Справа № 752/4124/19
Провадження №: 1-кп/752/737/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі :

Головуючого судді ОСОБА_1

При секретарі ОСОБА_2

Розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Києві кримінальне провадження № 0000102 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з повною загальною освітою, не одруженого, не працюючого, на час вчинення злочину солдата, водія-електрика 1 відділення автомобільного взводу роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України,

За участю:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 , маючи військове звання «солдат», обіймаючи посаду водія-електрика 1 відділення автомобільного взводу роти забезпечення вказаної військової частини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з особистих мотивів, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, у порушення вимог ст.ст. 4, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 1,17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 16.01.2019 о 09 год. 00 хв. без дозволу командування, не з`явився вчасно наслужбу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд за місцем проживання та реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або звернення до правоохоронних органів, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, допоки 21.02.2019 о 12 годині 26 хвилин ОСОБА_3 затримано уповноваженою службовою особою за місцем реєстрації та проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а його злочинну діяльність припинено.
Таким чином, солдат ОСОБА_3 16.01.2019 не з`явився у встановлений час до військової частини НОМЕР_1 , розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , та був незаконно відсутнім на службі в період з 16.01.2019 по 20.02.2019 включно.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

19.04.2019 року між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості із обвинуваченим ОСОБА_3 , згідно якої ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вищевказаному діянні, крім того, сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 407 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік та покласти на останнього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити дану угоду про визнання винуватості, а також призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено вимоги ст. ст. 473, 476 КПК України. Обвинувачений визнав себе винним у вчиненому злочині, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи в порядку ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Угода про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

В статті 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_3 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадах, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.ст. 50 65 КК України, оскільки ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також враховуючи з`явлення останнього із зізнанням, щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, та санкції ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки, а також на підставі ст.ст. 75,76 КК України із звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, якщо ОСОБА_3 протягом призначеного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Цивільний позов не заявлено, судові витрати та речові докази по провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 369, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19.04.2019 року між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000102.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя