Справа 288/730/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 08 квітня 2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра,

що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Попільнянського районного суду Житомирської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 08 квітня 2020 року відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України.

Згідно клопотання, 03.04.2020 року близько 21 години 00 хвилин, у ОСОБА_4 , який проходив повз домоволодіння по АДРЕСА_2 , та помітив на його території мопед марки «HONDA» моделі «DIO», 2003 року випуску, ідентифікаційний номер рами НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, де у нього раптово виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 03.04.2020 року близько 21 години 00 хвилин, всупереч законної волі власника, пройшов на огороджену територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , підійшов до мопеда марки «HONDA» моделі «DIO», 2003 року випуску, ідентифікаційний номер рами НОМЕР_1 , без реєстраційного номеру, вартістю 7382,70 гривень та, розірвавши металевий ціпок руками, шляхом штовхання за допомогою фізичної сили викотив указаний транспортний засіб на дорогу, після чого з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

У діях ОСОБА_4 , вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у інше сховище.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання за обставин викладених у ньому та просила його задовольнити.

ОСОБА_4 щиро каявся, не заперечував щодо обставин викладених у клопотанні та щодо задоволення даного клопотання.

Захисник не заперечувала щодо задоволення клопотання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав дане клопотання, просив його задовольнити та пояснив, що 03 квітня 2020 року поставив свій скутер на подвір`ї свого домогосподарства, а вранці, наступного дня, виявив відсутність даного скутера на подвір`ї про що повідомив працівників поліції.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, за обставин викладених у клопотанні, повністю підтверджується наданими належними та допустимими доказами:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 07.04.2020 року;
- протоколом огляду місця події від 07.04.2020 року по АДРЕСА_2 з фототаблицями, в ході якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення;

- копією талона, який засвідчує, що ОСОБА_6 є власником скутера марки «HONDA» моделі «DIO», ідентифікаційний номер рами НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця події від 08.04.2020 року з фототаблицями, а саме: території земельної ділянки, що розташована навпроти будинку АДРЕСА_1 , в ході якого ОСОБА_4 видав викрадений мопед марки «HONDA» моделі «DIO»;

- довідкою Попільнянської ЦРЛ від 09.04.2020 року, згідно якої ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра;

- протоколом допиту та протоколом проведення слідчого експерименту підозрюваного ОСОБА_4 від 14.04.2020 року з фототаблицями, який свою вину визнав повністю, повідомив всі обставини вчинення злочину та на місцевості показав обставини вчинення кримінального правопорушення;

- висновком експерта № 12/2-63 від 23.04.2020 року з ілюстративною таблицею, згідно якого ринкова вартість мопеда марки «HONDA» моделі «DIO», ідентифікаційний номер рами НОМЕР_1 , станом на 03.04.2020 року могла становити 7382,70 гривень;

- постановою про визнання речових доказів та передачу на зберігання від 08.04.2020 року, згідно якої мопед марки «HONDA DIO» моделі «AF62» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні;

- висновком судово психіатричного експерта № 117-2020 від 12.05.2020 року, згідно якої:

1. ОСОБА_4 , 1998 року народження, на даний час виявляє клінічні ознаки легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю за збудливим типом, ускладненою вживанням алкогольних напоїв, що відповідає критеріям шифру F 70.1 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду;

2. Ступінь наявної у ОСОБА_4 розумової відсталості настільки виражена, що позбавляє його здатності на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними;

3. ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними - не перебував;

4. ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, виявляв клінічні ознаки легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю за збудливим типом, ускладненою вживанням алкогольних напоїв. Ступінь наявної у ОСОБА_4 розумової відсталості була настільки виражена, що позбавляла його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними;

5. ОСОБА_4 на даний час потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, враховуючи нерегулярний прийом підтримуючого лікування, відсутність можливості контролю за його прийомом з боку рідних, негативну характеристику з місця проживання, схильність до асоціальної поведінки, поверхневу критику до свого стану, поведінки та вчинків, зловживання алкогольними напоями.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали справи, виходить з положень ст. ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу», та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно положень статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України, імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів.

Вчинене ОСОБА_4 суспільно-небезпечне діяння підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме: показами потерпілого та письмовими доказами.

ОСОБА_4 на даний час потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, враховуючи нерегулярний прийом підтримуючого лікування, відсутність можливості контролю за його прийомом з боку рідних, негативну характеристику з місця проживання, схильність до асоціальної поведінки, поверхневу критику до свого стану, поведінки та вчинків, зловживання алкогольними напоями.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності.

Відповідно до статті 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.

У відповідності до вимог статей 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно п. 3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовано поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

За роз`ясненнями, що містяться у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2005 року слідує, що для визначення, відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 94 КК України типу психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру, вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст. 94 КК України), суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Статтями 511, 512 КПК України передбачено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.
Згідно зі ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, види примусових заходів медичного характеру визначені ст. 94 КК України.
Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що на даний час ОСОБА_4 має ознаки легкої розумової відсталості в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю за збудливим типом, ускладненою вживанням алкогольних напоїв. Ступінь наявної у ОСОБА_4 розумової відсталості була настільки виражена, що позбавляла його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Заслухавши думку прокурора, який вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру, захисника, особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, потерпілого, які не заперечували проти задоволення зазначеного клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні (відділення) із звичайним наглядом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи, які становлять 1307 гривень 60 копійок - необхідно віднести за рахунок держави.

Речові докази: мопед «HONDA DIO» моделі «AF62», який зберігається на майданчику тимчасового зберігання вилучених та арештованих транспортних засобів при Попільнянському ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області за адресою: смт. Попільня, вулиця Фомічова, 6, Житомирської області - підлягає поверненню потерпілому ОСОБА_6 .

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2005, Законом України «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 369-372, 376, 503, 504, 512-514 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 08 квітня 2020 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 289 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні (відділення) зі звичайним наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосувався.
Судові витрати за проведення: судової автотоварознавчої експертизи № 12/2-63 від 23.04.2020 в розмірі 1307 гривень 60 копійок - віднести за рахунок держави.

Речові докази: мопед «HONDA DIO» моделі «AF62», який зберігається на майданчику тимчасового зберігання вилучених та арештованих транспортних засобів при Попільнянському ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області за адресою: смт. Попільня, вулиця Фомічова, 6, Житомирської області повернути потерпілому ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1