Єдиний унікальний номер № 277/271/19
Провадження № 1-кп/0285/202/20
У Х В А Л А
21 січня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білка, Коростенського району, Житомирської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України,
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Малий Яблунець, Ємільчинського району, Житомирської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_3 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малин, Житомирської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ч 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Житомир, мешканця АДРЕСА_5 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Житомир, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_6 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України
встановив:
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_16 та ОСОБА_15 та у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_14 , оскільки строк дії запобіжних заходів спливає, розгляд кримінального провадження триває та продовжують існувати ризики, враховані при обранні їм запобіжного заходу у такому вигляді, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_16 та його захисник ОСОБА_6 покладаються на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_15 та його захисник ОСОБА_10 заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу своєму підзахисному на домашній арешт з забороною залишати житло в певний час доби з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_15 має міцні соціальні зв`язки (матір, дружину та дочку), та постійне місце проживання, що свідчить про те, що обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, крім того мати обвинуваченого тяжко хвора і потребує стороннього догляду. Обвинувачений не має необхідності та реальної можливості перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема впливати на потерпілих, свідків, експерта, оскільки повністю визнає свою вину.
Представник потерпілих ОСОБА_13 підтримала думку прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Заперечень від інших учасників судового провадження не надійшло.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_15 на підставі ст. 9 Конституції України, на підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів приходить до висновку, що тривале тримання під вартою може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W.v. Switzerland judgement» of 26 January 1993, Series A no.254-A, p.15, §30).
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_16 під вартою, колегія суддів приймає до уваги те, що він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, у разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_15 під вартою, колегія суддів приймає до уваги те, що обвинувачений вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочини під час умовно-дострокового звільнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який. Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 , є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому провадженні, тобто процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати та не зменшилися, і, враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_15 , виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому умисного особливо тяжкого злочину, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість застосування саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
При цьому, наявність таких фактів, що обвинувачений ОСОБА_15 має міцні соціальні зв`язки, про що зазначає його захисник, не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки в даному випадку, не може бути беззаперечним стримуючим фактором подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
За вищенаведених обставин, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу, у зв`язку з чим також приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_10 задоволенню не підлягає.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , судом не встановлено.
Суд також вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 27, 107, 177, 178, 183, 184, 194, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд,-ухвалив:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_15 відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 20 березня 2020 року.
Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20 березня 2020 року.
Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 (шістдесят) днів до 21 березня 2020 року з покладенням на нього наступних обов`язків:
1) з`являтися до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області за першою вимогою;
2) не відлучатися за межі Житомирського району, Житомирської області без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_14 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора, який здійснює повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, захисникам, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Оскарження ухвали згідно положень КПК України не передбачено.
Судді: