печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи подане клопотання сторона обвинувачення вказує, що Головним слідчим управління Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001083 від 22.11.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 146 ч. 3, 14 ч. 1, 189 ч. 4 КК України.

Слідчий у клопотанні вказує, що в листопаді 2019 року ОСОБА_5 не маючи законного джерела доходів, переслідуючи мету збагачення, вирішив створити організовану групу з метою викрадення ОСОБА_7 , з якою у нього з жовтня 2018 року склалися неприязні стосунки, що виникли на ґрунті його звільнення з роботи у фермерському господарстві в с. Степок Обухівського району Київської області, яке належало чоловіку ОСОБА_7 ОСОБА_8 .

З цією метою ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідування час звернувся до раніше знайомого йому мешканця м. Запоріжжя ОСОБА_9 та запропонував йому підшукати з числа раніше судимих осіб, які користуються його довірою осіб, які б за грошову винагороду прибули найближчим часом до м. Києва, відслідкували протягом певного періоду часу за ОСОБА_7 з метою встановлення її місця проживання та роботи, вивчили маршрути її руху та в подальшому разом з ОСОБА_9 , застосовуючи до потерпілої фізичне насильство в об`ємі достатньому для подолання її опору, повинні були викрасти останню та на заздалегідь підготовленому транспортному засобі доставити до визначеного місця, де примусово утримувати до моменту передачі її чоловіком ОСОБА_8 в якості «викупу» грошових коштів у розмірі 500 000 доларів США.

ОСОБА_9 погодившись на пропозицію ОСОБА_5 , виконуючи відведену йому роль запропонував своїм знайомим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за грошову винагороду виконати злочинні дії визначені ОСОБА_5 на що останні надали свою згоду.

ОСОБА_5 , являючись організатором вказаної групи відвів собі функції розробки плану вчинення злочину, інструктажу усіх учасників групи перед вчиненням умисного злочину та керівництва їх діями під час реалізації злочинного плану, схваленого усіма учасниками групи. Крім того, він також повинен був безпосередньо прийняти участь у вчиненні злочину та після викрадення ОСОБА_7 пред`явити її чоловіку вимогу про передачу грошових коштів, в якості «викупу» та розподілити отримані грошові кошти між учасниками організованої групи.

ОСОБА_9 організатором групи ОСОБА_5 було доручено підшукати осіб, які б погодилися виконати підготовчі дії щодо викрадення ОСОБА_7 , а саме встановили місце її роботи та проживання, маршрути руху, а також ОСОБА_9 разом з вказаними особами повинен був застосовуючи до потерпілої фізичне насильство викрасти її та доставити до визначеного заздалегідь місця примусового утримання.

ОСОБА_10 відповідно до плану вчинення злочину повинен був заздалегідь прибути до м. Києва, разом з ОСОБА_5 встановити місце роботи та місце проживання потерпілої ОСОБА_7 , встановити її маршрути руху від дому до роботи і у зворотному напрямку та в подальшому разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , використовуючи транспортний засіб останнього, застосовуючи до потерпілої фізичне насильство, викрасти ОСОБА_12 та доставити до заздалегідь підготовленого для примусового утримання останньої місця.

ОСОБА_11 організатором групи було доручено забезпечити учасників організованої групи транспортним засобом, на якому він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_13 повинен був прибути до місця вчинення злочину, застосовуючи до потерпілої фізичне насильство достатнє в об`ємі щодо подолання її опору, викрасти ОСОБА_7 та на транспортному засобі доставити її до заздалегідь підготовленого місця для подальшого примусового утримання, до моменту передачі її чоловіком грошової винагороди.

Кожний з учасників групи будучи обізнаним про злочинні наміри та плани групи, в розробці, прийняті та реалізації яких він приймав безпосередню участь, дав згоду на вступ до групи і виконання доручень її організатора, бажаючи об`єднати свої зусилля з іншими учасниками для досягнення єдиного злочинного результату незаконне збагачення.

Після цього, 22.11.2019 року ОСОБА_13 відповідно до відведеної йому ролі за вказівкою ОСОБА_9 прибув попутним транспортом до м. Києва. З метою не допущення викриття протиправної діяльності членів групи ОСОБА_10 під час руху до м. Києва за вказівкою ОСОБА_9 у невстановленому досудовим розслідуванням населеному пункті придбав стартовим пакет «лайфселл» (абонентський номер НОМЕР_1 ).

По прибуттю до м. Києва ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_5 та в подальшому в період часу з 25.11.2019 року по 27.11.2019 року за вказівкою останнього виїжджав до місця роботи потерпілої ОСОБА_7 та протягом дня слідкував за нею, за її діями протягом робочого дня.

30.11.2019 року до м. Києва на автомобілі «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 прибув ОСОБА_11 , при цьому ОСОБА_9 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин не прибув разом з ОСОБА_14 до міста Києва для виконання визначених членами організованої групи ролей.

В подальшому ОСОБА_11 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_5 02.12.2019 року на зазначеному транспортному засобі прибув до місця роботи ОСОБА_7 за адресою: м. Київ, пров. Музейний, буд. 2-Б та слідкував за останньою, вивчаючи маршрути її руху від місця роботи до станції метро, а далі до місця проживання, але в зазначений день вказаним особам не вдалося встановити місце проживання потерпілої, оскільки ОСОБА_10 упустив її в переході Київського метрополітену в районі станції «Майдан Незалежності».

Після цього, 03.12.2019 року ОСОБА_10 за вказівкою організатора групи ОСОБА_5 в денний час доби прибув до місця розташування офісу ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 та до 18.00 години перебував за вказаною адресою, після чого виконуючи вказівки ОСОБА_5 прослідкував за потерпілою від місця роботи до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , про що одразу повідомив ОСОБА_5 , який разом з ОСОБА_11 на автомобілі «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 з метою вивчення місцевості прибули до вказаної адреси.

04.12.2019 року близько 11.00 години ОСОБА_5 діючи у складі організованої групи з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи у салоні автомобіля приблизно до 18.00 години відслідковували обстановку в районі буд. 21 корп. 3 по вул. М. Тимошенка в м. Києві. Після чого ОСОБА_10 , відповідно до відведеної йому ролі разом з ОСОБА_5 вийшли з автомобіля, а ОСОБА_11 залишився в транспортному засобі неподалік від вхідних дверей до під`їзду будинку, де мешкає ОСОБА_7 , з метою надання в разі потреби ОСОБА_10 допомоги в подоланні опору потерпілої.

Прослідувавши до виходів зі станції Київського метрополітену «Мінська» ОСОБА_5 та ОСОБА_10 стали контролювати осіб, які виходили зі станції метро, з метою встановлення потерпілої. Близько 19.00 години ОСОБА_5 перебуваючи неподалік від виходів зі станції метро контролював навколишню місцевість з метою не допущення викриття їх протиправної діяльності працівниками правоохоронних органів, а ОСОБА_10 встановивши потерпілу ОСОБА_7 , яка виходила зі станції метро «Мінська» дотримуючись безпечної дистанції супроводив її до під`їзду буд. АДРЕСА_2 , де утримуючи в правій руці наданий йому ОСОБА_5 дерев`яний молоток (киянку), застосовуючи до ОСОБА_7 фізичне насильство, що виразилося у захопленні останньої ззаду, викрав потерпілу та фактично почав обмежувати її волю шляхом примусового переміщення від будинку до автомобіля «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 , в якому перебував ОСОБА_11 , після чого члени організованої групи у складі ОСОБА_5 та ОСОБА_11 були затримані працівниками поліції.

Крім того, ОСОБА_5 в листопаді 2019 року, керуючись корисливим мотивом, після викрадення потерпілої ОСОБА_7 , діючи в складі створеної ним організованої групи за участю ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно до розробленого та схваленого усіма учасниками групи плану вчинення злочину, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 в розмірі 500 000 доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 04.12.2019 року становить 11 965 000, 00 гривень, в якості «викупу» за звільнення його дружини, планував пред`явити ОСОБА_8 вимогу щодо передачі вказаної суми грошових коштів погрожуючи застосувати до ОСОБА_7 насильство.

Так, в період з 22.11.2019 року по 04.12.2019 року члени організованої групи у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , який прибув до м. Києва з зазначеною метою 30.11.2019 року встановили місце роботи потерпілої ОСОБА_7 , відслідкували маршрути її руху до роботи і до дому, після чого 04.12.2019 року вказані особи на автомобілі «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 прибули до місця мешкання потерпілої, а саме буд. АДРЕСА_2 , де відповідно до розробленого плану вчинення злочину ОСОБА_5 близько 18.00 години разом з ОСОБА_10 залишив транспортний засіб та прослідували до виходів зі станції метро «Мінська» Київського метрополітену, з метою встановлення потерпілої та її супроводження до будинку в якому вона проживає.

Відповідно до розробленого плану вчинення злочину ОСОБА_5 перебував на певній відстані та контролював оточуючу територію, з метою своєчасного повідомлення учасників групи про небезпеку викриття.

При цьому, відповідно до плану вчинення злочину, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , після подолання опору потерпілої та примусової посадки її до транспортного засобу, а саме автомобіля «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням останнього, рухаючись до місця її подальшого примусового утримання повинні були передати ОСОБА_5 сумку ОСОБА_7 з метою встановлення ним контакту по телефону з чоловіком потерпілої для пред`явлення вимоги щодо передачі грошових коштів, в якості викупу за ОСОБА_7 .

Близько 19.00 години ОСОБА_5 перебуваючи неподалік від виходів зі станції метро контролював навколишню місцевість з метою не допущення викриття їх протиправної діяльності працівниками правоохоронних органів, а ОСОБА_10 встановивши потерпілу ОСОБА_7 , яка виходила зі станції метро «Мінська» дотримуючись безпечної дистанції супроводив її до під`їзду буд. АДРЕСА_2 , де утримуючи в правій руці наданий йому ОСОБА_5 дерев`яний молоток (киянку), застосовуючи до ОСОБА_7 фізичне насильство, що виразилося у захопленні останньої ззаду, викрав потерпілу та фактично почав обмежувати її волю шляхом примусового переміщення від будинку до автомобіля «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 , в якому перебував ОСОБА_11 , після чого члени організованої групи у складі ОСОБА_5 та ОСОБА_11 були затримані працівниками поліції..

При цьому, як вказує в клопотанні сторона обвинувачення, застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного обумовлюється необхідністю запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати та спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на іншого підозрюваних у даному кримінальному правопорушенні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки останнього.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав посилаючись на викладені в ньому доводи, просить клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечили проти доводів клопотання, зазначивши про безпідставність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із відсутністю ризиків заявлених прокурором, які обумовлюють можливість застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ,

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками відповідно до яких свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , як осіб на ім`я ОСОБА_16 прізвисько « ОСОБА_17 » та ОСОБА_18 , з якими він планував викрасти в місті Києві жінку на ім`я ОСОБА_19 .

- протоколом огляду місця події від 04.12.2019 року за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21 корп. 3 (площадка зі сторони вулиці біля входу в під`їзд),

- протоколом обшуку від 04.12.2019 автомобіля «ЗАЗ Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 ,

- протоколом обшуку від 05.12.2019 року.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке можу бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчинення впливу на інших учасників кримінального провадження, а також доведена можливість впливу на свідків та потерпілих.

Отже, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , за вчинення тяжкого злочину, а тому відповідно до п. 4 ст. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19-45 год. 02.02.2020.

Окрім того, враховуючи стан здоров`я підозрюваного, слід забезпечити негайне надання останньому належної медичної допомоги відповідними лікарями у відповідному спеціалізованому закладі охорони здоров`я.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19-45 год. 02.02.2020.

Забезпечити негайне надання підозрюваному ОСОБА_5 належної медичної допомоги відповідними лікарями у відповідному спеціалізованому закладі охорони здоров`я.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1