Провадження № 11-кп/811/110/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_12 , прокурора прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.11.2017р. щодо:

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 305 ч.1, 305 ч.3, 307 ч.3, 309 ч.2 КК України;
- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця Закарпатської області м. Виноградів, зареєстрованого у АДРЕСА_3 , проживаючого у Львівській області Стрийському районі с Голобутів, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 305 ч.3, 307 ч.3 КК України;
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця Львівської області м. Дрогобич, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 305 ч.3, 307 ч.3 КК України;
- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця Львівської області м. Дрогобич, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 305 ч.3, 307 ч.3 КК України,
у кримінальному провадженні № 0000011

за участю: прокурора ОСОБА_13 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.11.2017р. визнано винуватими та засуджено:

- ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 305 КК України на 6 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 305 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 307 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі.
Згідно ст.70 ч.1 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 17.03.2016р., зокрема із моменту його фактичного затримання і обмеження у вільному пересуванні працівниками правоохоронних органів, а запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.
Відповідно до ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р.), зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 17.03.2016р. по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

- ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 305 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 307 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Згідно ст.70 ч.1 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_12 у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 постановлено рахувати з 18.03.2016р., зокрема із моменту його фактичного затримання і обмеження у вільному пересуванні працівниками правоохоронних органів, а запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.
Відповідно до ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р.), зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_12 строк його попереднього ув`язнення з 18.03.2016 р. по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
- ОСОБА_9 за ч. 3 ст.305 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст.307 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Згідно ст.70 ч.1 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_9 у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання та обмеження у вільному пересуванні після набрання вироком законної сили.
Відповідно до ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р.), зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення з 17.03.2016 р. по 25.10.2017 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю залишено без змін;

- ОСОБА_10 за ч. 3 ст.305 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст.307 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Згідно ст.70 ч.1 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_10 у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно до ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 р.), зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_10 строк його попереднього ув`язнення з 17.03.2016 р. по 25.10.2017 р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_10 у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю залишено без змін.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_7 у дохід держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 11293,78 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_12 у дохід держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 8565,82 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 у дохід держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 8565,82 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_10 у дохід держави процесуальні витрати за проведення експертних досліджень в сумі 8565,82 грн.

Скасовано ухвали слідчого судді від 22.03.2016р. та від 21.03.2016р., якими накладено арешт на майно.
Вирішено питання про речові докази.
Постановлено звернути у дохід держави майно, яке на праві власності належить ОСОБА_9 , а саме 3/4 частки квартири АДРЕСА_6 , на яке ухвалою слідчого судді від 05.09.2016 р. накладено арешт.
Постанвлено звернути у дохід держави майно, яке на праві власності належить ОСОБА_7 , а саме 1/5 частку квартири АДРЕСА_7 , на яке ухвалою слідчого судді від 05.09.2016 р. накладено арешт.

За вироком суду, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 впродовж січня-березня 2016 р., за попередньою змовою, групою осіб, неодноразово у різний спосіб перетинали державний кордон України з Республікою Польща в декількох пунктах пропуску з метою налагодження тісних контактів з продавцями наркотичних засобів, вивчення та оцінки можливостей подальшого їх переміщення з приховуванням від митного контролю через митний кордон України, вивчення порядку проведення прикордонного та митного контролю, пристосування прихованих місць у транспортних засобах і перевірки можливості їх використання з цією метою.
15.03.2016 р. обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , за попередньою змовою, групою осіб, діючи спільно щодо розробленого плану контрабанди наркотичних засобів, виїхали з України та у різний спосіб прибули до Республіки Франція, де за сприяння невстановленої досудовим розслідуванням особи та невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбали таблетки "SUBUTEX®" із вмістом наркотичного засобу бупренорфін і забезпечили їх доставку протягом 15-17 березня 2016 р. на територію Республіки Польща невстановленим досудовим розслідуванням способом, де їх чекали обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на транспортному засобі марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 .
З метою вчинення контрабанди і подальшого збуту, неподалік польсько-українського кордону, упродовж дня 17.03.2016 р., обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , приховали у спеціально підготовлених місцях транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 4244,00 шт. у яких знаходились таблетки із вмістом наркотичного засобу бупренорфін в кількості 29708,00 шт. (1 чарункова упаковка (блістер) - 7 таблеток) і чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®2mg" в кількості 7,00 шт. у яких знаходились таблетки із вмістом наркотичного засобу бупренорфін в кількості 49,00 шт. (1 чарункова упаковка (блістер) - 7 таблеток), а всього чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" та "SUBUTEX®2mg" в кількості 4251,00 шт. у яких знаходились таблетки із вмістом наркотичного засобу бупренорфін в кількості 29757,00 шт.
У подальшому обвинувачений ОСОБА_10 , який керував транспортним засобом марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , та обвинувачений ОСОБА_9 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, під супроводом обвинуваченого ОСОБА_12 , який керував транспортним засобом марки "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 , і супроводом обвинуваченого ОСОБА_7 який керував транспортним засобом марки "Пежо 607" номерний знак НОМЕР_3 , прибули 17.03.2016 р. на митний пост "Мостиська" Львівської митниці ДФС України з метою незаконного переміщення через митний кордон України наркотичних засобів з приховуванням від митного контролю, де їх злочинна діяльність була викрита працівниками правоохоронних органів України.
Обвинувачений ОСОБА_7 , 17.03.2016 р. перемістив транспортним засобом марки "Пежо 607" номерний знак НОМЕР_3 через митний кордон України митного поста "Мостиська" Львівської митниці ДФС України, з приховуванням від митного контролю, чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 3,00 шт. у яких знаходились таблетки із вмістом наркотичного засобу бупренорфін в кількості 21,00 шт. (1 чарункова упаковка (блістер) - 7 таблеток), які незаконно зберігав та перевозив на території України, однак був затриманий працівниками правоохоронних органів України.
Не погоджуючись із даним вироком апеляційні скарги подали захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_12 , прокурор прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_13 , захисник ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду щодо ОСОБА_7 , а кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю доказів його винуватості. Просить дослідити у судовому засіданні та визнати недопустимими наступні докази: протокол про результати проведення негласної слідчої дії спостереження за особою від 18.03.2016р.; протокол затримання від 18.03.2016р. (тільки дослідити); додатковий огляд автомобіля марки Мерседес Бенц від 21.03.2016р.; результати проведення негласної слідчої дії від 16.04.2016р.; протокол негласної слідчої розшукової дії НСРД від 09.02.2016р., протокол від 11.03.2016р. щодо вказівки на обмін грошових коштів (тільки дослідити); результати НСРД (аудіо-відео контроль особи) від 21.03.2016р.; НСРД що проводилась 17.03.2016р.; висновки експерта №14 від 06.04.2016р., № 182/5 від 12.08.2016р., № 09/12-0263 від 06.05.2016р.; висновок судово-медичної експертизи щодо тяжкості отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (тільки дослідити).

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що оскаржуваний вирок постановлено з грубим порушенням вимог кримінального та кримінально процесуального законодавства, з порушеннями митного законодавства, з порушенням законодавства у сфері фармацевтики та законодавства, що регулює порядок призначення та проведення судових експертиз у кримінальному провадженні. Вказує, що оскаржуваний вирок немає мотиваційної оцінки доказів, клопотання захисту судом розглянуто неповно.

Зазначає про порушення вимог п. 4 ч.1 ст. 409, п. 2 ч.1 ст. 413 КПК України, з огляду на незаконність засудження ОСОБА_7 за ст. 309 КК України. Вважає, що в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ст. 309 КК України, оскільки йому інкримінуються одні і ті ж три блістера "SUBUTEX", що були переміщенні через митний кордон України, і вже інкриміновані як злочин, передбачений ч. 1 ст. 305 КК України.
Щодо засудження ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 305 КК України, яке захисник вважає безпідставним, то єдиним доказом, який вказує на подію даного злочину є сфальсифікований протокол затримання та обшуку, який проведено з грубим порушенням вимог КПК України. Зазначає, що після скоєння ОСОБА_7 ДТП, оперативні співробітника СБУ без складання процесуальних документів вилучили особисті речі ОСОБА_7 , а також провели детальний огляд автомобіля і ніяких заборонених предметів виявлено не було. Окрім цього, покликається на порушення вимог п.3 ч.1 ст. 411 КПК України, з огляду на наявність різниці між зазначеним у протоколі часом затримання та фактичним затриманням ОСОБА_7 , яка становить 5 годин. Покликається на відсутність підстав для затримання ОСОБА_7 , передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України. Протокол затримання та обшуку складався без участі понятих.
Вказує, що вирок суду обґрунтовано результатами негласних слідчих дій, проте не зазначено коли такі дії проводились, та які обставини вони доводять чи спростовують. Вважає, що судом першої інстанції порушено п.2 ч.1 ст. 411 КПК України, оскільки суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.
Звертає увагу на проведення після затримання ОСОБА_7 . НСРД (аудіо-відео контроль особи) від 21.03.2016р. В протоколі про проведення даної НСРД свідомо внесені неправдиві відомості щодо невідомої особи. При проведенні такої НСРД суттєво порушено умови її проведення. ОСОБА_7 мав право на захист, потребував госпіталізації та лікування, він давав показання та був у подальшому визнаний підозрюваним, обвинуваченим. Окрім цього, у матеріалах кримінального провадження відсутні процесуальні документи щодо проведення відповідних НСРД відносно працівників правоохоронних органів, які причетні до скоєння злочинів, та відносно оперативного працівника УСБ в Івано-Франківській області ОСОБА_15 . Окрім цього, без попереднього дозволу суду 21.03.2016р. було проведено додатковий огляд автомобіля марки Мерседес Бенц. Пропонує, визнати результати НСРД від 21.03.2016р. за участю ОСОБА_7 та оперативного працівника УСБ в Івано-Франківській області недопустимими доказами, без його дослідження при здійсненні апеляційного провадження.

Наголошує, що висновок суду про те, що ОСОБА_7 перетинав кордон на зазначеному у вироку суду автомобілі у день затримання, не відповідає дійсності, оскільки даним автомобілем ОСОБА_7 вперше в`їхав в Україну 17.03.2016р.

Заперечує такий доказ, як висновок експерта №14 від 06.04.2016р., оскільки прокурором не було представлено речового доказу, а саме відбитків пальця ОСОБА_7 , проте було представлено відповідні відбитки ОСОБА_12 . Стверджує, що відповідних відбитків пальця ОСОБА_7 взагалі не має.

Окрім цього, покликається на відсутність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Вважає, що посилаючись на положення ст. 6 КК України, суд зробив неправильний висновок та вийшов за межі закону, а тому за ч. 3 ст. 307 КК України ОСОБА_7 слід виправдати.

Заперечує засудження ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 305 КК України, з огляду на невірність кваліфікації його дій за даною нормою закону, оскільки у даному випадку їх дії можна кваліфікувати як замах на контрабанду. Вважає, що висновки експертів № 182/5 від 12.08.2016р., № 09/12-0263 від 06.05.2016р., № 09/12-0193 від 19.03.2016р., слід визнати недопустимими доказами, оскільки експертизи проведено із порушеннями, а тому дії ОСОБА_7 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 305 КК України на ст.15, ч. 2 ст. 305 КК України.

Окрім цього, просить дослідити та визнати недопустимим доказом речові докази 4247 шт. блістерів Subutex 8 mg, оскільки кінцева дата вживання цих таблеток свідчить про те, що дані таблетки не могли бути виявлені та вилучені в березні 2016р.

Зазначає про відсутність доказів щодо попередньої домовленості обвинувачених. Вважає, що ОСОБА_12 оговорив ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду щодо ОСОБА_9 скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з відсутністю у його діях складу злочину. В обґрунтування свої вимог захисник покликається на необґрунтованість висновків суду першої інстанції, оскільки такі ґрунтуються на припущеннях. Зазначає, що суд першої інстанції обґрунтував своє рішення, зокрема протоколом обшуку від 17.03.2016р., проте не зміг встановити належність та допустимість даного доказу, оскільки не викликав у судове засідання як свідків понятих, які приймали участь у даній слідчій дії. Наведені судом першої інстанції докази не підтверджують факт того, що обвинувачені попередньо зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення злочину з єдиним планом та розподілом функцій. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги протокол огляду від 19.03.2016р., яким встановлено вилучення у ОСОБА_9 мобільного телефону, не оцінив показання ОСОБА_9 щодо написання ним смс-повідомлень.

Вважає неналежним доказом протокол за результатами НСРД від 21.03.2016р., оскільки з аналізу розмов неможливо ідентифікувати ОСОБА_9 чи інших осіб, а слова ОСОБА_7 не доводять вину ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить вирок суду щодо ОСОБА_10 скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати невинуватим та виправдати у зв`язку з відсутністю у його діях складу злочину. Доводи на обґрунтування даної апеляційної скарги є аналогічними за доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду щодо ОСОБА_9 скасувати та закрити щодо нього кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КК України. В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного вироку у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що аналіз досліджених судом доказів свідчить про недоведеність факту участі ОСОБА_9 у вчиненні злочину. Суд першої інстанції не мотивував свій висновок про неправдивість показань обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вказує, що обвинувачений ОСОБА_7 у своїх показаннях заперечив участь ОСОБА_9 у вчиненні злочину, а ОСОБА_12 категорично заперечив причетність до скоєння злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , наполягаючи на тому, що вони не знали, що знаходиться у транспортному засобі. Звертає увагу на показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інших щодо виявлення наркотичних засобів у транспортному засобі. Вказує, що суд першої інстанції покликавшись на протокол обшуку від 17.03.2016р., не надав оцінки наявним у протоколі поясненням ОСОБА_9 щодо обставин в`їзду на територію Республіки Польща та наявності у мікроавтобусі таблеток. При цьому, дані пояснення у повній мірі узгоджуються із його поясненнями, наданими у судовому засіданні, а також із показаннями ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та іншими доказами. Зазначає, що суд безпідставно не визнав недопустимим доказом та поклав в основу оскаржуваного вироку протокол НСРД від 19.03.2016р. при спілкуванні невстановленої особи з обвинуваченим ОСОБА_7 , якому не було роз`яснено його прав та проведено бесіду без захисника. Вважає, що, оскільки наявність у ОСОБА_9 умислу на вчинення злочинів не встановлено, то його вина у їх вчиненні відсутня.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_12 просить вирок суду щодо ОСОБА_12 змінити, визнати як пом`якшуючу вину обставину визнання вини, виключити з обвинувачення ст. 307 КК України та пом`якшити покарання, застосувавши ст. 69 КК України. В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що висновки суду щодо ОСОБА_12 , викладені у рішенні, не у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, судом першої інстанції невірно застосовано закон України про кримінальну відповідальність за ст. 307 КК України.

Не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 305 КК України, вважає кваліфікацію його дій за ч.3 ст. 307 КК України безпідставною. Зазначає, що суд першої інстанції вірно виключив з обвинувачення об`єктивної сторони злочину «придбання», оскільки таке на території України не відбувалось. Разом з тим, зазначає, що і решта об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 307 КК України, також на території України не відбувалась. Не погоджується із оцінкою судом показань ОСОБА_12 , який єдиний у судовому засіданні давав стосовно себе визнавальні показання. З досліджених та проаналізованих судом протоколів за наслідками проведення НСРД від 21.03.2016р. та від 16.04.2018р. вбачається, що ОСОБА_12 не приймав участь у придбанні, реалізації наркотичних засобів, а був лише допоміжною ланкою.

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_13 , не оспорюючи доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим за ч.1 ст. 305, ч. 3 ст. 305, ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 винуватими за ч. 3 ст. 305, ч.3 ст. 307 КК України, та додатково кваліфікувати їх дії за ч. 3 ст. 305, ч.3 ст. 307 КК України як вчинені організованою групою, за ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України додатково кваліфікувати їх дії як придбання, та призначити їм наступне покарання:

- ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 305 КК України на 5 років позбавлення волі, за ч. 3 ст. 305 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 307 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 2 ст.309 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 305 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 307 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.70 ч.1 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_12 у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- ОСОБА_9 за ч. 3 ст.305 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч.3 ст.307 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.70 ч.1 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_9 у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- ОСОБА_10 за ч. 3 ст.305 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст.307 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.70 ч.1 КК України остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_10 у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Просить апеляційний суд повторно дослідити матеріали кримінального провадження щодо організації та діяльності організованої групи, додатково допитати обвинувачених.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що висновки суду, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, призначене обвинуваченим покарання не відповідає тяжкості вчинених злочинів та особам обвинувачених, внаслідок м`якості. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно виключив з обвинуваченняОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 кваліфікуючу ознаку вчинення злочину організованою групою та за даними статтями кваліфіковано їх дії, як вчинені за попередньою змовою групою осіб. Зазначає, що рішення суду про відсутність ознак організованої групи не є обґрунтованим та спростовується дослідженими доказами, зокрема протоколами оглядів від 19.03.2016р. та 28.03.2016р., протоколами про результати проведення оперативно-розшукових дій та іншими доказами.
Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно виключив з обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 307 КК України та з обвинувачення ОСОБА_7 за ст. 309 КК України кваліфікуючу ознаку «придбання», оскільки, всі інкриміновані злочину було розпочато, закінчено та припинено на території України. Посилання суду на відсутність у мікроавтобусі спеціально пристосованих тайників є надуманим.
Вказує, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченим покарання допустив порушення вимог ст. 65 КК України. Вважає, що призначене обвинуваченим покарання не буде достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів, з огляду на тяжкість вчинених ними злочинів, даних про їх особи, їх відношення до вчиненого, невизнання ними вини, тривалість та форму злочинної діяльності.

У запереченнях на апеляційні скарги захисників прокурор просить відмовити у поданих захисниками апеляційних скаргах. Покликається на необґрунтованість позиції захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 щодо необґрунтованості вироку суду. Не погоджується із доводами захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , оскільки висновки суду ґрунтуються на досліджених належних та допустимих доказах. Вважає, що дії усіх обвинувачених судом першої інстанції кваліфіковано вірно та їх вина у вчиненому є доведеною належними та допустимими доказами.

При цьому, у запереченнях прокурор звертає увагу, що в оскаржуваному вироку помилково зазначено про вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 контрабандного переміщення таблеток у кількості 29757 шт., що на 67 (а не на 64 як зазначено судом у вироку та ухвалі від 27.11.2017р.) таблеток менше, ніж встановлено експертами, та не зазначено встановленої у них кількості наркотичного засобу. Зазначає, що обвинуваченими незаконно переміщено фактично 29821 таблеток.
Заслухавши доповідь головуючого, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та їх захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , які кожен підтримали доводи своїх апеляційних скарг та заперечили проти доводів апеляційної скарги прокурора, а також прокурора, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив залишити без задоволення апеляційні скарги обвинувачених та їх захисників, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги учасників процесу не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 впродовж січня-березня 2016 року неодноразово у різний спосіб перетинали державний кордон України з Республікою Польща в кількох пунктах пропуску з метою налагодження тісних контактів з продавцями наркотичних засобів, вивчення та оцінки можливостей подальшого їх переміщення з приховуванням від митного контролю через митний кордон України, вивчення порядку проведення прикордонного та митного контролю, пристосування прихованих місць у транспортних засобах і перевірки можливості їх використання з цією метою.

15 березня 2016 року ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , діючи спільно щодо розробленого плану контрабанди наркотичних засобів, виїхали з України та у різний спосіб прибули до Республіки Франція, де за сприяння невстановленої особи та невстановлених обставин придбали таблетки «SUBUTEX®» із вмістом наркотичного засобу бупренорфін і забезпечили їх доставку протягом 15-17 березня 2016 р. на територію Республіки Польща, де їх чекали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на транспортному засобі «Мерседес Бенц Віто» номерний знак НОМЕР_1 .

З метою вчинення контрабанди наркотичних засобів і їх подальшого збуту, неподалік польсько-українського кордону, упродовж дня 17.03.2016 ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приховали у спеціально підготовлених місцях транспортного засобу «Мерседес Бенц Віто» номерний знак НОМЕР_1 чарункові упаковки (блістери) з написом «SUBUTEX®8mg» та «SUBUTEX®2mg» в кількості 4251 шт. у яких знаходились таблетки із вмістом наркотичного засобу бупренорфін в кількості 29757 шт.

