Справа № 396/1201/19
Провадження № 1-кп/396/165/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, депутатом будь-яких рад не являється, раніше судимий:
- 03.05.2019 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.1,2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,-
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
Обвинувачений ОСОБА_3 у м. Новоукраїнка Кіровоградської області у квітні 2019 року та у червні 2019 року, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно.
Кримінальні правопорушення було вчинено за наступних обставин.
В квітні 2019 року, більш точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, в денний час, ОСОБА_3 , проходив повз будинок, що розташований по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та помітив, що на території вказаного домоволодіння зберігаються металеві вироби. В цей час у ОСОБА_3 виник раптовий умисел на крадіжку вказаного металу.
Цього ж дня, у вечірній час, більш точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за корисливі злочини, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив, діючи таємно, повторно, зайшов на територію частково огородженого подвір`я через незачинені ворота, де виявив чотири кутики на яких відсутні сліди іржі, кожна довжиною по 1,5 м шириною по 100 мм, та за допомогою фізичної сили рук, виніс за межі домоволодіння, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, як своїм власним.
Далі, викрадені кутики в кількості чотирьох штук, ОСОБА_3 переніс до пункту прийому металобрухту, що розташований за адресою АДРЕСА_4 , де збув, отримавши грошові кошти в сумі 200 гривень, які витратив на власні потреби.
Відповідно до висновку експерта №2787/19-27 від 16.07.2019 року вартість, станом цін на квітень 2019 року одного металевого кутика, сліди іржі на якому відсутні, довжиною по 1,5 м шириною 100 мм, що перебуває в експлуатації з 2001 року, складала 201,04 грн. (двісті одну гривню чотири копійки).
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 804,16 грн.
Крім того, продовжуючи злочинну діяльність 20 червня 2019 року, більш точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, в денний час, ОСОБА_3 , проходив повз будинок, що розташований по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та помітив, що на території вказаного домоволодіння зберігаються металеві вироби, а саме металеві труби. В цей час у ОСОБА_3 виник раптовий умисел на крадіжку вказаних металевих виробів.
Дочекавшись вечірнього часу, більш точного часу ні слідством, ні судом не встановлено, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив, діючи таємно, повторно, зайшов на територію частково огородженого подвір`я через незачинені ворота, де виявив дві металеві труби, одна з яких довжиною 5 м 44 см, товщина стінки 3 мм, діаметром 5,5 см, друга - довжиною 5 м 71 см, товщина стінки 3 мм, діаметром 3 см та за допомогою фізичної сили рук, виніс за межі домоволодіння, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, як своїм власним.
Далі, дві викрадені металеві труби, ОСОБА_3 переніс до пункту прийому металобрухту, що розташований за адресою АДРЕСА_4 , де намагався їх збути, однак коштів не отримав за металеві вироби, оскільки особа, яка здійснювала прийом металу запідозрила ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до висновку експерта №2786/2866/19-27 від 16.07.2019 року вартість станом цін на 20-21 червня 2019 року:
- однієї металевої труби, сліди іржі на якій відсутні, довжиною 5,71 м діаметром 30 мм, товщина стінки 3 мм, що перебуває у експлуатації з 2001 року складала 135,67 грн.;
- однієї металевої труби, сліди іржі на якому відсутні, довжиною 5,44 м діаметром 55 мм, що товщиною стінки 3 мм що перебуває у експлуатації з 2001 року складала 248,81 грн.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 384 грн. 48 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, суду пояснив, що вчинив кримінальні правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. Будь-яких заперечень щодо кількості та вартості викраденого не має. Вказав, що вчиняв крадіжки бо йому були потрібні кошти на проживання. Щиро кається у вчиненому.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що не дозволяв обвинуваченому ОСОБА_3 брати його речі , на даний час шкода йому не відшкодована, просив призначити обвинуваченому міру покарання в межах санкції статті.
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України, з`ясувавши думку обвинуваченого, який погодився дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потепілого ОСОБА_5 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, які підтверджують вартість викраденого та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки показання останнього повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, зважаючи на дослідження судом доказів в порядку, передбаченому ст. 349 ч.3 КПК України, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ст.185 ч.2 КК України щодо епізоду крадіжки у потерпілого ОСОБА_5 , скоєну у квітні 2019 року, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а також за ст.185 ч.2 КК України, щодо епізоду крадіжки у потерпілого ОСОБА_5 , скоєну 20 червня 2019 року як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено два злочини середньої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання передбачені ст. 67 КК України - вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, скарг на стан здоров`я не має, фізично здоровий і придатний до фізичної праці, на «Д» обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, зокрема 03.05.2019 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч. 1,2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки.
