УХВАЛА
КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Справа № 757/48802/18-к Апеляційне провадження:11сс/824/995/2020 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2

5 лютого 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретареві - ОСОБА_5 ,

за участю апелянта ОСОБА_6 , шляхом проведення відеоконференцзв`язку з Ковпаківським районним судом міста суми,

у відкритому судовому засіданні в розташуванні суду розглянувши матеріали судової справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 8 листопада 2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000030, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 8 листопада 2019 року, відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000030.

На обгрунтування слідчий суддя послалась на положення глави 26; ст. ст. 36, 40, 214, 220, 303, 307 КПК України, зауважила, що ОСОБА_6 фактично оскаржує таке рішення заступника Генерального прокурора України, яке оскарженню не підлягає, і на цих підставах відмовила в задоволенні скарги по її суті, а також вказала, що це рішення апеляційному оскарженню не підлягає.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї ОСОБА_6 просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді з причин її невідповідності вимогам чинного КПК України, акцентуючи увагу на тому, що слідчий суддя діяла поза межами наданих КПК України повноважень, винесла рішення, яке прямо не передбачене та суперечить закону і рішенням Великої Палати Верховного Суду, а тому винесене по суті скарги рішення може бути

оскаржене апеляційним порядком, та призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції. Крім того він звертає увагу на порушення слідчим суддею термінів розгляду скарги.

Заслухавши доповідь судді, виступ ОСОБА_6 на підтримку апеляційних вимог та провівши судові дебати, судова колегія визнає наступне.

Правова позиція ОСОБА_6 в частині його права оскаржити апеляційним порядком ухвалу слідчого судді попри те, що формально, в силу ст. 309 КПК України, ця ухвала апеляційному оскарженню не підлягає, є слушною, бо ґрунтується на загально визнаній судовій практиці, в тому числі і відображеній в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2018 року, відповідно до якої ухвали слідчого судді, якщо вони прямо суперечать чинному кримінальному процесуальному законодавству, можуть бути предметом апеляційного оскарження.

У цьому конкретному випадку, слідчий суддя вказав на відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 ,фактично пославшись лише на те, що оскаржено таке рішення заступника Генерального прокурора України, яке, в силу ст. 303 КПК України, оскарженню не підлягає.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.

Отже, у цьому конкретному випадку слідчий суддя, прийнявши рішення по суті скарги, вийшла за межі своїх повноважень, визначених вказаною кримінальною процесуальною нормою, істотно порушила вимоги кримінального процесуального закону, що, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування або зміни судового рішення.

При цьому, вказане рішення слідчий суддя прийняла, всупереч положенням чинного КПК України, передбаченим у ст. ст. 9, 23, 91, 94 КПК України щодо законності, безпосереднього дослідження доказів, кола обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у повній відповідності із законом.

Крім того, слідчий суддя вказала на те, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури, але в чому полягає та бездіяльність не зазначила.

Між тим, як видно з тексту самої скарги, спрямованої до слідчого судді, Станкевич визначає бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у не розгляді його клопотання від 30 серпня 2018 року по суті, а також у не винесенні вмотивованої постанови по суті цього клопотання про визначення підслідності кримінального провадження № 0000030 за СУ ГУ НП в Полтавській області.

До цієї скарги ОСОБА_6 долучав копії своїх клопотань на ім`я Генерального прокурора України, в яких, посилаючись на положення ст. ст. 214, 220 КПК України, просив повідомити йому про результати здійснення контролю з боку Генеральної прокуратури за проведенням досудового розслідування кримінального провадження, яке стосується порушень в обліку та розподілу житла посадовими особами Сумської міської ради та дотриманням розумних строків, передбачених ст. 28 КПК України керівником Сумської регіональної прокуратури, повідомити про причини і обґрунтованість передачі кримінального провадження до підслідності Полтавської прокуратури, повідомляв також про порушення строків розгляду його звернень і безпідставне, на його переконання, направлення цих звернень до прокуратури Сумської області (а. с. 4, 5)

Всі вказані обставини залишилися поза увагою слідчого судді та дослідження і оцінки встановленим порядком не отримали.

В доповненні до скарги (а. с. 134-16) ОСОБА_6 зауважує незаконність, як він вважає, рішення заступника Генерального прокурора України щодо передачі кримінального провадження до прокуратури Полтавської області, вказуючи на початок діяльності ДБР.

В черговому доповненні до первинної скарги, ОСОБА_6 заявляє вимогу скасувати постанову першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_7 про визначення підслідності два доручення здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000030 за СУ ГУ НП в Полтавській області (а. с. 34-36, 38-40) , тобто ця вимога стосується вже не лише бездіяльності, а й процесуального рішення, але вона також слідчим суддею не досліджувалась та оцінки в оскарженій ухвалі не отримала, а крім того, повторює раніше заявлені вимоги.

В доповненні до скарги від 25 липня 2019 року (а. с. 97-101), крім раніше заявлених вимог, ОСОБА_6 висловлює вимогу зобов`язати відповідальну особу Генеральної прокуратури внести до ЄРДР відомості про вчинення злочину прокурором ОСОБА_8 на підставі викладених в цьому доповненні та попередніх доповненнях відомостей.

В доповненні до скарги від 3 листопада 2019 року ОСОБА_6 конкретизує вимоги щодо зобов`язання Генерального прокурора України розглянути його клопотання від 30 серпня, 12 вересня 2018 року; 26 серпня, 4 вересня, 3 жовтня, 24 жовтня 2019 року, а також повторює раніше заявлені вимоги.

Ці вимоги також не досліджені та не оцінені слідчим суддею при вирішенні скарги по суті.

В силу особливостей судового контролю на цій стадії судового провадження, визначених ст. 422 КПК України, судова колегія позбавлена компетенції безпосередньо дослідити докази у справі, бо ці докази не були досліджені та оцінені слідчим суддею, а тому не може і прийняти рішення по суті скарги.

Таким чином, оскаржену ухвалу слідчого судді належить скасувати, та призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції, задовольнивши апеляційні вимоги в повному обсязі.

В силу вказаного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 8 листопада 2019 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000030, - задовольнити.

Вказану ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Судді: