Справа №573/25/20
Номер провадження 1-в/573/5/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2020 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та про застосування строку давності виконання обвинувального вироку щодо довічного позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:
03 січня 2020 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, яке мотивовується тим, що вироком Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 він засуджений за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 6, 12, 187 ч. 4, 289 ч. 3, 194 ч. 2, 357 ч. 3 КК України до довічного позбавлення волі. На даний час відбув покарання строком більше 17 років. Відповідно до практики Європейського суду відпали обґрунтовані підстави для подальшого його тримання в установі виконання покарань, бо це суперечить ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та ст. 28 Конституції України. Тому просить суд задовольнити його клопотання та звільнити умовно-дострково від відбування покарання або змінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням.

06 березня 2020 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування строку давності виконання обвинувального вироку щодо довічного позбавлення волі, яке мотивується тим, що він не ухиляється від відбування покарання, але внаслідок відсутності у вироку правової визначеності він фактично позбавлений можливості відбування покарання та змушений протягом всього періоду з 30.08.2004 звертатись до різних засобів правового засхисту. Перебуваючи під вартою 16 років 5 місяці, ним не вчинено жодного злочину, а сам факт перебування в місцях попереднього ув`язнення не є злочином. Вирок станом на 04.03.2020 не виконаний, окрім бестрокової обраної міри запобіжного заходу. Тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 80 КК України строк давності виконання вироку суду щодо нього закінчився і його необхідно звільнити з під варти. Вважає, що хоча злочини, за якими його засуджено, вчинено на території Буринського району, але оскільки на даний час на розгляді в Білопільському районному суді перебуває його заява про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004 за нововиявленими обставинами, тому його клопотання підсудне саме Білопільському районному суду.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили їх задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення вказаних клопотань, оскільки вони не підсудні Білопільському районному суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Апеляційного суду Сумської області від 15 грудня 2004 року ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 6, 12, 187 ч. 4, 289 ч. 3, 194 ч. 2, 357 ч. 3 КК України року та призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Зазначені у вироку суду злочини вчинені на території Буринського району (а. с. 26-52).

З листа ДУ «Сумський слідчий ізолятор» вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Замківська виправна колонія (№58)» Хмельницької області, а в ДУ "Сумський слідчий ізолятор" знаходиться у зв`язку з розглядом судами його скарг та заяв (а. с. 19).

Із клопотаннями про умовно-дострокове звільнення або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та про застосування строку давності виконання обвинувального вироку щодо довічного позбавлення волі ОСОБА_5 звернувся до суду відповідно 03 січня 2020 року та 06 березня 2020 року, перебуваючи в ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Згідно з п. п. 2, 3, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; про інші питання всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається:

- до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4 частини першої статті 537 цього Кодексу;

- до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

З аналізу зазначених положень закону вбачається, що клопотання, з якими засуджений звернувся до Білопільського районного суду, має вирішувати суд за місцем відбування покарання або за місцем засудження (в даному випадку Буринський районний суд Сумської області).

На території Білопільського району Сумської області ОСОБА_5 покарання не відбуває, Білопільським районним судом не засуджувався.

Також суд вважає, що розгляд даного клопотання по суті саме Білопільським районним судом призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, абзацом 1 якої визначено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Позиція ОСОБА_5 про те, що його клопотання підсудні саме Білопільському районному суду, оскільки цим судом розглядається його заява про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 15.12.2004, є помилковою і не узгоджується із зазначеними нормами закону.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та про застосування строку давності виконання обвинувального вироку щодо довічного позбавлення волі не підсудні Білопільському районному суду, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Також суд роз`яснює ОСОБА_5 , що з такими клопотаннями він не позбавлений можливості звернутися до відповідного суду за місцем відбування покарання чи за місцем вчинення злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Засудженому ОСОБА_5 відмовити у задоволенні клопотань про умовно-дострокове звільнення або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та про застосування строку давності виконання обвинувального вироку щодо довічного позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя