Справа № 202/2453/20
Провадження № 1-кс/202/3243/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
24 квітня 2020 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000376, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 22 квітня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

23 квітня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна.
Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 23 квітня 2020 року.
Згідно з матеріалами клопотання, 21 квітня 2020 року приблизно о 23 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Toyota Саmrу», р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Калиновій м. Дніпро з боку пр. Слобожанський в напрямку вул. Янтарної, де в районі перехрестя з вул. Образцова, не впорався із керуванням, виїхав за межі проїзної частини ліворуч та допустив наїзд на електроопору.
Внаслідок ДТП водій ОСОБА_4 та його пасажир ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження із якими їх госпіталізовано до медичного закладу.
22 квітня 2020 року в ході проведення огляду місця пригоди вилучений автомобіль «Toyota Саmrу», р.н. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 , видане 02.02.2018 ТСЦ 1242, належить ОСОБА_6 , зареєстрований: АДРЕСА_1 та направлено для зберігання на майданчик тимчасового тримання ТЗ ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, 427.
22 квітня 2020 року автомобіль «Toyota Саmrу», р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що оскільки автомобіль «Toyota Саmrу», р.н. НОМЕР_1 , є основним об`єктом кримінального правопорушення, пов`язаного з його експлуатацією та керуванням, по ньому будуть проводитися судово-автотехнічна експертиза, судова транспортно-трасологічна експертиза та судова експертиза технічного стану автомобіля, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт автомобіля у даному кримінальному провадженню є необхідним.
Прокурор в судове засідання не з`явився, натомість надав заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

В силу вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою у розгляді.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як встановлено в судовому засіданні, в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження, постановою слідчого від 22 квітня 2020 року автомобіль «Toyota Саmrу», р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000376.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачімайна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про арешт майна із встановленням заборони його відчуження, розпорядження та використання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Toyota Саmrу», р.н. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане 02.02.2018 ТСЦ 1242, належить ОСОБА_6 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Заборонити особам, у користуванні яких знаходиться вказаний транспортний засіб, відчуження, розпорядження та використання автомобіля «Toyota Саmrу», р.н. НОМЕР_1 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1