Справа № 727/4193/17
Провадження № 11-кп/4808/1/20
Категорія ч.3 ст. 187КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду у складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретар с/з ОСОБА_6 ,

з участю

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційними скаргами (далі АС) прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури області ОСОБА_16 , обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 - ОСОБА_17 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_11 - ОСОБА_18 , захисника ОСОБА_15 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_14 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2017 року по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України (далі КК), ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.187 КК., ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185,ч.1 ст.296, ч.3 ст.187, ч.3 ст.186,ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК., ОСОБА_11 у вчиненні кримінальноих правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.187,ч.3 ст.186,ч.2 ст.15,ч.3 ст.186,ч.2 ст.345 КК, -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець: м. Хотин, Чернівецької області, зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешканець: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, не працюючий, розлучений, має на своєму утриманні одну неповнолітню дитину 2000 року народження, не судимий, громадянин України,-

визнаний винуватим та засуджений у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, та призначено йому покарання: 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житлового будинку.

Запобіжний захід ОСОБА_20 залишено тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обчислюється з 18 січня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_20 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 18 січня 2017 року по 21 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_21 витрати за проведення молекулярно-генетичної експертизи № 56 від 19.04.2017 року на користь держави у сумі 3969,30 грн;

ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Магала, Новоселицького району, Чернівецької області, зареєстрований та мешканець: АДРЕСА_1 , має повну загальну середню освіту, не працюючий, одружений, має на утриманні троє неповнолітніх дітей 1999, 2003, 2013 років народження, хворіє на туберкульоз лівих легень та гепатит «С», раніше не судимий, молдованин, громадянин України,-

визнаний винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, та призначено покарання: 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житлового будинку.

Запобіжний захід ОСОБА_23 залишено тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обчислюється з 18 січня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_23 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 18 січня 2017 року по 21 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_24 витрати за проведення молекулярно-генетичної експертизи № 56 від 19.04.2017 року на користь держави у сумі 3969,30 грн;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Рашків, Хотинського району, Чернівецької області, зареєстрований: АДРЕСА_3 , мешканець: АДРЕСА_4 , має неповну середню освіту, не працюючий, інвалід дитинства, не одружений, раніше судимий: 29 жовтня 2015 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч.2 ст. 185. ст.ст. 75, 104 КК на 2 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на один рік шість місяців, громадянин України;

визнаний винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК, та призначено покарання:

за ч. 1 ст. 296 КК у виді 30 діб арешту;

за ч. 3 ст. 185 КК у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 186 КК у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 187 КК у виді 7 (семи) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно визначено ОСОБА_25 покарання у виді: 7 (семи) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 29 жовтня 2015 року та остаточно призначено покарання у вигляді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_25 залишено тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обчислюється з 18 січня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_25 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 18 січня 2017 року по 21 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_26 витрати за проведення експертиз (молекулярно-генетичної експертизи № 56 від 19.04.2017 року, судової товарознавчої експертизи № 173-А від 28.02.2017 року, судової товарознавчої експертизи № 90-А від 09.02.2017 року, судової дактилоскопічної експертизи № 240-А від 01.02.2017 року, судової трасологічної експертизи № 353-К від 16.03.2017 року) на користь держави у сумі 5091,32 грн;

ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Хотин, Чернівецької області, зареєстрований та мешканець: АДРЕСА_1 , має базову загальну середню освіту, не працюючий, не одружений, раніше судимий:

- 29 жовтня 2015 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч.2 ст. 185, ст.ст. 75, 104 КК на 3 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на два роки;

- 22 червня 2017 року Хотинським районним судом Чернівецької області за ч.3 ст. 185 КК на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, громадянин України;

визнаний винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК, та призначено покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 345 КК у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 186 КК у виді 5 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 187 КК у виді 7 (семи) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначено ОСОБА_28 покарання у виді: 7 (семи) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, до призначеного покарання часткового зарахувано покарання, не відбуте за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 22 червня 2017 року і остаточно до відбування призначено покарання у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, без конфіскації майна.

Крім того, ОСОБА_29 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК та виправдано за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

Запобіжний захід ОСОБА_28 залишено тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обчислюється з 18 січня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК зарахувано ОСОБА_28 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 18 січня 2017 року по 21 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_29 витрати за проведення експертиз ( молекулярно-генетичної експертизи № 56 від 19.04.2017 року, судової товарознавчої експертизи № 173-А від 28.02.2017 року, судової товарознавчої експертизи № 90-А від 09.02.2017 року, судової дактилоскопічної експертизи № 240-А від 01.02.2017 року, судової трасологічної експертизи № 353-К від 16.03.2017 року) на користь держави у сумі 5091,32 грн.

Питання щодо речових доказів вирішено відповідно до закону.

Злочини вчинено за таких обставин:

20 лютого 2016 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_10 , переслідуючи мету особистого збагачення, повторно, таємно, відчинивши замок дверей ключем, місце знаходження якого було йому відоме, проник до складського приміщення в урочищі «Ферма», в селі Анадоли, Хотинського району, Чернівецької області, звідки таємно викрав 15 мішків цементу марки «400», по 25 кілограмів кожен, вартістю по 50 гривень кожен, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_30 матеріальної шкоди на загальну суму 750 гривень.

Крім того, 06 березня 2016 року приблизно о 23:00 годині, неповнолітній ОСОБА_10 , переслідуючи мету особистого збагачення, таємно повторно, відчинивши замок дверей ключем, місце знаходження якого було йому відоме, проник до складського приміщення в урочищі «Ферма», що в селі Анадоли, Хотинського району, Чернівецької області, звідки таємно викрав 15 мішків цементу марки «500», по 50 кілограмів кожен, вартістю по 95 гривень кожен. Після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_30 матеріальної шкоди на загальну суму 1425 гривень.

02 листопада 2016 року приблизно 02 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_11 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_5 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, шляхом пошкодження замка дверей проник в салон автобуса марки «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_31 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_32 , а саме: автомагнітолу «Pioneer» вартістю 700 грн., флеш карту вмістимістю 32 Гб «Verbatim» вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 89-А від 03.02.2017 року, складає 299 грн., набір інструментів «Intertool» вартістю 280 грн., монети в сумі 150 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_31 матеріальної шкоди на загальну суму 1429 гривень.

23 грудня 2016 року приблизно 01 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_10 , ігноруючи факт перебування в громадському місці, а саме неподалік АЗС «Лукойл», що у с. Атаки, Хотинського району, Чернівецької області, грубо порушуючи громадський порядок, не звертаючи увагу на сторонніх осіб, незважаючи на існуючі у суспільстві загально визначені правила поведінки і моральності, умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, діючи умисно, протиправно, виражаючись при цьому нецензурною лайкою, вчинив конфлікт з ОСОБА_33 , в ході якого наніс останньому декілька ударів по тілу, в результаті яких ОСОБА_34 , впав на землю.

Після чого, ОСОБА_10 , не припиняючи своїх хуліганських дій у невстановленому місці взяв металеву трубу, якою продовжив наносити ОСОБА_35 , удари по різних ділянках тіла, в результаті чого останньому протиправними діями ОСОБА_10 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці тулуба, синців в ділянці тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, сідниць, множинні садна в ділянці обличчя, струс головного мозку, які відповідно до висновку експерта №119 мд від 01.02.2017 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Крім того, 16 січня 2017 року о 23годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та неповнолітній ОСОБА_11 й неповнолітній ОСОБА_10 , вступивши в попередню злочинну змову між собою, переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, з метою заволодіння майном потерпілої ОСОБА_36 , приїхали до місця її проживання, яке знаходиться в АДРЕСА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, 16 січня 2017 року у проміжок часу між 23 годині та 23годині 10 хвилин, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , неповнолітні ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи при собі предмети для нанесення тілесних ушкоджень та маски, виготовлені із шапок, попередньо розподіливши між собою ролі, відчинили хвіртку та увійшли на подвір`я господарства ОСОБА_37 . Потерпіла, почувши у дворі сторонній гуркіт, вийшла з приміщення літньої кухні на подвір`я. У цей час обвинувачені вчинили напад на неї з метою заволодіння її майном, при цьому застосували насильство небезпечне для життя чи здоров`я ОСОБА_36 , яке виразилось у перекритті органів дихання руками (придушення), в результаті чого відкрито проникли до житла ОСОБА_36 , де намагалися заволодіти її майном та грошовими коштами. Однак, у зв`язку з тим, що син потерпілої ОСОБА_36 потерпілий ОСОБА_38 вчинив опір, а саме вирвавши з рук ОСОБА_39 металевий цвяхосмик, почав наносити останньому удари по різних частинах тіла, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , неповнолітні ОСОБА_11 і ОСОБА_10 з місця вчинення злочину втекли.

17 січня 2017 року приблизно 02 годині 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_10 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_11 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, через вхідні двері незаконно проникли в будинок ОСОБА_40 за адресою: АДРЕСА_7 , де погрожуючи останній насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_40 , а саме мобільним телефоном марки «Nokia 1650», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 173-А від 28.02.2017 року складає 200 грн., з сім картою «Лайф» вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходилося 15 грн., наручним годинником «Луч», вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 90-А від 09.02.2017 року складає 400 грн., а всього майном на суму 635 гривень, чим спричинили потерпілій ОСОБА_40 матеріальної шкоди на вказану суму. Після цього з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

Крім того, 17 січня 2017 року приблизно 03годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_10 , за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_11 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, увійшли на подвір`я за адресою АДРЕСА_4 , після чого ОСОБА_11 , через вікно незаконно проник в будинок потерпілої ОСОБА_41 за вказаною вище адресою, де погрожуючи останній насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, намагався відшукати майно потерпілої ОСОБА_41 , однак побачив увімкнене світло у сусідів, яким попередньо потерпіла зателефонувала, внаслідок чого останній вибіг з приміщення будинку, і в подальшому разом з ОСОБА_10 , втекли з огородженої території подвір`я ОСОБА_41 , за вказаною вище адресою, при цьому майном потерпілої не заволоділи з причин, які не залежали від їхньої волі.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_11 , будучи ув`язненим у ДУ «Чернівецька установа виконання покарань № 33», за адресою м. Чернівці, площа Соборна, 6, вчинив кримінальне правопорушення відносно працівника даної установи ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 року, є працівником правоохоронного органу, за таких обставин.

Так, 19 березня 2017 року о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_43 , перебуваючи у добовому наряді Чернівецької УВП № 33, пішов до камери № 69, де перебуває ув`язнений ОСОБА_11 , для проведення огляду камери. Під час огляду ОСОБА_11 безпричинно вчинив конфлікт з ОСОБА_44 , в ході якого наніс останньому один удар кулаком в обличчя, після чого ОСОБА_11 , тримаючи пластмасовий смітник в руці, наніс ще один удар вказаним вище смітником в ділянку голови ОСОБА_45 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої носогубної складки, садна по зовнішній поверхні шиї справа у верхній третині, забійної рани по передній поверхні правої вушної раковини, які відповідно до висновку експерта № 287 від 20.03.2017 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

В АС:

- прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та кваліфікації їх дій, вважає, що вирок підлягає частковому скасуванню, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушень та особам обвинувачених.

Зокрема, призначаючи неповнолітнім ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покарання за ч. 3 ст. 187 КК, суд визначив мінімальну міру покарання, передбачену санкцією статті, разом з тим не врахував, що обвинувачені раніше судимі за вчинення корисливих злочинів та вину в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях не визнали.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покарання за ч.3 ст. 187 КК у виді 8-ми років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_10 покарання у виді 8-ми років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 5 ст. 71 КК за сукупністю вироків остаточно призначити до відбування ОСОБА_10 покарання у виді 9-ти років 6-ти місяців позбавлення волі без конфіскації майна, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Хотинського районного суду від 29 жовтня 2015 року.

На підставі ч.1ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_11 покарання у виді 8-ми років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст. 70 КК, остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді 9-ти років позбавлення волі без конфіскації майна, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Хотинського районного суду від 22 червня 2017 року.

-захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , вважає, що вирок Хотинського районного суду необхідно скасувати, з підстав однобічності та неповноти досудового та судового слідства, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції, фактичним обставинам справи.

Звертає увагу, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на доказах, які відповідно до вимог закону, є недопустимими, мають суб`єктивний та упереджений зміст, а також не спростовують тих доводів та обставин, на які посилався його підзахисний під час розгляду справи як на підставу його невинуватості у вчиненні злочину. Вважає, що обвинувачення немає доказів об`єктивної сторони правопорушення.

Просить постановити виправдувальний вирок, яким ОСОБА_9 визнати невинним у скоєнні злочину, відповідальність за який передбачено ч.3 ст.187 КК та виправдати по суду, у зв`язку із недоведеністю його участі у вчиненні кримінованого злочину.

- обвинувачений ОСОБА_9 вважає, що його вина жодним чином не доведена, а в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.3. ст. 187 КК.

Зазначає, що суд І інстанції в порушення вимог кримінального процесуального закону, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у вироку не вказав чому саме взяв до уваги одні докази, а відкинув інші та чому поставив в основу обвинувачення сумнівні висновки експертиз. Також зазначив, що потерпілі путаються у своїх показаннях і всі досліджені докази не є прямими.

Просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК.

- захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , вважає вирок Хотинського районного суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав, а саме невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Допитані в судовому засіданні обвинуваченні ОСОБА_8 , ОСОБА_46 , неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_10 свою вину у вчиненні розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_47 та ОСОБА_38 не визнали і на підставі ст.63 Конституції України від дачі показань відмовилися.

Досліджені в судовому засіданні письмові докази жодним чином підтверджують умисел обвинуваченого ОСОБА_8 та інших на вчинення інкримінованого їм злочину.

Звертає увагу, що з об`єктивної сторони розбій вчинюється у формі нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства. Саме такого насильства чи погрози вчинення такого насильства в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено і потерпілі про це не заявляли, та і будь-яких тілесних ушкоджень потерпілі не отримали. Крім того, в ході судового розгляду кримінального провадження суб`єктивна сторона злочину також не встановлена, як і мета.

Просить вирок Хотинського районного суду від 19 грудня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК за недоведеністю.

- обвинувачений ОСОБА_8 , просить вирок суду скасувати, як незаконний і необгрунтований, а кримінальну справу щодо нього закрити із-за відсутності в його діях складу злочину.

Вказує, що неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду викладених, у вироку фактичним обставинам кримінального провадження вплинули на визнання його винним в тому, чого не скоював.

Вважає, що його вина жодним чином не доведена, в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.3 ст. 187 КК, а тому наполягає на скасуванні вироку та звільненні його з-під варти.

- захисник ОСОБА_15 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , вважає, що вирок є частково незаконним та необгрунтованим і підлягає частковому скасуванню, у зв`язку істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не доведеності в ході судового розгляду винуватості ОСОБА_10 у частині пред`явленого йому обвинувачення.

Звертає увагу, що висновки суду є частково невмотивованими та місцями упередженими, не перевірені належним чином обставини справи та не надано об`єктивної оцінки зібраним доказам. Висновки суду не в повній мірі підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та містять між собою істотні суперечності.

Епізод крадіжок за 20.02.16 р. та за 06.03.2016 р. цементу із складського приміщення в урочищі «Ферма», належного ОСОБА_48 , неповнолітній ОСОБА_10 частково визнає, пояснюючи, що викрав тільки 15 мішків.

В решті пред`явленого обвинувачення свою причетність заперечує.

Доказами, якими суд І інстанції обґрунтував вирок в повній мірі не доводять винуватості ОСОБА_10 , а також є недопустимими, оскільки отримані всупереч вимогам кримінального процесуального закону.

Просить частково скасувати вирок районного суду, закрити кримінальне провадження в частині пред`явленого обвинувачення ОСОБА_10 , а саме за ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 15, ч.3ст. 186, ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 187 КК та призначити менш суворе покарання за ч.3 ст. 185 цього ж Кодексу, оскільки призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого та особі правопорушника.

- законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 - ОСОБА_17 , вважає вирок суду І інстанції незаконним та необгрунтованим, та таким, що побудований на неправдивих доказах.

Зауважує, що всі показання свідків, які були задіяні в даному кримінальному провадженні неправдиві і не свідчать про винність її сина, ОСОБА_10 , у інкримінованих йому злочинах. Стверджує, що її син нічого не викрадав, ні на кого не нападав та не скоював тих злочинів, які ставлять йому в провину.

Просить скасувати вирок районного суду, виправдати ОСОБА_10 за недоведеністю його провини та закрити кримінальне провадження.

-захисник ОСОБА_14 в інтересах неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 в своїй АС вважає, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Зауважує, що вирок є незаконним та необґрунтованим і підлягає частковому скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не доведеності в ході судового розгляду винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.187, ч.3 ст. 186, ч.2 т. 15, ч.3 ст. 186 КК, а також, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого за ч.2 ст. 345 КК.

Висновки суду є невмотивованими та упередженими, не перевірені належним чином обставини справи та не надано об`єктивної оцінки зібраним доказам. Висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та містять між собою істотні суперечності.

Просить частково скасувати вирок суду, закрити кримінальне провадження в частині пред`явленого обвинувачення ОСОБА_11 , а саме за ч.2 ст. ст. 185, ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК та призначити менш суворе покарання за ч.2 ст. 345 КК, т.я. в цій частині він не заперечує своєї вини.

- законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 - ОСОБА_18 вважає вирок Хотинського районного суду - незаконним та таким, що побудований на неправдивих доказах.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження винності її сина до кримінальних правопорушень які наведених у вироку. Вина ОСОБА_11 не доказана, так як жоден доказ по справі не свідчить, що саме ті, чи інші дії було вчинено її сином, як і речові докази які маються у справі.

Просить скасувати вирок суду І інстанції, виправдати її сина - ОСОБА_11 , за всіма інкримінованими йому в провину статтями та закрити кримінальне провадження.

До початку апеляційного розгляду потерпілі: ОСОБА_47 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_41 , ОСОБА_51 подали письмов заяви, відповідно до яких просять розглядати дане кримінальне провадження без їх участі ( т.12 а.с. 40-44).

