Справа №585/1405/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/812/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами першого заступника прокурора у Сумській області ОСОБА_9 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_7 на вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 4 липня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Жубровичі, Олевського р ну, Житомирської обл., мешканка АДРЕСА_1 , раніше не судима,

визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, з призначенням покарання у виді арешту на строк 1 місяць.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_8 обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, 30 березня 2019 року, близько 10 год. 30 хв,. ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні магазину ТОВ «РУШ «Єва 910», розташованого у м. Ромни, по вул. Соборна, буд. 8, Сумської обл., з метою придбання косметичних товарів, вирішила вчинити крадіжку косметичних засобів тонального крему та есенції для обличчя.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, діючи умисно та з корисливих мотивів, ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю уваги консультантів магазину і сторонніх осіб, взяла з полиці стійкий матуючий тональний крем «LOREAL PARIS», об`ємом 35 мл., штрих код 863, вартістю 365 грн. та есенцію для обличчя з екстрактом кокоса «Esfolio Super rich», об`ємом 40 мл, штрих код 315, вартістю 239 грн., після чого відійшла від полиці з косметичними засобами та поклала зазначені товари до своєї сумки.

В подальшому ОСОБА_8 взяла з полиць інші косметичні засоби та пішла до каси, де оплатила товари, при цьом,у не заплативши за стійкий матуючий тональний крем «LOREAL PARIS», об`ємом 35 мл, вартістю 365 грн. та есенцію для обличчя з екстрактом кокоса «Esfolio Super rich», об`ємом 40 мл., вартістю 239 грн. та потім вийшла з магазину, якими у подальшому розпорядилась на власний розсуд.

На вирок суду надійшли апеляційні скарги від першого заступника прокурора у Сумській області ОСОБА_9 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 .

У поданій апеляційній скарзі перший заступник прокурора у Сумській області ОСОБА_9 , не оспорюючи висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 та юридичної кваліфікації її дій, ставить питання про зміну вироку в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність та просить призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Свої вимоги перший заступник прокурора у Сумській області ОСОБА_9 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання, встановивши, що у обвинуваченої на утриманні знаходиться неповнолітня дитина, всупереч вимогам ст. 60 ч. 3 КК України, призначив покарання ОСОБА_8 у виді арешту, чим порушив Закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі, не оспорюючи висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 та юридичної кваліфікації її дій, ставить питання про скасування вироку в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність та просить призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання, не дотримався вимог ст. 65 КК України, не у повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільну небезпеку скоєного, відомості про особу обвинуваченої, призначив ОСОБА_8 покарання у виді арешту на строк 1 місяць, всупереч вимог ст. 60 ч. 3 КК України, тобто, призначив покарання у виді арешту до жінки, яка має неповнолітню дитину віком до семи років, що призвело до неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи вирок суду в частині фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, просить змінити вирок в частині призначеного покарання, шляхом пом`якшення покарання, та просить призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу у межах санкції ст. 185 ч.1 КК України.

В обґрунтування своїх вимог захисник ОСОБА_7 зазначив, що суд першої інстанції, мав усі підстави призначити ОСОБА_8 покарання, в межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України, яке не пов`язане з ізоляцією від суспільства, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої та перебування у неї на утриманні неповнолітньої доньки, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 про підтримку апеляційних вимог першого заступника прокурора у Сумській області ОСОБА_9 , часткову підтримку апеляційних вимог прокурора у кримінального провадженні ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 , думку обвинуваченої ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 про підтримку усіх апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу мотиви апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, піддавши аналізу досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, на законних підставах дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненому та необхідність кваліфікації його дій за ст. 185 ч. 1 КК України.

Оскільки вказані висновки суду ніким з сторін кримінального провадження не оскаржуються, то колегія суддів, здійснюючи апеляційний розгляд матеріалів в межах поданої апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, не знаходить підстав для перевірки вказаних висновків суду, приймаючи при цьому до уваги, що у колегії суддів відсутні підстави для прийняття рішення щодо покращення становища обвинуваченої ОСОБА_8 .

Перевіряючи апеляційні вимоги прокурорів та захисника, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання за ст. 185 ч. 1 КК України у виді арешту, допустив неправильне застосування ст. 60 КК України, як закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст. ст. 409 ч. 1, 413 ч. 1 КПК України, є підставою для зміни вироку в цій його частині.

Судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 за ст. 185 ч. 1 КК України, у відповідності з ст. 65 КК України, не у повній мірі було враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, її особу, відсутність обставин, що обтяжують покарання, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік, міцні соціальні зв`язки та наявність на її утриманні неповнолітньої доньки, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд першої інстанції, обираючи у межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України вид та міру покарання відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , не врахував вимоги ст. 60 ч. 3 КК України, згідно якої покарання у виді арешту не застосовується до жінок, які мають дітей віком до семи років.

З огляду на викладене, виходячи з того, що у обвинуваченої ОСОБА_11 на утриманні знаходиться донька віком до семи років, то відповідно до ст. 60 ч. 3 КК України, покарання у виді арешту не може бути застосовано до обвинуваченої ОСОБА_11 , а тому вирок суду в частині обраного судом виду та міри покарання відповідно до ст. ст. 409 ч. 1, 413 ч. 1 КПК України не може вважатись законним та підлягає зміні.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_8 за ст. 185 ч. 1 КК України колегія суддів, виходячи з вимог ст. 65 КК України, ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, даних про особу ОСОБА_8 , а також, виходячи з вимог апеляційних скарг, вважає, що ОСОБА_8 необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., яке, на думку колегії суддів, буде таким, що буде сприяти виправленню ОСОБА_8 та попередженню вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 409; 413; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги першого заступника прокурора у Сумській області ОСОБА_9 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 4 липня 2019 року, відносно ОСОБА_8 покарання, змінити у частині призначеного покарання

Вважати ОСОБА_8 , засудженою за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 4 липня 2019 року, за ст. 185 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 4 липня 2019 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3 х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4