У подальшому ОСОБА_10 , який керував транспортним засобом «Мерседес Бенц Віто» номерний знак НОМЕР_1 , та ОСОБА_9 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні, під супроводом ОСОБА_12 , який керував транспортним засобом «Тойота Венза» номерний знак НОМЕР_2 . і супроводом ОСОБА_7 , який керував транспортним засобом «Пежо 607» номерний знак НОМЕР_4 . НОМЕР_5 , прибули 17.03.2016 на митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС України, де з приховуванням від митного контролю, перемістили через митний кордон України наркотичні засоби, після чого їх злочинна діяльність була викрита працівниками правоохоронних органів України.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів суд першої інстанції належно, повно і всесторонньо, дослідив усі докази, на підставі яких виніс законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Висновок суду про доведеність вини обвинувачених у інкримінованих їм злочинах ґрунтується на сукупності досліджених належних і допустимих доказах.

Щодо доводів апелянтів, то слід зазначити наступне.

На думку колегії суддів, доводи апеляційних скарг адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_19 про незаконність вироку суду є необґрунтованими. По своїй суті вони містять незгоду із вироком суду, заявленою заради пом`якшення призначеного покарання, уникнення обвинуваченими відповідальності за скоєне, і не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_7 за ст.ст.305 ч.1, 305 ч.3, 307 ч.3, 309 ч.2 КК України, ОСОБА_12 за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України, ОСОБА_9 за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України та ОСОБА_10 за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України, яка встановлена судом, стверджується показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які давались ними в судовому засіданні про обставини затримання транспортного засобу «Мерседес Бенц Віто» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 та ОСОБА_25 , вилучення після поглибленого огляду наркотичних засобів.

Окрім того, їх вина стверджується даними, що містяться у протоколі обшуку з додатком і фототаблицею від 17.03.2016 р.(т.3, а.с.4-21); довідці УСБУ в Івано-Франківській області від 18.03.2016 р. та від 13.06.2017 р., якими встановлено, що вартість 29610,00 шт. таблеток "SUBUTEX" (4230,00 шт. блістерів) на "чорному ринку" становить близько 30000000,00 грн., а вартість таблеток "Субутекс" із вмістом наркотичного засобу "бупренорфін" у кількості 29890,00 шт. на "чорному ринку" становить близько 9000000,00 грн., (т.4, а.с.179, т.9, а.с.58); заяві обвинуваченого ОСОБА_10 від 17.03.2016 р., якою встановлено, що останній надав дозвіл на огляд транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , яким він користується згідно генеральної довіреності (т.4, а.с.177); ухвалі слідчого судді від 18.03.2016 р., якою встановлено надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 (т.4, а.с.178); контрольних талонах про проходження по "зеленому коридору" 2 (двох) осіб без товарів, що підлягають обов"язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню і акті Державної прикордонної служби про проведення в період часу з 20 год. 31 хв. 17.03.2016 р. по 04 год. 00 хв. 18.03.2016 р. огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (т.3, а.с.22-25); акті Державної прикордонної служби про проведення в період часу з 20 год. 41 хв. 17.03.2016 р. по 07 год. 00 хв. 18.03.2016 р. огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; паспорті громадянина України для виїзду за кордон обвинуваченого ОСОБА_12 ; свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу та котрольному талоні для проходження по "зеленому коридору" 1 (однієї) особи без товарів, що підлягають обов"язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню, якими встановлено, що автомобіль марки "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 належить дружині обвинуваченого ОСОБА_26 і таким ОСОБА_12 пересікав 17.03.2016 р. митний пост "Мостиська" Львівської митниці ДФС України (т.3, а.с.36-39).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та постанови про визнання речовим доказом від 18.03.2016 р. автомобіля марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , такий належить на праві власності ОСОБА_27 (т.3, а.с.26,27).

Даними, що містяться у:

- протоколі огляду від 11.04.2016 р. транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 (т.3, а.с.149);

- протоколі обшуку з додатком від 18.03.2016 р. транспортного засобу марки "Пежо 607" номерний знак НОМЕР_3 (т.3, а.с.40, 41);

- ухвалі слідчого судді від 18.03.2016 р., якою встановлено надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу марки "Пежо 607" номерний знак НОМЕР_3 (т.4, а.с.183);

- протоколах обшуків з описами від 18.03.2016 р. та заявою користувача житла від 18.03.2016 р., якими встановлено та вилучено паспорт громадянина України для виїзду за кордон обвинуваченого ОСОБА_12 , авіаквиток на ім"я останнього з номером рейсу НОМЕР_6 та датою 15.03.2016 р. маршрутом Катовіце-Париж, ноутбук марки "АСЕR" (т.3, а.с.28-35, т.4, а.с.181);

- ухвалі слідчого судді від 20.03.2016 р., якою встановлено надання дозволу на проведення обшуку для вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон обвинуваченого ОСОБА_12 (т.4, а.с.180);

- протоколі огляду від 07.04.2016 р., яким встановлено та оглянуто вилучений при обшуку паспорт громадянина України для виїзду за кордон обвинуваченого ОСОБА_12 , фотознимки з ноутбук марки "АСЕR" на яких зображені обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_9 (т.7, а.с.4-7);

- постанові про визнання документом від 01.08.2016 р., якою встановлено, що вилучений при обшуку паспорт громадянина України для виїзду за кордон обвинуваченого ОСОБА_12 долучений до матеріалів справи (т.7, а.с.48, 49);

- ухвалі слідчого судді від 18.03.2016 р., якою встановлено надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу марки "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 (т.4, а.с.182);

- протоколі огляду від 11.04.2016 р. авіаквитка на ім"я обвинуваченого ОСОБА_12 з номером рейсу W6 1051 та датою 15.03.2016 р. маршрутом Катовіце-Париж, який вилучений 18.03.2016 р. з транспортного засобу марки "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 (т.5, а.с.25-27);

- постанові про визнання документом від 11.04.2016 р., якою встановлено, що авіаквиток на ім"я обвинуваченого ОСОБА_12 з номером рейсу W6 1051 та датою 15.03.2016 р. маршрутом Катовіце-Париж, який вилучений 18.03.2016 р. з транспортного засобу марки "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 , визнано документом і долучено до матеріалів справи (т.4, а.с.129-131);

- постанові про визнання речовим доказом від 19.03.2016 р., якою встановлено, що 17-18 березня 2016 р. під час обшуку транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , в такому із виявленої кількості упаковок (блістерів) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 4204,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 29428,00 шт. та чарункових упаковок (блістерів) з написом "SUBUTEX®2mg" в кількості 7,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 49,00 шт., вилучено чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 10,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 70,00 шт., які містять наркотичний засіб бупренорфін загальною кількістю 0,560 грама, обіг якого обмежено, такі визнані речовим доказом, окрім досліджених та використаних 10,00 шт. таблеток, і передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.131);

- постанові про визнання речовим доказом від 19.03.2016 р., якою встановлено, що 17-18 березня 2016 р. під час обшуку транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 вилучено липку стрічку на якій виявлено слід середнього пальця лівої руки обвинуваченого ОСОБА_12 , яка визнана речовим доказом і передана на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.126, 127);

- постанові про визнання речовим доказом від 19.03.2016 р., якою встановлено, що 17-18 березня 2016 р. під час обшуку транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 вилучено липку стрічку на якій виявлено слід великого пальця лівої руки обвинуваченого ОСОБА_12 , яка визнана речовим доказом і передана на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.128, 129);

- постанові про визнання речовим доказом від 19.03.2016 р., якою встановлено, що 18.03.2016 р. під час затримання та обшуку обвинуваченого ОСОБА_7 в такого виявлено і вилучено чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 3,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 21,00 шт., які містять наркотичний засіб бупренорфін загальною кількістю 0,168 грама, обіг якого обмежено, такі визнані речовим доказом, окрім досліджених та використаних 3,00 шт. таблеток, і передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.130);

- протоколі огляду від 24.05.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. під час особистого обшуку затриманого обвинуваченого ОСОБА_7 в такого виявлено і вилучено документи на автомобіль "Пежо", гаманець, посвідчення водія та належний йому паспорт громадянина України для виїзду за кордон (т.4, а.с.127, 128);

- постанові про визнання документом від 01.08.2016 р., якою встановлено, що вилучений при обшуку 18.03.2016 р. паспорт громадянина України для виїзду за кордон обвинуваченого ОСОБА_7 долучений до матеріалів справи (т.7, а.с.50, 51);

-постанові про визнання речовими доказами від 22.08.2016 р., якою встановлено, що вилучена з транспортного засобу марки "Пежо 607" номерний знак НОМЕР_3 валіза рожевого кольору, належна ОСОБА_7 , передана на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.5, а.с.70, т.7, а.с.59, 60);

- протоколі огляду від 19.03.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_10 вилучено мобільний телефон марки "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_7 з сім картою оператора "Lifecell" та закріпленим номером телефона НОМЕР_8 , в телефонній книзі якого виявлено записи ОСОБА_28 НОМЕР_9 , ОСОБА_28 НОМЕР_10 , ОСОБА_28 НОМЕР_11 , ОСОБА_29 НОМЕР_12 , а в інших розділах меню виявлено факт неодноразового спілкування з ОСОБА_29 НОМЕР_12 , тобто обвинуваченим ОСОБА_9 (т.3, а.с.57-60);

- протоколі огляду від 11.04.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_10 вилучено належний останньому паспорт громадянина України для виїзду за кордон та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 (т.4, а.с.186);

- постанові про визнання документом від 01.08.2016 р., якою встановлено, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон обвинуваченого ОСОБА_10 визнано документом і долучено до матеріалів справи (т.4, а.с.113, 114);

- постанові про передачу на відповідальне зберігання від 10.08.2016 р., якою встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 передано на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.4, а.с.115);

- протоколі огляду від 19.03.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_9 вилучено мобільний телефон марки "Нокіа" ІМЕІ НОМЕР_13 та НОМЕР_14 з сім картою оператора "МТС Україна" (т.3, а.с.61-65);

- постанові про визнання речовим доказом від 25.07.2016 р., якою встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_9 вилучено мобільний телефон марки "Нокіа" ІМЕІ НОМЕР_13 та НОМЕР_14 з сім картою оператора "МТС Україна" та закріпленим номером телефона НОМЕР_12 , а у обвинуваченого ОСОБА_10 вилучено мобільний телефон марки "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_7 з сім картою оператора "Lifecell" та закріпленим номером телефона НОМЕР_8 , які передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.4, а.с.132);

- протоколі огляду від 28.03.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_12 вилучено мобільний телефон марки "Нокіа" ІМЕІ НОМЕР_15 з сім картою оператора "ПрАТ Київстар" та закріпленим номером телефона НОМЕР_9 (т.3, а.с.171-177);

- постанові про визнання речовим доказом від 25.07.2016 р., якою встановлено, що вилучені 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_12 мобільний телефон марки "Нокіа" ІМЕІ НОМЕР_15 з сім картою оператора "ПрАТ Київстар" та закріпленим номером телефона НОМЕР_9 , визнані речовими доказами і передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.178);

- протоколі огляду від 06.05.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_12 вилучено грошові кошти в розмірі 2200 Євро, 410 польських злотих та 10 гривень (т.3, а.с.178а, 179);

- протоколі огляду від 14.04.2016 р., яким встановлено вилучення 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_12 мобільного телефону марки "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_16 та НОМЕР_17 , належного йому паспорта громадянина України для виїзду за кордон, гаманця чорного кольору та посвідчення водія (т.5, а.с.40);

- ухвалі слідчого судді від 21.03.2016 р., якою накладено арешт на вилучені 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_12 належні йому мобільний телефон марки "Нокіа" з сім-картою, мобільний телефон марки "Самсунг" з сім-картою, гаманець чорного кольору з грошовими коштами 2200 Євро, 410 польських злотих та 10 гривень, банківська картка "ПриватБанк" № НОМЕР_18 до 07/16 (т.3, а.с.170);

- постанові про визнання речовим доказом від 06.05.2016 р (т.3, а.с.180-183, т.4, а.с.185);

- постанові про передачу на відповідальне зберігання від 27.07.2016 р., якою встановлено, що вилучений 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_12 мобільний телефон марки "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_16 та НОМЕР_17 переданий на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.184);

- постанові про передачу на відповідальне зберігання від 27.07.2016 р., якою встановлено, що вилучені 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_12 гаманець чорного кольору та банківська картка "ПриватБанк" № НОМЕР_18 до 07/16 передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.185);

- протоколі огляду від 19.03.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_7 вилучено мобільний телефон марки "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_19 з сім картою оператора "МТС Україна" та закріпленим номером телефона НОМЕР_20 (т.3, а.с.194-196);

- протоколі огляду від 19.03.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_7 вилучено мобільний телефон марки "Самсунг" ІМЕІ НОМЕР_21 з сім картою оператора "Lifecell" та закріпленим номером телефона НОМЕР_22 (т.3, а.с.197-199);

- протоколі огляду від 24.05.2016 р., яким встановлено, що 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_7 вилучено грошові кошти в розмірі 952 Євро 7 євроцентів, 440 польських злотих 20 польських грош, 940 гривень, 5 доларів США та 1 румунський лей (т.3, а.с.188, 189);

- ухвалі слідчого судді від 21.03.2016 р., якою накладено арешт на вилучені 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_7 належні йому документ бланк-книжку червоного кольору з написом KARTA POJAZDU серії НОМЕР_23 на автомобіль марки "Пежо 607" 2005 року випуску, пластикову картку типу Master Card Фідобанку № НОМЕР_24 дійсну до 11/16, пластикову картку типу Master Card ПриватБанку № НОМЕР_25 дійсну до 02/20 на ім"я MARIIA SHYPTUR, візитну картку білого кольору, 952 Євро 7 євроцентів, 440 польських злотих 20 польських грош, 940 гривень, 5 доларів США, 1 румунський лей, мобільний телефон марки "Самсунг" з сім картою та номером телефона НОМЕР_22 , мобільний телефон марки "Самсунг" з сім картою та номером телефона НОМЕР_20 (т.3, а.с.186, 187);