Про дату, час та місце розгляду АС потерпілі ОСОБА_34 , ОСОБА_52 , ОСОБА_38 , ОСОБА_43 повідомлені належним чином, проте в судового засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Колегія суддів дійшла до висновку про розгляд АС без їх участі.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила АС захисників та обвинувачених, однак вважає вирок щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , незаконним з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості; пояснення захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та пояснення обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які підтримали подані ними АС і просять вирок скасувати, а провадження по справі закрити; пояснення законного представника ОСОБА_10 - ОСОБА_17 та самого ОСОБА_53 , які також наполягли на задоволення своїх апеляційних вимог, а АС прокурора просили залишити без задоволення; пояснення захисника ОСОБА_15 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 , який підтримав свою АС, а АС прокурора просив залишити без задоволення; думку законного представника ОСОБА_11 ОСОБА_18 та самого ОСОБА_11 , які просять вирок скасувати, а провадження по справі закрити; захисника ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_11 , яка підтримала свою АС, та просила її задовольнити, а АС прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та додані документи, дослідивши окремі докази, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів прийшла до висновку, що їх слід - залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС.

Згідно ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно довимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений. При цьому, мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність

При перевірці вироку щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за доводами, викладеними у АС та безпосередньо обвинуваченими, їх захисниками та законними представниками у судовому засіданні, встановлено, що суд при ухваленні такого рішення дотримався вказаних вимог закону.

За вироком судом, реалізуючи свій злочинний намір, 16 січня 2017 року у проміжок часу між 23 год. та 23 год. 10 хв, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , неповнолітні ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи при собі предмети для нанесення тілесних ушкоджень та маски, виготовлені із шапок, попередньо розподіливши між собою ролі, відчинили хвіртку та увійшли на подвір`я господарства ОСОБА_36 , яке знаходиться в АДРЕСА_6 . Потерпіла, почувши у дворі сторонній гуркіт, вийшла з приміщення літньої кухні на подвір`я. У цей час обвинувачені вчинили напад на неї з метою заволодіння її майном, при цьому застосували насильство небезпечне для життя чи здоров`я ОСОБА_36 , яке виразилось у перекритті органів дихання руками (придушення), в результаті чого відкрито проникли до житла ОСОБА_36 , де намагалися заволодіти її майном та грошовими коштами.

Однак, у зв`язку з тим, що син потерпілої ОСОБА_36 потерпілий ОСОБА_38 вчинив опір, а саме вирвавши з рук ОСОБА_39 металевий цвяхосмик, почав наносити останньому удари в різні ділянки тіла, що перешкодило обвинуваченим безпосередньо заволодіти майном та грошовими коштами.

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , неповнолітні ОСОБА_11 і ОСОБА_10 з місця вчинення злочину втекли.

Твердженням обвинувачених та їх захисників, про те, що в діях обвинувачених відсутній склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК, оскільки не здобуто доказів, що особи вимагали надання грошей чи інших цінностей у потерпілих спростовується, наступним.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого указаної статтею, виражена у формі нападу з метою заволодіння майном, а не висловлення вимоги передачі цінностей. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Таке роз`яснення надав Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» (п. 6).

Метою насильства при розбої є намір відразу подавити опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Нападник покладається й обирає форми (способи) насильства, які самі по собі становлять реальну небезпеку для життя і здоров`я потерпілого у разі їх негайного застосування чи впродовж тривання нападу. В уяві нападника таке насильство забезпечує безперешкодний перехід чужого майна на його користь. Під час розбою особа діє раптово і несподівано. Насильство, як правило, є інтенсивним, Особа, яка його застосовує або погрожує ним, перебуває в агресивно-насильницькому стані, тобто у стані готовності застосувати насильство, небезпечне для життя та здоров`я особи, на будь-якому етапі злочинної поведінки. Такий стан і характер дій нападника по суті є тими ознаками, які навіть за відсутності реального застосування насильства, свідчать про розбій.

Зазначивши наведені обставини у своїй постанові, ухваленій 14.11.2013 року у справі № 5-35кс13, Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що якщо поведінка винної особи в конкретний час, місці, за обставин та в обстановці є підступною, несподіваною, раптовою і не провокаційною; спрямована проти волі або поза волею потерпілого; насильство є реальним, інтенсивним і небезпечним для життя та здоров`я особи або ж воно не застосовується (є нереальним), але характер дій особи є агресивно-насильницьким, то такі ознаки свідчать про напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я, або з погрозою його застосування, і мають розцінюватись як розбій.

Час вчинення злочину, обставини його вчинення, а саме те, що потерпілій ОСОБА_54 закрили рукою рот і ніс, тобто перекрили органи дихання, жбурнули обличчям у сніг, продовжуючи закривати рота, від чого остання мало не задихнулася, а також перебування ОСОБА_9 на подвір`ї, який приховував свою зовнішність маскою та мав в руках металевий предмет, придатний для нанесення тілесних ушкоджень, та проник до помешкання, про що у свої показаннях вказували потерпілі в суді першої інстанції, усі ці обставини, перебування у господарстві потерпілих в нічний час доби значної кількості незнайомих людей, та узгодженість дій обвинувачених вказують на вчинення ними саме нападу з метою заволодіння майном потерпілих, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, тобто злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК.

Крім того, як вбачається з досліджених в судовому засіданні протоколів пред`явлення осіб для впізнання по фотознімках (т. 3, а.с. 21-22, 24-25), проведеного з потерпілою ОСОБА_55 18.01.2017 року, фактично на наступну добу після вчинення нападу, вона також впізнала ОСОБА_11 і ОСОБА_10 як осіб, які 16.01.2017 року приблизно 23 год. перебували на подвір`ї її господарства і вчинили напад на неї.

Судом першої інстанції безпосередньо було допитано потерпілих ОСОБА_56 та ОСОБА_57 , які надали суду детальні показання про події, що мали місце пізно ввечері 16.01.2017 року на території їх господарства в с. Магала Новоселицького району Чернівецької області. Як під час досудового розслідування (протоколи пред`явлення для впізнання від 17.01.2017 року), так і в залі судового засідання потерпіла ОСОБА_47 впізнала і вказала на ОСОБА_11 і ОСОБА_10 як на осіб, які в той вечір були на подвір`ї її господарства та вчиняли протиправні дії. Крім того, в залі суду потерпіла вказала на обвинуваченого ОСОБА_9 як на особу, яка також проникла на подвір`я її господарства, при цьому мала в руці металевий предмет, схожий на трубу (лом, монтіровку), та увірвалася в хату. В подальшому її син ОСОБА_58 цим металевим предметом наносив нападнику тілесні ушкодження по спині і по голові.

