ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0003028 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Солікамська Пермської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003028 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 , з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Суд першої інстанції зазначив, органом досудового розслідування ОСОБА_6 фактично інкримінується вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в інше приміщення учбовий заклад НВК № 66, із кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, яка, вочевидь, не відповідає тим фактичним обставинам, що викладені в обвинувальному акті.
Також суд першої зазначив, у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення сторона обвинувачення обмежилася лише загальним посиланням на не доведення ОСОБА_6 свого злочинного умислу до кінця з причин зупинення останнього після виявлення злочину, не відобразивши при цьому такі суттєві обставини, що впливають на правильну кваліфікацію інкримінованих ОСОБА_6 дій, зокрема, ким саме, в який час (момент) та при яких обставинах був зупинений обвинувачений, що позбавляє можливості дійти висновку вчинення якого замаху (закінченого або незакінченого) інкримінується ОСОБА_6 та про відповідність такої правової кваліфікації дій останнього фактичним обставинам злочину.
Вказав, що у доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування взагалі відсутні відомості про стан та рух досудового розслідування протягом тривалого часу з 19 жовтня 2017 року до 05 лютого 2020 року, що свідчить про грубе порушення вимог кримінального процесуального закону та, у свою чергу, позбавляє суд можливості в подальшому під час судового розгляду надати належну оцінку отриманню органом досудового розслідування тих чи інших доказів та проведенню відповідних обов`язкових процесуальних дій із учасниками кримінального провадження із дотриманням встановлених законом процесуальних строків.

В апеляції:
- прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі.
В обґрунтування зазначає, що суд у підготовчому судовому засіданні не повинен був вирішувати питання щодо допустимості отриманих доказів. Вважає, що в обвинувальному акті викладені всі необхідні обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню за таких підстав.
За положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, до повноважень суду першої інстанції, віднесено прийняття рішення під час підготовчого судового засідання про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Суд мотивував своє рішення тим, що наявні суттєві суперечності між викладом об`єктивної сторони інкримінованого злочину та його правовою кваліфікацією вказуючи на те, що органом досудового розслідування викладено фактичні обставин кримінального правопорушення, де зазначено, що ОСОБА_6 саме з метою скоєння крадіжки прибув до приміщення учбового закладу НВК №766, при цьому він не мав жодної об`єктивної причини знаходитися в приміщенні цього закладу, адже такі відомості в обвинувальному акті відсутні. А тому, суд першої інстанції прийшов до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 фактично інкримінується вчинення закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням в інше приміщення- учбовий заклад НВК №66, із кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, яка вочевидь не відповідає тим фактичним обставинам, що викладені в обвинувальному акті.

Крім того суд вказав, що в обвинувальному акті сторона обвинувачення не вказала дій ОСОБА_6 , зокрема, ким саме , в який час (момент) та при яких обставинах був зупинений обвинувачений, що позбавляє, на дум ку суду можливості дійти висновку вчинення якого замаху (закінченого або незакінченого) інкримінується ОСОБА_6 .

Зазначене таке мотивування свідчить, що суд першої інстанції фактично вдався до оцінки доказів та вирішення питання щодо доведеності чи недоведеності вини обвинуваченого, правильності чи неправильності кваліфікації його дій, які необхідно вирішувати при ухваленні вироку, у зв`язку з чим зробив хибний висновок щодо порушення обвинуваченого права на захист.
Такий висновок суду є хибним, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи і не ґрунтується на вказаних кримінальних процесуальних нормах закону та суперечить по своїй суті.

На даній стадії підготовчого провадження питання щодо оцінки доказів і формулюванні обвинувачення дій не розглядаються, а вирішуються дані питання про доведеність вини обвинуваченого, правильності кваліфікації його дій, при судовому розгляді справи по суті.

Згідно даного обвинувального акту, останній містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, де чітко і конкретно вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, що в повній мірі відповідає і узгоджується з вимогами п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

В постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року № 5-238кс16 чітко визначено, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Що стосується обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають достатнє уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

У даному обвинувальному акту наявна також достатня конкретність викладення фактичних обставин, зазначена правова кваліфікація цих дій, а отже ставить під сумнів відповідність даного обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, колегія суддів не вбачає.

З приводу такої підстави для повернення обвинувального акту прокурору як відсутність в реєстрі відомостей про стан та рух досудового розслідування, є надуманим, оскільки до обвинувального акту долучено відповідний реєстр і він має інформацію про проведенні в ході досудового розслідування процесуальних дій з зазначенням дати і часу їх проведення. Інші недоліки цього реєстру не є суттєвим та таким, які перешкоджають призначенню даного кримінального провадження до судового розгляду.

Зважаючи на наведене, немає підстав стверджувати, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального закону.
За таких обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати обґрунтованим, викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню прокурору обвинувального акту, колегія суддів, вважає помилковими і такими, що не відповідають нормам п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження і не ґрунтується на кримінальних процесуальних нормах закону, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції є необґрунтованим, а підстави для повернення обвинувального акту такими, що не відповідають фактичним обставинам і вимогам кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , за ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, - скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4