- постанові про визнання речовим доказом від 25.05.2016 р.(т.3, а.с.190-193, т.4, а.с.185);

- постанові про передачу на відповідальне зберігання від 25.07.2016 р., якою встановлено, що вилучені 18.03.2016 р. у обвинуваченого ОСОБА_7 мобільний телефон марки "Самсунг" з сім картою та номером телефона НОМЕР_22 , мобільний телефон марки "Самсунг" з сім картою та номером телефона НОМЕР_20 , передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.200);

- протоколі огляду транспортного засобу з фототаблицею від 21.03.2016 р., (т.3, а.с.132-145);

- протоколі огляду та акті прийому передачі від 28.03.2016 р., якими встановлено, що як речовий доказ додатково оглянутий транспортний засіб марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , такий опечатано та передано на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.146-148);

- постанові про визнання речовим доказом від 06.04.2016 р., якою встановлено, що липка стрічка з чарункових упаковок (блістерів) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 40,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 280,00 шт., вилучена 21.03.2016 р. при додатковому огляді речового доказу, а саме транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , на якій виявлено 2 (два) сліди папілярних узорів, визнана речовим доказом (т.3, а.с.150);

- постанові про визнання речовим доказом від 06.05.2016 р., якою встановлено, що протоколом від 21.03.2016 р. додаткового огляду як речового доказу транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 в салоні якого у прихованих місцях за обшивкою було виявлено чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 40,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 280,00 шт., які містять наркотичний засіб бупренорфін загальною кількістю 2,240 грама, обіг якого обмежено, такі визнані речовим доказом, окрім досліджених та використаних 17,00 шт. таблеток, і передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.3, а.с.151);

- постанові про визнання речовим доказом від 18.07.2016 р., якою встановлено, що липка стрічка з чарункових упаковок (блістерів) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 40,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 280,00 шт., вилучена 21.03.2016 р. при додатковому огляді речового доказу, а саме транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , на якій виявлено 2 (два) сліди папілярних узорів, визнана речовим доказом (т.3, а.с.152, 153);

- довідці УСБУ в Івано-Франківській області від 18.03.2016 р. та довідці -витязі з ІПС "Гарт-1", якими встановлено, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 впродовж січня-березня 2016 р. систематично перетинали державний кордон України та користувались транспортними засобами, зокрема ОСОБА_7 автомобілями марки "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 і "Пежо 607" номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_12 автомобілями марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 і "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_9 автомобілем марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_10 автомобілем марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 , а також іншими транспортними засобами, які передавали один одному (т.3, а.с.154-169);

- клопотанні про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю від 24.03.2016 р., ухвалою слідчого судді від 24.03.2016 р., протоколі тимчасового доступу до речей і документів з описом та оптичним диском від 25.04.2016 р., протоколі огляду з додатками №1-№6 від 08.08.2016 р., постанові про визнання речовим доказом оптичного диску від 08.08.2016 р., якими встановлено, що в період січня-березня 2016 р. обвинувачені спілкувались між собою у вигляді дзвінків і текстових повідомлень, зокрема ОСОБА_12 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_9 та ОСОБА_9 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_12 , ОСОБА_12 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_9 та ОСОБА_7 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_26 , ОСОБА_12 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_9 та ОСОБА_10 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_8 (т.4, а.с.15-38);

- клопотанні про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю від 24.03.2016 р., ухвалі слідчого судді від 24.03.2016 р., протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 21.04.2016 р., клопотанні про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю від 24.03.2016 р., ухвалі слідчого судді від 24.03.2016 р., протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.04.2016 р., клопотанні про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю від 24.03.2016 р., ухвалі слідчого судді від 24.03.2016 р., протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 21.04.2016 р., описі від 21.04.2016 р. речей і документів, які були вилучені на виконання ухвал сідчого судді, протоколом огляду з додатками №1-№3 від 08.08.2016 р. та оптичним диском до нього, постановою про визнання речовим доказом оптичного диску від 08.08.2016 р., якими встановлено, що в період січня-березня 2016 р. обвинувачені спілкувались між собою у вигляді дзвінків і текстових повідомлень, зокрема ОСОБА_9 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_12 та ОСОБА_10 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_8 , ОСОБА_9 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_12 та ОСОБА_12 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_9 , ОСОБА_10 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_8 та ОСОБА_9 номер телефону мобільного з"язку НОМЕР_12 (т.4, а.с.39-83);

- листах ДФС України Львівської митниці ДФС від 16.05.2016 р. з додатками та від 12.05.2016 р., якими встановлено, що обвинувачені неодноразово перетинали державний кордон України по "зеленому коридору" без товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню, в тому числі і в день їх затримання (т.4, а.с.84-112);

- ухвалі слідчого судді від 22.03.2016 р. та протоколі огляду від 11.04.2016 р., (т.5, а.с.3-5);

- постанові про визнання речовим доказом від 02.08.2016 р., якою встановлено, визнано і передано на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області довіреності на право користування транспортним засобом марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , а також документ в обгортці червоного кольору з написом KARTA POJAZDU на такий автомобіль (т.5, а.с.6, 7);

- постанові про передачу на відповідальне зберігання від 02.08.2016 р., якою встановлено і передано на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області документ в обгортці червоного кольору з написом KARTA POJAZDU на транспортний засіб марки "FIAT STILO", документ з написом "Faktura" і поліс туристичного страхування на обвинуваченого ОСОБА_10 , зв"язка ключів в кількості 4 (чотирьох) шт., документ на транспортний засіб марки "FIAT STILO" (т.5, а.с.8, 9);

- довідці УСБУ в Івано-Франківській області від 23.05.2016 р., якою встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 користується транспортним засобом марки "FIAT" номерний знак НОМЕР_27 та номером мобільного телефону НОМЕР_12 , обвинувачений ОСОБА_12 користується транспортними засобами марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 та марки "Тойота Венза" номерний знак НОМЕР_2 і номером мобільного телефону НОМЕР_9 , обвинувачений ОСОБА_10 користується транспортним засобом марки "FIAT" номерний знак НОМЕР_27 , обвинувачений ОСОБА_7 користується транспортним засобом марки "Пежо" номерний знак НОМЕР_3 та номерами мобільних телефонів НОМЕР_26 , НОМЕР_20 (т.5, а.с.23, 24);

- запиті про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні з копією документів, в тому числі на іноземній мові, та протоколу огляду документів від 12.08.2016 р. з додатком та СД-диском, згідно яких встановлено, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 впродовж січня-березня 2016 р. систематично перетинали державний кордон України, обвинувачений ОСОБА_9 засуджений вироком Районного суду у Перемишлі від 25.01.2016 р., який набрав чинності 19.02.2016 р., за податковий злочин, до покарання у виді штрафу з конфіскацією предметів, зокрема сигарет, а обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_12 неодноразово користувались авіарейсами з номером НОМЕР_6 (т.5, а.с.58-69, 74-200);

- висновку експерта №09/12-0192 від 19.03.2016 р. з довідкою про вартість проведення експертизи в сумі 660,30 грн., якими встановлено, що в наданих на дослідження таблетках у кількості 70,00 шт., які знаходяться в чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 10,00 шт., міститься наркотичний засіб бупренорфін загальною кількістю 0,560 грама, обіг якого обмежено, а таблетки в кількості 10,00 шт. використані для дослідження (т.6, а.с.3-6);

- висновку експерта №09/12-0193 від 19.03.2016 р. з довідкою про вартість проведення експертизи в сумі 660,30 грн., якими встановлено, що в наданих на дослідження таблетках у кількості 21,00 шт., які знаходяться в чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 3,00 шт., міститься наркотичний засіб бупренорфін загальною кількістю 0,168 грама, обіг якого обмежено, а таблетки в кількості 3,00 шт. використані для дослідження (т.6, а.с.7-10);

-висновку експерта №9 від 19.03.2016 р. з фототаблицею і довідкою про вартість проведення експертизи в сумі 1979,28 грн., якими встановлено, що на вилученій липкій стрічці під час обшуку транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 виявлено слід середнього пальця лівої руки та слід великого пальця лівої руки обвинуваченого ОСОБА_12 (т.6, а.с.11-31);

- висновку експерта №14 від 06.04.2016 р. з фототаблицею і довідкою про вартість проведення експертизи в сумі 5287,20 грн., якими встановлено, що на вилученій липкій стрічці під час додаткового огляду речового доказу транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 виявлено слід вказівного пальця правої руки обвинуваченого ОСОБА_12 та слід середнього пальця лівої руки обвинуваченого ОСОБА_7 (т.6, а.с.32-54, 63-65);

- висновку експерта №09/12-0263 від 06.05.2016 р. з довідкою про вартість проведення експертизи в сумі 1100,50 грн., якими встановлено, що в наданих на дослідження таблетках у кількості 280,00 шт., які знаходяться в чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 40,00 шт., міститься наркотичний засіб бупренорфін загальною кількістю 2,240 грама, обіг якого обмежено, а таблетки в кількості 17,00 шт. використані для дослідження (т.6, а.с.66-70);

- висновку експерта №336/6 від 16.08.2016 р. з фототаблицею і довідкою про вартість проведення експертизи в сумі 16654,68 грн., якими встановлено, що в наданих на дослідження чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 4204,00 шт. у яких знаходились таблетки із вмістом наркотичного засобу бупренорфін в кількості 29428,00 шт. (1 чарункова упаковка (блістер) - 7 таблеток) і чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®2mg" в кількості 7,00 шт. у яких знаходились таблетки із вмістом наркотичного засобу бупренорфін в кількості 49,00 шт. (1 чарункова упаковка (блістер) - 7 таблеток), а всього чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®8mg" та "SUBUTEX®2mg" в кількості 4211,00 шт. у яких знаходились таблетки із вмістом наркотичного засобу бупренорфін в кількості 29477,00 шт., які вилучені 17.03.2016 р. під час обшуку транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 - відсутні 17 шт. таблеток. На досліджених упакуваннях виявлено сліди пальців рук придатних для ідентифікації осіб, окрім банок з друкованим текстом "Nesquik" на яких таких слідів не виявлено (т.6, а.с.91-112);

- висновку експерта №182/5 від 12.08.2016 р. з фототаблицею і довідкою про вартість проведення експертизи в сумі 4618,32 грн., якими встановлено, що в наданих на дослідження чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 4204,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 29422,00 шт. та чарункових упаковках (блістерах) з написом "SUBUTEX®2mg" в кількості 7,00 шт. у яких знаходились таблетки в кількості 49,00 шт. виявлено бупренорфін загальною масою 235,474 грама, який є наркотичним засобом, обіг якого обмежено (т.6, а.с.113-123);

- постанові про визнання речовими доказами від 17.08.2016 р. та квитанціях №1-№4, якими встановлено, що чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®8mg" в кількості 4204,00 шт. у яких знаходяться таблетки в кількості 29422,00 шт. та чарункові упаковки (блістери) з написом "SUBUTEX®2mg" в кількості 7,00 шт. у яких знаходяться таблетки в кількості 49,00 шт., в яких виявлено бупренорфін загальною масою 235,474 грама, який є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, а також залишки від досліджених експертами таблеток передані на зберігання УСБУ в Івано-Франківській області (т.6, а.с.124, 125, 158-161);

- протоколі огляду від 23.08.2016 р., яким встановлено та оглянуто СД-диск з електронними файлами слідів рук вилучених з транспортного засобу марки "Мерседес Бенц Віто" номерний знак НОМЕР_1 (т.7, а.с.61).

За наведених обставин, доводи захисників про немотивованість і необґрунтованість вироку не заслуговують на увагу, спростовуються рядом доказів, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що показання ОСОБА_7 спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності та дані з метою створення видимості порушення правоохоронними органами його процесуальних прав. Свідчення ОСОБА_7 , які підтримав його захисник ОСОБА_6 щодо неналежного поводження з ним працівниками правоохоронних органів, відомості щодо яких за вказівкою суду внесені в ЄРДР і проводиться перевірка, колегія суддів розцінює критично, оскільки встановлено, що ОСОБА_7 не звертався в прокуратуру щодо порушення його прав і лише 29.09.2017 року більш, як через півтора року заявив про це в суді першої інстанції, що було предметом перевірки.

Колегія суддів не погоджується з доводами апелянтів щодо визнання ряду доказів недопустимими, оскільки такі не ґрунтуються на вимогах закону, їх клопотання були предметом розгляду та дослідження судом першої інстанції (т. 11 а/с 27-29), чітко відображені у вироку суду, а тому не заслуговують на увагу. Та само, як і твердження адвоката ОСОБА_6 щодо необхідності врахування терміну придатності наркотичних засобів, та фальсифікацію ряду документів, зокрема протоколів затримання та обшуку, порушення права на захист при затриманні ОСОБА_7 .

Доводи адвоката ОСОБА_8 , подані в інтересах ОСОБА_25 та ОСОБА_10 також колегія суддів не бере до уваги, а його покликання на окремі рішення Європейського суду з прав людини, як доказ відсутності в діях обвинувачених складу злочинів є необґрунтованим.

Покликання захисника ОСОБА_14 на недоведеність факту участі ОСОБА_9 у вчиненні даного злочину спростовується наведеними документами, а покази обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що їм не було відомо про знаходження в автомобілі наркотичних засобів, спрямовані на уникнення від відповідальності за скоєне.

Окрім того, винуватість ОСОБА_7 за ст.ст.305 ч.1, 305 ч.3, 307 ч.3, 309 ч.2 КК України, ОСОБА_12 за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України, ОСОБА_30 за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України та ОСОБА_10 за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України, стверджується даними, що містяться у протоколах проведення негласних оперативно-розшукових заходів.

Зокрема такими, що містяться у протоколі за результатами проведення оперативно-розшукових заходів від 11.03.2016 р. з СД-диском та ухвалою слідчого судді про дозвіл на продовження зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 09.02.2016 р., (т.7, а.с.64-70);

- протоколі за результатами проведення оперативно-розшукових заходів від 16.03.2016 р. з СД-диском та ухвалою слідчого судді про дозвіл на продовження зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 17.02.2016 р., (т.7, а.с.71-85);

- протоколі про результати спостереження за особою від 08.04.2016 р. з ухвалою слідчого судді про дозвіл на продовження спостереження за особою від 15.03.2016 р., якими встановлено спілкування свідка ОСОБА_31 , який підозрюється у контрабанді наркотичних засобів, з обвинуваченим ОСОБА_7 (т.7, а.с.86-88);

- протоколі про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 18.03.2016 р. та ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої дії від 15.03.2016 р., (т.7, а.с.89-91);

- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 19.03.2016 р. з СД-диском та ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої дії від 16.03.2016 р., (т.7, а.с.108-111, 112а);

- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-контроль особи від 16.04.2016 р. з СД-диском та ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої дії від 15.03.2016 р., (т.7, а.с.92-106, 112);

- постанові про визнання речовими доказами від 22.08.2016 р., а саме СД-дисків, які досліджені в судовому засіданні (т.7, а.с.107);

- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії по кримінальному провадженню від 21.03.2016 р. з СД-диском та ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої дії від 19.03.2016 р., (т.7, а.с.113-131);

- постанові про визнання речовими доказами від 12.08.2016 р., а саме СД-диска, який досліджений в судовому засіданні (т.7, а.с.132);

- ухвалі слідчого судді про дозвіл на використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій в іншому кримінальному провадженні від 25.08.2016 р. (т.7, а.с.152, 153).

Дані докази, на думку колегії суддів є належними та допустимими та такими, що знаходяться у взаємозв`язку між собою та підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення.

Щодо необхідності повторного дослідження доказів у даному провадженні, про які вказує прокурор у поданій апеляційній скарзі, та захисник ОСОБА_6 , то слід зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про повторне дослідження певних доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту дослідження доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

На переконання колегії суддів повторне дослідження доказів є правом , а не обов`язком суду, а тому не вбачає підстав для задоволення цих вимог.

Окрім того, під час розгляду справи судом першої інстанції з дотриманням вимог КПК України досліджено всі докази, у тому числі і ті, які просили дослідити адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_32 , та дано їм належну правову оцінку.

А доводи апелянтів про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги всі докази , які могли вплинути на його висновок є голослівним.

Щодо необхідності перекваліфікації дій ОСОБА_7 та ОСОБА_12 з ч. 3 ст. 305 КК України на ст.15 ч. 2 ст. 305 КК України, то слід зазначити, що замах на контрабанду мав би місце, якщо б її предмети було виявлено при виїзді, до переміщення (за межі) через митний кордон України.

У даному випадку (при в`їзді) злочин є закінченим з моменту незаконного переміщення предметів контрабанди через митний кордон України.

Статтею 28 ч.ч.2, 3 КК України визначено, що злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення. Злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об"єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Організована група - це стійке об"єднання декількох осіб (трьох і більше суб`єктів злочину), які попередньо зорганізувалися для готування або вчинення злочинів. Ознаками організованої групи є: 1) наявність декількох осіб (трьох або більше); 2) попередня їх зорганізованість у спільне об"єднання для готування або вчинення двох чи більше злочинів; 3) стійкість такого об"єднання; 4) об"єднаність злочинів єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану; 5) обізнаність всіх учасників такої групи з цим планом. Організована група є більш небезпечним різновидом групи з попередньою змовою. Вона відрізняється від групи з попередньою змовою: 1) стійкістю (для групи з попередньою змовою ця ознака не є обов"язковою); 2) спрямованістю на вчинення двох або більше злочинів (група з попередньою змовою може бути створена і для вчинення одного злочину); 3) кількістю учасників - організована група складається з трьох і більше учасників, тоді як група з попередньою змовою - з двох і більше.

Вказані вище ознаки та елементи відсутні між обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , останній з яких не був навіть знайомий з обвинуваченим ОСОБА_7 , і їх дії не були чітко організовані.

Тому дії ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ст.ст. 305 ч. 3, 307 ч. 3 КК України та дії ОСОБА_7 за ст.ст. 305 ч. 1, 309 ч. 2 КК України судом кваліфіковано правильно, оскільки наявна ідеальна сукупність зазначених злочинів, кожний з яких є закінченим злочином, а не замахом.

Щодо доводів прокурора, то слід зазначити, що суд першої інстанції вірно перекваліфікував дії обвинувачених за ст.ст.305 ч.3, 307 ч.3 КК України, які орган обвинувачення кваліфікував як вчинені організованою групою, на вчинення вказаних злочинів за попередньою змовою групою осіб, виключивши з їх обвинувачення за ст.307 ч.3 КК України об`єктивну сторону злочину "придбання" та виключивши з обвинувачення ОСОБА_7 за ст.309 ч.2 КК України об`єктивну сторону злочину "придбання", при цьому належно мотивував своє рішення.

На переконання колегії суддів прокурором не спростовано висновки суду першої інстанції про недоведення вини ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів організованою групою, а тому апеляційний суд визнає апеляційну скаргу прокурора в цій частині необґрунтованою і такою, що не містить правових підстав для скасування оскаржуваного вироку, який вважає законним та обґрунтованим.

Щодо кількості вилучених в обвинувачених таблеток "SUBUTEX®8mg", то колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що посилання органу досудового розслідування та органу обвинувачення на кількість вилучених наркотичних засобів не відповідає дійсності і є більшою на 64 таблетки "SUBUTEX®8mg", що було встановлено в судовому засіданні, про що було повідомлено Генерального прокурора України та Голову Служби безпеки України.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , судом першої інстанції враховано вимоги закону та наведено у вироку.

Так, відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, конкретні обставини справи, дані про особи обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , які частково визнали свою вину у вчиненому, а також ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які не визнали вини у пред`явлених обвинуваченнях, врахував обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, виходячи з принципу індивідуалізації покарання та співмірності заходів примусу, дійшов вірного висновку про необхідність призначення обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідне та достатнє для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів, а тому підстав для зміни покарання колегія суддів не вбачає.

Відсутні підстави і для застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 положень ст. 69 КК України, як про це зазначає у поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 .

Таким чином апеляційні скарги захисників в інтересах обвинувачених та апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, як безпідставні, а вирок суду першої інстанції без змін, як законний та обґрунтований.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_12 , прокурора прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.11.2017 р. без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, у той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4