Справа № 333/2458/20
Провадження № 1-в/333/165/20
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,.
прокурора ОСОБА_3 ,
представника лікарні ОСОБА_4 ,
лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,
особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
Директор КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 перебуває на примусовому стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з 25 червня 2015 року з приводу параноїдної шизофренії.
08 квітня 2007 року був затриманий співробітниками міліції з приводу вчинення вбивства.
23 липня 2007 був оглянутий первинною амбулаторною судово-психіатричною експертною комісією, за висновком якої встановлено, що ОСОБА_6 страждає на «Шизофренію, параноїдна форма, параноїдний синдром», через що не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2007 року щодо ОСОБА_6 за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні з суворим наглядом.
З 03 жовтня 2007 року до 28 лютого 2015 року перебував на стаціонарному примусовому лікуванні в Українській психіатричній лікарні із суворим наглядом м. Дніпропетровська.
Постановою Червоногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2015 року примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із суворим наглядом були змінені на примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із посиленим наглядом.
З 28 лютого 2015 року до 25 червня 2015 року знаходився на стаціонарному примусовому лікуванні в Херсонській обласній психіатричній лікарні із посиленим наглядом.
Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 05 червня 2015 року примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із посиленим наглядом змінені на примусові заходи медичного характеру у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.
На підставі ухвал Комунарського районного суду м. Запоріжжя примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричнулікарню із звичайним наглядом неодноразово продовжувалися через нестабільний стан ОСОБА_6 .
15 травня 2020 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі - клінічного спостереження за хворим встановила діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма з безперервним типом перебігу, галюцінаторно - параноїдний синдром», та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого залишається нестабільним, зберігає актуальність психотична симптоматика, мають місце диссимулятивні тенденції, достатньої критики до хвороби та скоєного суспільно - небезпечного діяння немає. У зв`язку з чим потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.
У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, та просив суд задовольнити заяву.
Лікар психіатр КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР суду пояснив, що оскільки психічний стан ОСОБА_6 залишається нестабільним, достатньої критики до хвороби та суспільно небезпечного діяння немає, то він потребує продовження подальшого лікування у примусовому порядку.
Особа, стосовно якої вирішується питання про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання.
Захисник адвокат ОСОБА_7 , що представляє інтереси ОСОБА_6 при вирішення клопотання покладався на розсуд суду.
Прокурор заяву підтримала.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Право людини на медичну допомогу закріплено у ст.ст. 3, 49 Конституції України. Водночас Законом України «Про психіатричну допомогу» передбачено можливість застосування медичної допомоги без усвідомлення згоди особи.
Згідно зі ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про психіатричну допомогу» перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в закладі з надання психіатричної допомоги проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.
Судом встановлено, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2007 року до ОСОБА_6 , 1972 року народження, були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення до психіатричної лікарні зі строгим режимом нагляду.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжі від 11 грудня 2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом були продовжені.
15 травня 2020 року ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі - клінічного спостереження за хворим встановила діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма з безперервним типом перебігу, галюцінаторно - параноїдний синдром», та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого залишається нестабільним, зберігає актуальність психотична симптоматика, мають місце диссимулятивні тенденції, достатньої критики до хвороби та скоєного суспільно - небезпечного діяння немає. У зв`язку з чим потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.
З огляду на вищевикладене, оскільки стан здоров`я ОСОБА_6 залишається нестабільним, достатньої критики до хвороби та скоєного суспільно небезпечегого діяння немає, за медичним висновком він потребує продовження примусових заходів медичного характеру, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви та продовження примусових заходів медичного характеру відносно нього.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514 КПК України, ст. 95 КК України, ст.ст. 17, 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу», суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.
На ухвалу суду протягом семи діб з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Повний текст ухвали суду складено та підписано 27 травня 2020 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1