Справа № 359/1164/20
Провадження №1-в/359/55/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке, -

в с т а н о в и в :
07.02.2020 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну не відбутої частини покарання на більш м`яке.
У клопотанні засуджений зазначається, що його пільга на заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке відкрилася 29.01.2020 року. Він став на шлях виправлення, що довів своєю сумлінною поведінкою, на сьогоднішній день він не має жодного дисциплінарного стягнення. За свою старанну працю на промисловій зоні ДУ «БВК № 119» має вісім заохочень. У зв`язку з вищевикладеним засуджений ОСОБА_3 просить суд застосувати до нього ст. 82 КК України та замінити йому нeвідбуту частину покарання на більш м`який вид покарання.
В судове засідання учасники (прокурор, засуджений, представник БВК №119) не з`явилися в судове засідання, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, прокурор, засуджений та представник БВК №119 подали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, прокурор в заяві проти задоволення клопотання не заперечував. Неявка останніх не перешкоджає розгляду.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Враховуючи зазначене, суд прийшов до переконання розглянути клопотання в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Засуджений ОСОБА_3 раніше судимий: 17.05.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.1 штраф 850 грн., 08.05.2012 року Святошинським районним судом м. Києва за ст. 289 ч.2 на 5 років позбавлення волі на основі ст. 75 звільнений з іспитовим строком 3 роки, 31.05.2012 року Голосіївським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1 на 3 роки позбавлення волі за ст. 75 звільнений з іспитовим строком 2 роки.

По теперішній справі ОСОБА_3 засуджений 19.04.2016 року Голосіївським районним судом м. Києва за ст. ст. 307 ч. 2, 317 ч. 1, 70 ч. 1, 72 ч. 5 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Застосовано Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (період з 24.08.2015 по 26.08.2015 року).

Частиною 1 ст. 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутного строку покарання, призначеного вироком.

Для застосування такої заміни, згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше половину строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Початок строку: 03.02.2017 року. Кінець строку: 29.01.2023 року

Так, на момент направлення подання до суду ОСОБА_3 відбув 1/2 строку покарання. Не відбута частина покарання станом на 28.02.2020 року складає 2 роки 11 місяці 1 день.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 вищезазначеної ППВСУ передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Крім того, пунктом 17 даної Постанови передбачено, що під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 82 КК України, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Висновок суду про те що засуджений став на шлях виправлення повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_3 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 03.02.2017 року. Під час знаходження в ДУ «Київський СІЗО» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. 02.03.2017 року прибув до ДУ «Бориспільська ВК (№ 119)» для подальшого відбування покарання. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 7 разів. За допущені порушення установленого порядку відбування покарання 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Допущені порушення виражались у відмові від виконання законних вимог представників адміністрації та самовільному залишенні робочого місця. Засуджений працевлаштований на підприємстві установи, а саме на дільниці «Ремонт піддонів». Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайній зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, а саме: «Правова просвіта», Фізкультура та спорт», «Підготовка до звільнення». Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України, приймає участь у роботі самодіяльних організацій, а саме у санітарно - побутовій секції та проявляє розумну соціально - корисну активність в організації її роботи. Відповідно до ст. 110 Кримінально - виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримання від них посилок і передач. 30.01.2019 року засуджений розглядався на комісії щодо застосування до нього ст. 101 КВК України, а саме переведення його з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, але засуджений подав заяву з проханням не застосовувати до нього ст. 101 КВК України, так як в подальшому має намір скористатися ст. 82 КК України. В результаті розгляду комісія задовольнила його клопотання. 30.01.2019 року засуджений розглядався на комісії щодо застосування до нього ст. 82 КК України, а саме заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, але засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги оскільки згідно довідки з матеріалів особової справи з 16.11.2016 року по 03.02.2017 року засуджений перебував у державному розшуку та немає впевненості, що засуджений у місцях обмеження волі не скоїть новий злочин. На профілактичному обліку установи не перебуває. Згідно вироку має позов, але виконавчий лист до установи не надходив. Вину у скоєному злочині визнав.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що аналіз особової справи засудженого ОСОБА_3 вказує на позитивну лінію поведінки засудженого за весь період відбування покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 на момент розгляду подання фактично відбув 1/2 частини строку призначеного судом покарання за вчинений ним злочин. Своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_3 довів, що став на шлях виправлення.

За таких обставин, враховуючи тяжкість та характер вчиненого злочину, його ставлення до вчиненого, дані про особу засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, суд вважає за доцільне замінити засудженому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`який у виді обмеженням волі, із врахуванням ст. 61 КК України, що цілком відповідатиме меті виправлення засудженого.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. ст. 12, 61, 82 КК України та керуючись ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд -

у х в а л и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке, - задовольнити.

Засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , замінити невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 19.04.2016 року за ст. ст. 307 ч. 2, 317 ч. 1, 70 ч. 1, 72 ч. 5 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, - більш м`яким у виді обмеження волі на невідбутий термін покарання 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців 1 день.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1