КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу Голови Державного агентства резерву України ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001463 на майно, а саме на: олію соняшникову рафіновану дезодоровану виморожену марки «П», виробник ТОВ «САН лайт», торгова марка «Добра олія» розфасована в тару з кольорових полімерних матеріалів об`ємом 5000 см3 (масою 4600 г.), виготовлена згідно з ДСТУ 4492:2005, у кількості 108 689 фабричних пляшок 499 969, 4 кг, строк придатності закінчився у березні-квітні 2019 року; олію соняшникову рафіновану дезодоровану виморожену марки «П», виробник ТОВ «Оліс ЛТД», розфасована в тару з кольорових полімерних матеріалів об`ємом 5000 см3 (масою 4600 г.), виготовлена згідно з ДСТУ 4492:2005, у кількості 96 809 фабричних пляшок 445 321, 4 кг, строк придатності закінчився у лютому 2019 року; олію соняшникову рафіновану дезодоровану виморожену марки «П», виробник ТОВ «Ново-Водолажський Масло Жировий комбінат», розфасована в тару з кольорових полімерних матеріалів об`ємом 5000 см3 (масою 4600 г.), виготовлена згідно з ДСТУ 4492:2005, у кількості 11 878 фабричних пляшок 54 638, 8 кг, строк придатності закінчився у лютому-березні 2019 року; шляхом заборони службовим особам Державного агентства резерву України та будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі Голова Державного агентства резерву України ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити. Так, апелянт зазначає про незаконність і необґрунтованість постановленого судом рішення, а викладені в ньому висновки вважає такими, які не відповідають фактичним обставинам справи. Згідно доводів апеляційної скарги, стороною обвинувачення не доведено наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Зокрема, апелянт вказує на невідповідність арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України. Просить врахувати ОСОБА_8 і негативні наслідки такого обмежувального заходу. Крім того, апелянт вважає, що їх безпідставно не повідомлено про дату розгляду клопотання прокурора, з цих же підстав він ставить питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, оскільки копію постановленого судом рішення отримав 10 грудня 2019 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення власника цього майна, а копію постановленого судом рішення вони отримали 10 грудня 2019 року, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про поважність причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне поновити його.

Разом з тим, дослідивши надані суду матеріали, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність доводів апелянта щодо необґрунтованості та незаконності ухвали слідчого судді, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, в ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.
Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Так, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001463 від 20 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, службові особи Державного агентства резерву України неналежно виконали свої обов`язки з освіження запасів державного матеріального резерву країни, внаслідок чого державі заподіяно шкоду на суму близько 60, 5 млн. грн. Зокрема, не виконали в повній мірі вимоги нормативно-правових актів, які регламентують освіження товарно-матеріальних цінностей державного резерву, що призвело до прострочення продукції. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», у разі закінчення строку придатності продукція відноситься до неякісної та небезпечної та, відповідно до ст. 5 вказаного Закону, така продукція підлягає обов`язковому вилученню з обігу. В результаті, на складах Державного агентства резерву України зберігаються продукти харчування з простроченим терміном зберігання. Внаслідок прострочення продукції державним інтересам спричинено тяжкі наслідки на суму близько 60, 5 млн. грн.

26 листопада 2019 року в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів Державній організації «Комбінат «Світанок» Державного агентства резерву України за адресою: с. Ватутіно, Ново-Водолазький район, вул. Нова, 5, в рамках кримінального провадження № 0001463, вилучено наступні речі:

- олію соняшникову рафіновану дезодоровану виморожену марки «П», виробник ТОВ «САН лайт», торгова марка «Добра олія» розфасована в тару з кольорових полімерних матеріалів об`ємом 5000 см3 (масою 4600 г.), виготовлена згідно з ДСТУ 4492:2005, у кількості 108 689 фабричних пляшок 499 969, 4 кг, строк придатності закінчився у березні-квітні 2019 року;

- олію соняшникову рафіновану дезодоровану виморожену марки «П», виробник ТОВ «Оліс ЛТД», розфасована в тару з кольорових полімерних матеріалів об`ємом 5000 см3 (масою 4600 г.), виготовлена згідно з ДСТУ 4492:2005, у кількості 96 809 фабричних пляшок 445 321, 4 кг, строк придатності закінчився у лютому 2019 року;

- олію соняшникову рафіновану дезодоровану виморожену марки «П», виробник ТОВ «Ново-Водолажський Масло Жировий комбінат», розфасована в тару з кольорових полімерних матеріалів об`ємом 5000 см3 (масою 4600 г.), виготовлена згідно з ДСТУ 4492:2005, у кількості 11 878 фабричних пляшок 54 638, 8 кг, строк придатності закінчився у лютому-березні 2019 року;

Постановою слідчого першого слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 від 26 листопада 2019 року, зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001463.

Також, в рамках даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт вказаного майна, зазначивши, що метою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є збереження речових доказів.
Встановивши зазначені обставини, слідчий суддя прийшов до висновку з приводу наявності підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що надані прокурором матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів.

Таким чином, посилання апелянта на відсутність у арештованого майна ознак речового доказу спростовуються вище наведеними обставинами.
Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення власника цього майна, то слід зазначити, що положення ст. 172 КПК України, надають слідчому судді право на розгляд клопотання про арешт майна без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, інших власників майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані прокурором матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою його забезпечення.
У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання Голови Державного агентства резерву України ОСОБА_7 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0001463 на майно, а саме на: олію соняшникову рафіновану дезодоровану виморожену марки «П», виробник ТОВ «САН лайт», торгова марка «Добра олія» розфасована в тару з кольорових полімерних матеріалів об`ємом 5000 см3 (масою 4600 г.), виготовлена згідно з ДСТУ 4492:2005, у кількості 108 689 фабричних пляшок 499 969, 4 кг, строк придатності закінчився у березні-квітні 2019 року; олію соняшникову рафіновану дезодоровану виморожену марки «П», виробник ТОВ «Оліс ЛТД», розфасована в тару з кольорових полімерних матеріалів об`ємом 5000 см3 (масою 4600 г.), виготовлена згідно з ДСТУ 4492:2005, у кількості 96 809 фабричних пляшок 445 321, 4 кг, строк придатності закінчився у лютому 2019 року; олію соняшникову рафіновану дезодоровану виморожену марки «П», виробник ТОВ «Ново-Водолажський Масло Жировий комбінат», розфасована в тару з кольорових полімерних матеріалів об`ємом 5000 см3 (масою 4600 г.), виготовлена згідно з ДСТУ 4492:2005, у кількості 11 878 фабричних пляшок 54 638, 8 кг, строк придатності закінчився у лютому-березні 2019 року; шляхом заборони службовим особам Державного агентства резерву України та будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном, залишити без зміни, а апеляційну скаргу Голови Державного агентства резерву України ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/299/2020 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1