Згідно досудової доповіді та висновку Новоукраїнського РС філії ДУ "Центр пробації" вважають, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. Ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється, як високий.
Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України.
Згідно ст. 165 Кримінально виконавчого кодексу України обчислення іспитового строку розпочинається з моменту проголошення вироку. Відповідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку, незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст. 75 КК України.
Згідно вимог ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно із ст. 12 КК України є середньої тяжкості (ч.2 ст. 185 КК України), дані про особу обвинуваченого, судимий 03.05.2019 року Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч. 1,2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки, проте на шлях виправлення суд вважає не став, а навпаки став на стійкий шлях незаконного заволодіння чужим майном, що представляє велику суспільну небезпеку.
Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
Виходячи із цих положень Закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочин, це слід розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.
Зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 185 КК України, у межах санкцій даної статті у виді позбавлення волі, так як більш м`які види покарання передбачені санкцією ч.2 ст.185 КК України у виді арешту та обмеження волі за недоцільне застосовувати до особи, яка раніше судима до позбавлення волі, та які на думку суду не будуть сприяти перевихованню особи обвинуваченого.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.
Встановлено, що злочин передбачений ч.2 ст. 185 КК України обвинувачений вчинив в квітні 2019 року тобто до постановлення вироку Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03.05.2019 року, згідно з яким останній засуджений за ч. 1,2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, та злочин, прередбачений ч. 2 ст. 185 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 20.06.2019 року, після постановлення вироку.
Судом враховано позицію, викладену у висновку постанови Верховного суду від 22.05.2018 року в справі № 187/1354/15 (провадження № 51-1017км18), де зазначено, що кримінальним законом не передбачено можливості призначення покарання за окремимми епізодами злочинної діяльності, відповідальність за які передбачена однією частиною статті Кримінального кодексу України, тому суд, кваліфікуючи за ч.2 ст. 185 КК України дії особи, який вчинив декілька епізодів крадіжок повторно не має виокремлювати їх по датам вчинення на ті, які були вчинені до ухвалення попереднього вироку та після нього, та не мав застосовувати при призначенні покарання за ч. 2 ст. 185 КК України за злочини, вчинені до постановлення вироку, норми ч. 4 ст. 70 КК України. ВС ввказав, що вірним в даному випадку є призначення остаточного покарання лише на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.
Правила призначення покарання за сукупністю вироків застосовуються у разі, якщо засуджений вчинив новий злочин у період після постановлення вироку в першій справі і до повного відбуття ним призначеного судом покарання. Отже, ці правила застосовуються судом і тоді, коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.
Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З огляду на характер, кількість та систематичність кримінальних правопорушень, вчинених обвинуваченим, суд приходить до переконання, що його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів є неможливими без ізоляції від суспільства.
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз в розмірі 628,00 грн., підлягають стягненню на користь держави.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Захід забезпечення кримінального провадження, відносно обвинуваченого не обирався, але суд вважає за необхідне обрати, до набрання вироком законної сили, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , захід забезпечення кримінального провадження у вигляді - особистого зобов`язання, поклавши наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із м. Новоукраїнка Кіровоградської області без дозволу суду, у випадку зміни місця проживання негайно повідомити суд.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за дійсним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03.05.2019 року та за сукупністю вироків остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, обрати захід забезпечення кримінального провадження - особисте зобов`язання, відносно ОСОБА_3 , поклавши обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із м. Новоукраїнка Кіровоградської області без дозволу суду, у випадку зміни місця проживання негайно повідомити суд.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати по справі за проведення експертиз в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 00 коп.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:
- одна металева труба, сліди іржі на якій відсутні, довжиною 5,71 м діаметром 30 мм, товщина стінки 3 мм та одна металевої труба, сліди іржі на якій відсутні, довжиною 5,44 м діаметром 55 мм, товщиною стінки 3 мм, зберігаються в камері речових доказів при Новоукраїнському ВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий: ОСОБА_1