Під час проведення працівниками поліції Огляду місця події (далі ОМП) біля воріт господарства потерпілих було виявлено плями бурого кольору, зразки яких вилучено і направлено для проведення молекулярно-генетичної експертизи. Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи № 56 від 19.04.2017року, у змиві рідини бурого кольору (об`єкт № 8), який виявлено і вилучено під час ОМП від 17.01.2017 року за адресою АДРЕСА_6 , виявлено сліди крові людини і клітини з ядрами (п. 7). Генетичні ознаки клітин та слідів крові людини, виявлених у вказаному змиві рідни бурого кольору, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_9 (п. 10).

При цьому, згідно із висновком судово-медичної експертизи № 80екс від 20.01.2017 року, у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в лобній ділянці зліва; синці у верхньо-внутрішньому куті правої лопатки, по біляхребетній лінії справа на рівні 9-10 ребер, в поперековій ділянці зліва, а також садна по передній поверхні правої гомілки в середній третині. Тілесне ушкодження у вигляді забійної рани в лобній ділянці зліва відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвело до короткочасного розладу здоров`я. Виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, по строку та обставинах можуть відповідати вказаному в постанові про призначення експертизи 20.01.2017 року( т.4 а.с.198).

Також обоє потерпілих вказали, що знають обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки він протягом тривалого часу проживав по-сусідству з ними в с. Магала.

Щодо твердження захисників на те, що в матеріалах провадження протокол заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_36 не містить штампу про реєстрацію, спростовується матеріалами справи. Відповідно до ст. 214 КПК підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є заява про вчинення діяння. Разом з тим, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_47 підтвердила той факт, що вона зверталася до поліції з такою заявою Крім того, Хотинським районним судом було досліджено Журнал єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, що вчинені або готуються ГУНП в Чернівецькій області від 17.01.2017 року, в якому за № 141 вказана заява зареєстрована, належним чином завірені копії журналу долучені до матеріалів провадження (т. 7, а.с. 99-100).

Колегія суддів вважає, що заперечення сторони захисту щодо неналежності та недопустимості слідчого експерименту як доказу у справі через невідповідність вимогам КПК, є безпідставними та надуманими. Жоден із захисників не вказав, яку саме норму закону порушено та в чому дане порушення полягає. Натомість, відповідно до вимог ст. 240 КПК слідчий експеримент проводиться з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події.

Слідчий експеримент за участю ОСОБА_10 проведено безпосередньо на місцевості, за участю двох понятих, законного представника, захисника підозрюваного та педагога. Під час слідчого експерименту саме ОСОБА_10 безпосередньо відтворив дії і обставини, за яких було вчинено розбійний напад на потерпілих. Саме він привів учасників слідчої дії до господарства в с. Магала, де проживають потерпілі, розповів і вказав, яку участь приймали кожен з обвинувачених у розбійному нападі.

При цьому, під час проведення слідчого експерименту слідчим відповідно до вимог ч. 1 ст. 240 КПК задавались ОСОБА_10 уточнюючі запитання, оскільки саме перевірка та уточнення відомостей про обставини вчинення правопорушення є метою проведення слідчого експерименту.

Також безпідставним є твердження сторони захисту, самого обвинуваченого ОСОБА_10 та його законного представника щодо застосування до нього недозволених методів розслідування та участі у слідчій дії внаслідок тиску з боку працівників поліції.

Як вбачається з переглянутого відеозапису, ОСОБА_10 зазначає місце вчинення правопорушення, та розповідає про обставини його вчинення у вільній формі, також у його розповіді бере участь законний представник.

При цьому, по завершенню слідчого експерименту та перегляду відеозапису від захисника, законного представника та підозрюваного ОСОБА_10 будь-яких заяв та зауважень щодо порядку, способу та обставин проведення слідчої дії не надходило.

Крім того, будучи допитаними в судовому засіданні ОСОБА_59 та ОСОБА_60 , які були понятими під час проведення слідчого експерименту та постійно знаходились поряд з підозрюваним та його законним представником, у тому числі і в перервах між відеофіксацією слідчої дії, підтвердили, що ОСОБА_10 добровільно брав участь у слідчій дії, сам показував місця вчинення злочинів та вказував маршрут куди необхідно прибути усім учасникам слідчої дії. Будь-якого тиску на підозрюваного з боку працівників поліції не здійснювалось.

Також, не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_10 про застосування до нього тиску працівниками поліції перед проведенням слідчого експерименту, оскільки під час проведення досудового розслідування по заяві ОСОБА_10 слідчим ДБР, яким 21.01.2020 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження за даним фактом у зв`язку з відсутністю складу злочину( т.13а.с.91).

На даний час вказана постанова зацікавленими особами не оскаржувалась і не скасована.

Не знайшла свого підтвердження і заява ОСОБА_11 щодо застосування до нього працівниками поліції недозволених методів та порушення його прав. Так, за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0000372, розпочатому 06.07.2017 року за вказаними ОСОБА_11 фактами, старшим слідчим ТУ ДБР, розташованому у м. Хмельницькому 17.02.2020 року прийнято рішення про його закриття за відсутність в діях працівників поліції складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК. Наданий час вказана постанова чинна, уповноваженими особами не скасована.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, вірно кваліфікував дії обвинувачених та, дослідивши усі надані сторонами докази, дійшов висновку про доведеність їх вини у вчиненні інкримінованованого злочинного діяння.

Щодо крадіжки майна потерпілого ОСОБА_32 , судом першої інстанції безпосередньо допитано свідка ОСОБА_61 , який у листопаді 2016 року придбав у свого знайомого ОСОБА_11 флешку за 100 грн. Також судом досліджено протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.01.2017 року, згідно з яким ОСОБА_62 в присутності понятих впізнав ОСОБА_11 як особу, яка продала йому флеш-накопичувач, а також висновком експерта № 89-А від 03.02.2017 року про вартість пристрою, який в подальшому визнано речовим доказом. Оцінивши у сукупності досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достатності суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК.

Доводами АС щодо недоведеності вини ОСОБА_11 і ОСОБА_10 у вчиненні протиправних дій щодо потерпілих ОСОБА_40 ОСОБА_41 , є необґрунтованими.

Судом встановлено, що неповнолітні ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , 17.01.2017 року приблизно 02 год. 30 хв., діючи умисно, за попередньою змовою, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, через вхідні двері незаконно проникли в будинок ОСОБА_40 за адресою: АДРЕСА_7 , де погрожуючи останній насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_40 , а саме мобільним телефоном марки «Nokia 1650», з сім картою «Лайф», наручним годинником «Луч» загальною вартістю 635 грн., чим спричинили потерпілій ОСОБА_40 матеріальної шкоди на вказану суму. Після цього з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, 17.01.2017 року приблизно 03 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_10 за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_11 , діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, увійшли на подвір`я за адресою АДРЕСА_4 , після чого ОСОБА_11 , через вікно незаконно проник в будинок потерпілої ОСОБА_41 за вказаною вище адресою, де погрожуючи останній насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, намагався відшукати майно потерпілої ОСОБА_41 , однак побачив увімкнене світло у сусідів, яким попередньо потерпіла зателефонувала, в наслідок чого останній вибіг з приміщення будинку, і в подальшому разом з ОСОБА_10 , втекли з огородженої території подвір`я ОСОБА_41 , за вказаною вище адресою, при цьому майном потерпілої не заволоділи з причин, які не залежали від їхньої волі.

Судом першої інстанції безпосередньо в судовому засіданні допитано потерпілих, які надали показання про обставини вчинення щодо них протиправних діянь. Крім того, винуватість обвинувачених у вчинення даних злочинів, які підтверджується їхніми заявами про вчинення правопорушень. Зокрема, потерпіла ОСОБА_40 у своїй заяві вказала про заволодіння належним їй мобільним телефоном «Нокіа 1650», у якому знаходилась картка мобільного оператора «Лайф» та годинником марки «Луч»(т. 3, а.с. 52).

У подальшому, під час затримання 18.01.2017 року ОСОБА_10 , у нього виявлено та вилучено мобільні телефони і сім-картки, серед яких « ОСОБА_63 » та 1 сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф» (т. 5, а.с. 1-2). Вказаний мобільний телефон оглянуто (протокол огляду від 20.01.2017 року) та постановою слідчого від 20.01.2017 року визнано речовим доказом і долучено до матеріалів кримінального провадження (т. 5, а.с. 3, 4).

На підставі ухвал слідчих суддів отримано тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ПрАТ «МТС Україна» та ТОВ «Лайф» (протоколи тимчасового доступу від 05.04.2017 року).

Як вбачається з аналізу інформації зазначених операторів мобільного зв`язку про з`єднання абонентів з 03 год. 32 хв. з мобільного телефону ОСОБА_40 «Нокіа 1650», в якому знаходилась сім-картка потерпілої, здійснювався телефонний дзвінок на № тел. обвинуваченого ОСОБА_8 , а в подальшому о 04 год. 19 хв., 4 год. 39 хв. та о 4 год. 39 хв. на № тел. матері обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_17 (№099-1027718) (т. 2, а.с. 262-263).

Оскільки, як пояснила суду потерпіла, вона ні з ким з обвинувачених чи їх родичів жодних стосунків не підтримує, а у телефоні був записаний тільки номер доньки, інших номерів не було, то можна дійти висновку, що телефоном потерпілої ОСОБА_40 в той час користувалась особа, яка знайома з ОСОБА_8 , і ОСОБА_17 і знала номери їх мобільних телефонів, тобто ОСОБА_10 , у якого в подальшому під час затримання вказаний телефон з сім карткою, належною потерпілій, і був вилучений.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців на вилучений у ОСОБА_10 мобільний телефон «Нокіа 1650» накладено арешт (т. 3, а.с. 84), а постановою слідчого від 01.03.2017 року вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження (т. 3, а.с. 95).

Крім того, на підставі заяви потерпілої про надання дозволу на проведення огляду її господарства від 17.01.2017 року (т. 3, а.с. 54), проведено огляд місця події, про що складено відповідний протокол. Під час ОМП виявлено та за правилами криміналістичної фотозйомки вилучено на снігу біля будинку потерпілої сліди взуття (т. 3, а.с. 55-61);

Також 17.01.2017 року працівниками поліції додатково оглянуто господарство потерпілої ОСОБА_64 , що по АДРЕСА_7 , де були виявлені сліди підошви взуття. Про проведену слідчу дію складено протокол з фототаблицею та схемою до нього (т. 3, а.с. 63-71).

Ухвалою слідчого судді від 10.02.2017 року задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку в помешканні, де проживав неповнолітній ОСОБА_11 (т. 2, а.с. 30);

Під час обшуку в житлі, де проживав неповнолітній ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено і вилучено пару взуття чорного кольору з сірими смужками 42 розміру (т. 2, а.с. 31-34).

Відповідно до висновку трасологічної експертизи № 353-К від 16.03.2017 року, слід взуття, виявлений і вилучений під час огляду місця події в господарстві потерпілої ОСОБА_40 за адресою АДРЕСА_7 , залишений низом підошви взуття з узором та розміром, аналогічним узору та розміру низу гумового черевика чорного кольору на ліву ногу, який вилучений під час обшуку, де проживав ОСОБА_11 (т. 3, а.с. 138-151).

Постановою від 18.03.2017 року взуття, належне ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , яке надавалось для порівняння експертам під час проведення трасологічної експертизи, речовим доказом та долучення його до матеріалів провадження (т. 3, а.с. 153).

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні інкримінованих їм злочинів не визнають, проте в судовому засіданні після допиту потерпілої ОСОБА_40 вони попросили у неї пробачення за скоєне.

Допитана в судовому засіданні Хотинським районним судом потерпіла ОСОБА_41 пояснила, що вночі 17.01.2017 року приблизно 3 год. вона прокинулась від того, що хтось стукав у вікна. Вона злякалась і зателефонувала своєму синові і сусідам, які живуть поряд. Потім все стихло, а через деякий час вона у кімнаті побачила силует людини, чоловіка, чи казав він їй щось, вона не чула, оскільки дуже злякалась і нічого не чула. А потім він втік. У неї нічого не взяв. Як вона зрозуміла пізніше, то в квартиру він потрапив через вікно, яке розташоване у коридорі біля вхідних дверей, тому що воно було відкрите, а коли вона лягала спати, то вікно було зачинене. Потім прийшли сусідка і син, яким вона розповіла, що сталось.

Дані показання підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_65 та ОСОБА_66 .

