернення односельців щодо взяття обвинуваченого на поруки, в якому вони наголошують про негативний на нього вплив співжительки ОСОБА_10 (а.с.102 Т.1), та зважає на думку потерпілих щодо призначення обвинуваченому суворої кари.
Призначаючи обвинуваченому покарання за вчинення ним злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до категорії умисних, тяжких злочинів, та бере до уваги повне невизнання обвинуваченим вини у скоєнні даного злочину, хоч в матеріалах справи і є власноруч написана ним заява із зізнанням (а.с.52 Т.3).
При цьому, суд, зважаючи на особу обвинуваченого, вважає, що покарання за вчинення вказаного злочину йому слід призначити в межах покарання передбаченого санкцією статті за вказаний злочин.
Що ж до заявлених потерпілими спільного позову до ОСОБА_9 , то суд виходив з наступного.
Згідно вимог ч.5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
В своїй позовній заяві, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 просять стягнути з ОСОБА_9 по 500 тисяч моральної шкоди на користь кожного окремо, а також витрати по оплаті правової допомоги та витрати пов?язані із прибуттям в судові засідання.
На підтвердження понесених ними витрат, в матеріалах справи містяться квитки за проїзд на автобусі на суму 113,32 грн. (а.с.143-146 Т.1), квитанція від адвоката на суму 530 грн. (а.с.147 Т.1), тобто на загальну суму 613,32 грн., яку слід відшкодувати потерпілим порівно.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року за № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Вирішуючи ж позовні вимоги потерпілих в частині відшкодування їм моральної шкоди, суд бере до уваги понесені ними моральні страждання від даного кримінального правопорушення, та враховує наслідки такого правопорушення, а саме, смерть потерпілої, яка була сестрою та матір?ю позивачів. А тому, зважаючи на те, що відшкодування моральної шкоди не повинно бути засобом збагачення, а має ґрунтуватися на принципах розумності, справедливості та з врахуванням призначеного судом покарання, що впливатиме на реальну можливість обвинуваченим відшкодувати завдану шкоду, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_9 на користь позивачів по 50000 грн. моральної шкоди.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 128, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 01.10 год. 05.10.2017 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання, строк його перебування під вартою в умовах Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» починаючи з 05.10.2017 року 01.10 год., тобто з моменту його фактичного затримання із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 1 (один) день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 50000 (п?ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди та 306 (триста шість ) грн. 66 коп.судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_12 50000 (п?ятдесят тисяч) грн. моральної шкоди та 306 (триста шість ) грн. 66 коп.судових витрат.

Речові докази:
1) зимові черевики лівий та правий; одяг підозрюваного ОСОБА_9 , а саме: матерчата куртка, матерчатий светр білого кольору, матерчата футболка синього кольору та джинсові брюки синього кольору, які передано на зберігання у камеру речових доказів Косівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_9 ;
2) чорну ганчірку (дитячий бодік); зрізи нігтьових пластин ОСОБА_9 ; марлевий тампон на який поміщено змиви речовини бурого кольору із дерев`яної підлоги; зрізи нігтьових пластин ОСОБА_10 ; марлевий тампон (поліетиленова пробірка) на який поміщено зразок крові ОСОБА_9 ; предмет схожий на кухонний ніж із металевим наконечником та пластмасовою ручкою коричневого кольору, - які передано на зберігання у камеру речових доказів Косівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області знищити;
3) одяг померлої ОСОБА_10 , а саме: балонова куртка сірого кольору, матерчатий светр синього кольору, матерчата футболка синього кольору, джинсові брюки синього кольору, шкарпетки білого кольору та нижня білизна чорного кольору із білими вставками, які передано на зберігання у камеру речових доказів Косівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області знищити.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілим.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1