Справа № 610/746/20
№ 1-кc/610/269/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Балаклія Харківської області заяву заступника начальника СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

30.03.2020 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла заява заступника начальника СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_4 .
Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_4 подав заяву, в якій просить розглядати заяву про відвід у його відсутності.
Заявник в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Вивчивши заяву про відвід з доданими до неї документами, суд приходить до наступного.
Як вбачається зі змісту заяви на розгляді у слідчого судді ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 20.03.2020.
Згідно ч. 2 ст. 80 КПК України відвід може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Положення ст.ст. 75, 76 КПК України зазначають підстави відводу щодо слідчого судді.
У своїй заяві про відвід заявник посилається на підставу, передбачену п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, яка визначає, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Разом з тим, на переконання суду, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, оскільки заявником не надано достатнього обґрунтування на те, що вказують на необ`єктивність слідчого судді при розгляді конкретної справи.
Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).
Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).
Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).
Проте, на думку суду, ті підстави, на які посилається заявник у своїй заяві про відвід слідчого судді ОСОБА_4 не містять будь-яких об`єктивних відомостей під час здійснення судового розгляду скарги та не ставлять під сумнів її об`єктивність.
Таким чином, дослідивши викладені підстави для відводу, суд прийшов до висновку, що заявником не було доведено існування обставин, які виключають можливість слідчого судді ОСОБА_4 приймати участь у розгляді скарги ОСОБА_5 та які б викликали сумнів у неупередженості, а наведені доводи заявника на думку суду є лише його незгодою із раніше прийнятими процесуальними рішеннями, їх формулюванням, та можуть бути лише підставами для їх оскарження.
Таким чином, за відсутності обставин, визначених ст. 75 КПК України, підстав відводу слідчого судді ОСОБА_4 не вбачається.
Крім того, суд звертає увагу заявника, що задоволення заяви про відвід слідчого судді призведе до порушення розумних строків розгляду даної скарги.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75,76, 80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву заступника начальника СВ Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1