Як вбачається з протоколу додаткового огляду місця події від 17.01.2017 року із схемою та фототаблицею до нього, а саме господарства потерпілої ОСОБА_40 , під час якого виявлено і вилучено на снігу біля будинку потерпілої сліди взуття, які ведуть по АДРЕСА_8 і доводять до будинку потерпілої ОСОБА_41 (т. 3, а.с. 63-71).

Вчинення ОСОБА_10 крадіжки майна ОСОБА_67 також доведене наступним доказами. Зокрема, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_50 показав, що здійснює підприємницьку діяльність, пов`язану з реалізацією будівельних матеріалів, у тому числі цементу, які він зберігає у приміщеннях, належних його синові Денису, які розташовані неподалік від м. Хотин в урочищі Відкормочний комплекс.

Наприкінці 2015 року він придбав у Кам`янці-Подільському на заводі цемент, розфасований у мішки вагою по 50 кг і 25 кг М-400 і М-500. Вказані мішки зберігались у зазначеному складі. В кінці березня 2016 року він виявив, що частини мішків з цементом не вистачає. Також зник електрогенератор. З цього приводу 23.03.2016 року він написав заяву в поліцію (т. 1, а.с. 72).

Також в суді першої інстанці потерпілий пояснив, що знає обвинуваченого ОСОБА_10 , оскільки його вітчим ОСОБА_68 працював у нього.

Свідок ОСОБА_69 показав суду, що наприкінці лютого на початку березня 2016 року ОСОБА_70 запропонував йому придбати цемент. Для цього вони поїхали в урочище недалеко від ОСОБА_71 , де ОСОБА_72 відчинив двері на склад, де зберігався цемент, і вони в його автомобіль марки ВАЗ-2102 завантажили мішки, серед яких були мішки по 50 кг і по 25 кг. В подальшому свідок привіз цей цемент до себе додому в с. Рукшин, де зберігав, а 2 мішки цементу продав сусіду ОСОБА_73 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_74 підтвердив факт придбання у березні 2016 року придбання у ОСОБА_75 2 мішків цементу.

Допитаний в суді свідок ОСОБА_76 , пояснив, що десь у березні 2016 року його син ОСОБА_77 привіз додому цемент у мішках по 50 кг і по 25 кг, який поклав у сарай, а потім його вилучили працівники поліції.

У ході огляду 23.03.2016 року місця події території за адресою урочище «Відкормочний комплекс» в с. Анадоли Хотинського району (т. 1, а.с. 74-79), проведеного на підставі заяви ОСОБА_67 про надання дозволу на огляд території за вказаною адресою (т. 1, а.с. 73), зафіксовано наявність складського приміщення, у якому зберігаються різні будівельні матеріали, яке закривається, що унеможливлює вільний доступ до нього сторонніх осіб.

Крім того, під час проведення огляду місця події господарства ОСОБА_76 , виявлено і вилучено 4 мішки цементу М-400 по 25 кг кожен та 3 мішки цементу М-500 по 50 кг кожен. Хід слідчої дії зафіксовано відповідним протоколом, в якому ОСОБА_78 вказано, що ці мішки з цементом у лютому-березі 2016 року додому приніс його син ОСОБА_79 (т. 1, а.с. 114-116).

Постановою слідчого, вилучені в господарстві ОСОБА_80 мішки з цементом, визнано речовими доказами та долучено до матеріалів провадження (т. 1, а.с. 118).

Крім того, у вироку зазначено 23.12.2016 року до Хотинського ВП надійшла заява ОСОБА_81 про вчинення щодо нього хуліганських дій (протокол прийняття заяви т. 2, а.с. 109).

Допитаний в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_34 пояснив, що 23.12.2016 року він перебував на автозаправці «Лукойл», що в с. Атаки Хотинського району. В цей час у нього виник конфлікт з компанією молодих хлопців, які також там перебували. Щоб уникнути продовження конфлікту він зайшов в магазин, який знаходиться на цій АЗС. Через деякий час він вийшов з магазину і пішов з території АЗС, відійшовши на деяку відстань від АЗС, його наздогнала компанія тих хлопців, серед яких був ОСОБА_82 , який виражався на його адресу нецензурною лайкою, раптово почав бити руками і ногами по тілу, від чого він впав, а ОСОБА_70 продовжував наносити йому удари, у тому числі і предметом, схожим на трубу чи довгу палицю.

Через отримані тілесні ушкодження він потрапив в Хотинську ЦРЛ, де лікувався від травм.

У ході слідчого експерименту, проведеного з потерпілим ОСОБА_83 13.01.2017 року, останній відтворив механізм спричинення йому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень вночі 23.12.2016 року(протокол слідчої дії т. 2, а.с. 114).

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 119мд від 01.02.2017 року, у потерпілого ОСОБА_81 виявлено садна та синці в ділянці тулуба, верхніх та нижніх кінцівок; синці та множинні садна в ділянці обличчя, а також струс головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. усі тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів або ударів об такі, по строку та обставинах можуть відповідати вказаному в постанові. Дані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок нанесення ударів руками, ногами металевою трубою та малоймовірним є їх виникнення внаслідок одноразового падіння з положення стоячи (т. 2, а.с. 121).

Крім того, про вчинення наведених кримінальних правопорушень, а також спосіб та обставини їх вчинення ОСОБА_10 також зазначав під час слідчого експерименту, проведеного з ним 12.03.2017 року.

Факт спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень інспектору ДУ «Чернівецька УВП № 33» не оспорюється обвинуваченим, проте зазначає, що його дії були відповіддю на неправомірну, на його думку, поведінку останнього.

Проте, пояснення ОСОБА_11 під час розгляду справи судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження.

Так, допитаний потерпілий ОСОБА_43 пояснив, що він працює інспектором у ДУ «Чернівецька установа виконання покарань № 33». В установі з січня 2017 року утримується ув`язнений неповнолітній ОСОБА_11 18.03.2017 року о 19 год. він у складі наряду заступив на чергування на внутрішній пост № 4. Вказаний пост забезпечує охорону камер, у одній з яких на ой час утримувався ОСОБА_11 . Чергування продовжувалось до 8 год. 19.03.2017 рок. Вранці 19.03.2017 року, коли вони здавали чергування наступній зміні, він відчинив камеру, в який утримувався ОСОБА_11 і останній вийшов, щоб викинути сміття, коли він повертався у камеру, то замахнувся і вдарив його правою рукою в обличчя. Коли він схопив його за руку, ОСОБА_11 намагався вирватись і в цей час вдарив його смітником, який тримав в іншій руці в голову в ділянку вуха, від чого у потерпілого потекла кров. Під час цього інциденту, крім нього був присутній старший наряду та інспектори, які заступали на чергування.

Будь-яких дій щодо ОСОБА_11 він не вчиняв. Показання потерпілого підтвердили допитані свідки ОСОБА_84 і ОСОБА_85 .

Відповідно до витягу з наказу начальника СІЗО № 99ос від 24.12.2013 року потерпілого ОСОБА_86 призначено на посаду інспектора установи (т. 3, а.с. 233). Згідно з копією наказу № 75дск від 17.03.2017 року начальника установи по охороні СІЗО, ОСОБА_43 заступив на службу з 19 год. 18.03.2017року по 8 год. 19.03.2017 року на внутрішній пост № 4 (т. 3, а.с. 234).

Під час огляду місця події, проведеного 19.03.2017 року було виявлено і вилучено пластмасовий смітник з механічними пошкодженнями (протокол з фототаблицею до нього т. 3, а.с. 197-200), який у подальшому слідчим детально оглянуто (протокол огляду від 20.04.2017 т. 3, а.с. 201).

У ході слідчого експерименту, проведеного 21.04.2017 року, потерпілий ОСОБА_43 вказав на механізм спричинення йому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень (т. 3, а.с. 212-215).

Як вбачається з висновку судово-медичної експертизи № 287екс від 20.03.2017 року (т. 3, а.с. 217) та висновку судово-медичної експертизи № 449д від 24.04.2017 року (т. 3, а.с. 220), у потерпілого ОСОБА_86 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої носо-губної складки, садна по зовнішній поверхні шиї справа у верхній третині і забійну рану по передній поверхні правої вушної раковини.

Вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, рана до легкого тілесного ушкодження, яке призвело до короткочасного розладу здоров`я, виникли в результаті не менш як трикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, по строку та обставинах, можуть відповідати вказаному в постанові, а також в протоколі допиту потерпілого від 22.03.2017 року та під час відтворення обстановки і обставин події при проведенні слідчого експерименту з потерпілим від 21.04.2017 року.

Враховуючи вищенаведене суд першої інстанції правильно встановиви усі фактичні обставини справи та вірно кваліфіковано дії ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 187 КК, дії ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК, ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК і висновок про доведеність вини обвинувачених у скоєнні інкримінованих їм злочинів відповідає сукупності зібраних у справі і досліджених у судовому засіданні доказів. Їм надано вірну юридичну оцінку, яка ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді усіх обставин справи у їх сукупності та з дотриманням вимог КПК, що викладено у судовому рішенні.

Не зважаючи на твердження апелянтів щодо непричетності до вчинення наведених протиправних діянь та необ`єктивність вироку суду, колегія суддів вважає, що їх винуватість цілком доведена поза всяким розумним сумнівом, спростовується матеріалами кримінального провадження та доказами, наведеними у вироку.

Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону щодо оцінки доказів. У вироку Хотинський районний суд, відповідно до вимог ст. 374 КПК, зазначив джерела доказів, фактичні дані, що стосуються обставин кримінального провадження, а також вказав, які обставини даними доказами підтверджуються або спростовуються.

Остаточну оцінку суд надав доказам з точки зору їх допустимості, достовірності і достатності, а висновки суду, викладені у вироку, виключають сумніви у їх достовірності.

Під час судового розгляду судом першої інстанції дотримано вимоги КПК щодо повноти, об`єктивності та безпосереднього дослідження доказів. Так, судом були допитані потерпілі, свідки, досліджені письмові матеріали провадження, розглянуті клопотання учасників процесу. Усі письмові докази, які були досліджені під час судового розгляду, здобуті з дотриманням вимог КПК, свідчення потерпілих, свідків є послідовними, узгоджуються між собою, не містять протиріч та суперечностей та взаємно доповнюють один одного. Доказів, які б викликали сумнів в об`єктивності показів свідків і потерпілих, немає.

Разом з тим, зараховуючи обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до 21 червня 2017 року, суд припустився помилки, оскільки дія закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року , яким були внесені зміни до ч.5 ст. 72 КК вказаної статті строк попереднього ув`язнення зараховувався у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, втратила чинність 21.06.2017 року, проте поширюється, відповідно до ст.5 КК на осіб, що мали право під час дії вказаної норми закону на перерахунок строку попереднього ув`язнення, в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до набрання вироком законної сили.

За таких обставин, обвинуваченим слід зарахувати ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в строк відбування покарання за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2017 року строк попереднього ув`язнення з 18.01.2017 року по 02 липня 2020 року, включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Що стосується доводів, викладених в АС прокурора слід зазначити наступне. Призначаючи покаранння неповнолітнім ОСОБА_11 та ОСОБА_10 суд першої інстанції врахував, відповідно до вимог ст.65,50,70,71 КК, врахував як супінь тяжкості вчинених злоченів, так і обставини провадження, зокрема їх молодий вік та інші дані, що наведені у вироку. Такий вид і остаточний строк покарання на переконання колегії суддів, є достатнім для їх виправлення та справедливим, а тому підстав для його посилення, колегія суддів не знаходить.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що усі АС не підлягають до задоволення, з вищенаведених підстав.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405,407, 418, 419 КПК колегія суддів, -

постановила:

Апеляційні скарги прокурора відділу ювенальної юстиції прокуратури області ОСОБА_16 , обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 - ОСОБА_17 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_11 - ОСОБА_18 , захисника ОСОБА_15 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_14 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2017 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК , п. 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України, щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» - зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2017 року строк попереднього ув`язнення з 18.01.2017 року по 02 липня 2020 року, включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; ОСОБА_8 в строк відбування покарання за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2017 року строк попереднього ув`язнення з 18.01.2017 року по 02 липня 2020 року, включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; ОСОБА_10 в строк відбування покарання за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2017 року строк попереднього ув`язнення з 18.01.2017 року по 02 липня 2020 року, включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та ОСОБА_11 в строк відбування покарання за вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 19 грудня 2017 року строк попереднього ув`язнення з 18.01.2017 року по 02 липня 2020 року, включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5