В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/398/19
05 червня 2020 року смт.Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Солобківці Ярмолинецького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.364 КК України ( в редакції від 05.04.2001 р.), та ч.1 ст.366 КК України (в редакції від 05.04.2001 р.);
ОСОБА_7 вчинив службове підроблення, тобто, будучи службовою особою вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.
Кримінальне правопорушення вчинив за таких обставин. Працюючи в період з 02.07.2001 по 31.12.2003 на посаді керівника групи кадастрового реєстру земель Богородчанської районної філії Державного підприємства «Івано-Франківський регіональний центр державного земельного кадастру», ОСОБА_7 , був службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими обов`язками.
На виконання договору №1-Б-02 від 13.05.2002 року із обласним управлінням земельних ресурсів Богородчанська районна філія ДП «Івано-Франківський регіональний центр державного земельного кадастру» прийняла на себе обов`язок виконати проектно-вишукувальні та комплекс землевпорядних і геодезичних робіт для розроблення Проекту формування територій селянських господарств з врахуванням заходів по охороні земель, з метою визначення еродованих та деградованих земель, які підлягають залуженню, залісненню та консервації на території Старобогородчанської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області. Виконання вказаних робіт здійснював керівник групи кадастрового реєстру земель Богородчанської районної філії Державного підприємства «Івано-Франківський регіональний центр державного земельного кадастру» ОСОБА_7 .
Рішенням дев`ятнадцятої сесії Старобогородчанської сільської ради Богородчанського району від 02.03.2001 «Про хід земельної реформи» було затверджено рішення загальних зборів пайовиків с. Старі Богородчани від 23.02.2001 року та сформовано списки громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю) в кількості 840 чоловік.

Згідно сертифіката на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки, серія ІФ 01-30, реєстраційний номер 304, ОСОБА_8 на території Старобогородчанської сільської ради належала на праві приватної власності земельна ділянка в розмірі 23,9 умовних кадастрових гектарів.

Відповідно до вказаних рішень сесії сільської ради та загальних зборів пайовиків селянської спілки «Україна» ОСОБА_8 належало право на отримання земельної частки (паю) на території Старобогородчанської сільської ради в урочищах: «Великий луг» площею 0,07 га; «Нагвізд» площею 0,01 га та «За шляхом» площею 0,87 га.

У ході розроблення Проекту формування територій селянських господарств з врахуванням заходів по охороні земель, з метою визначення еродованих та деградованих земель, які підлягають залуженню, залісненню та консервації на території Старобогородчанської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, рішення сесії Старобогородчанської сільської ради та списки громадян, які були додатками до цих рішень були надані ОСОБА_7 для проведення проектно-вишукувальних та комплексу землевпорядних і геодезичних робіт.

Виконуючи проектні роботи ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що згідно наданих йому списків громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю), ОСОБА_8 виділена земельна частка (пай) площею 0,87 га в урочищі «За шляхом», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи в інтересах третіх осіб, вніс до Проекту завідомо неправдиві відомості, а саме, змінив сформований та затверджений рішенням сільської ради список громадян, які мають право на земельну частку (пай) на території Старобогородчанської сільської ради Богородчанського району. Зокрема відобразив, що ОСОБА_8 належить право на земельну частку (пай) в урочищі «Січ» площею 0,87 га, а право на земельну частку (пай) в урочищі «За шляхом» площею 0,87 га належить ОСОБА_9 . У вересні 2003 року ОСОБА_7 склав та підписав Технічний звіт по виконанню проектно-вишукувальних (проектних) та комплексу землевпорядних і геодезичних робіт для розроблення Проекту формування територій селянських господарств з врахуванням заходів по охороні земель, з метою визначення еродованих та деградованих земель, які підлягають залуженню, залісненню та консервації на території Старобогородчанської сільської ради у який було включено змінений ним список.

Внаслідок цього 24.12.2008 ОСОБА_9 було оформлено право власності на земельну ділянку площею 0,8672 га в урочищі «За шляхом» с. Скобичівка Старобогородчанської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІФ №025455.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.366 КК України (в редакції від 05.04.2001р.)

Крім того, відповідно до зміненого у ході судового розгляду обвинувачення, ОСОБА_7 ставиться у вину зловживання своїм службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам громадян та державним інтересам, яка виразилася у підриві авторитету і престижу органів державного земельного кадастру, що було вчинено за наведених вище обставин. Тобто інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України (в редакції від 05.04.2001).

Свою вину за пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_7 у судовому засіданні не визнав. Суду пояснив, що дійсно йому, як керівнику групи ДЗК Богородчанської районної філії ДП «Івано-Франківський регіональний центр ДЗК» було доручено складання Технічного звіту по виконанню проектно-вишукувальних (проектних) та комплексу землевпорядних і геодезичних робіт для розроблення Проекту формування територій селянських господарств з врахуванням заходів по охороні земель, з метою визначення еродованих та деградованих земель, які підлягають залуженню, залісненню та консервації на території Старобогородчанської сільської ради. Усі польові та камеральні роботи виконував особисто відповідно до технічного завдання. Вихідні дані для формування проекту були отримані ним від Старобогородчанської сільської ради, Богородчанського районного відділу земельних ресурсів. У який спосіб безпосередньо отримав загальний список громадян, які мали право на одержання земельної частки на території Старобогородчанської сільської ради не пригадав. В Технічному звіті він складав плани і схеми поділу на земельні частки (паї) по кожному урочищу, виготовляв карточки закладки межових знаків масивів розпайованих земель, тощо. Технічний звіт був складений ним у 2 примірниках і Івано-Франківським обласним управлінням земельних ресурсів було проведено експертизу якості виконаних робіт та отримано позитивний висновок. Після проведення експертизи Технічний звіт передано замовнику - Івано-Франківському обласному управлінню земельних ресурсів, а у подальшому затверджено розпорядженням Богородчанської райдержадміністрації від 08.10.2004 року. Заперечив, що вносив будь-які зміни до списку громадян щодо місця розташування паю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Попри невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, предбаченого ч.1 ст.366 КК України доведена зібраними по справі доказами.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 , який визнаний потерпілим у кримінальному провадженні пояснив, що у процесі передачі земель, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у власність пайовикам, його мати ОСОБА_8 , як член селянської спілки, отримала право на земельну частку пай. 28.11.1995 мати отримала сертифікат про право приватної власності на землю в межах середньої земельної часки серія ІФ 01-30, реєстраційний номер 304. У 1998 році його мати померла. В лютому 2001 року були проведені загальні збори пайовиків, на яких було затверджено списки пайовиків та схему поділу земельних часток (паїв). Зазначені схеми та списки були вивішені у Старобогородчанському сільському будинку культури і кожен міг ознайомитись з ними. Згідно оприлюднених списків за його покійною матір`ю ОСОБА_8 було закріплено право на земельні частки (паї) в урочищах «За шляхом» площею 0,87 га, «Нагвізд» 0,01 га та «Великий луг» 0,07 га. Він, як спадкоємець, мав намір оформити право власності на пай. Протягом тривалого часу паї більшості пайовиків не відводились у натурі, оскільки їх обробляло підприємство «Оскар». В 2016 році вирішив оформити право власності на паї, що були закріплені за його покійною матір`ю. Для цього разом із своєю дружиною ОСОБА_10 звернувся до землевпорядника Старобогородчанської сільської ради ОСОБА_11 і вона показала наявні у неї списки пайовиків, якими підтверджувалось відоме їм з часу оприлюднення в Старобогородчанському будинку культури розташування земельних часток, тобто в урочищі «За шляхом», «Нагвіз» та «Великий луг». ОСОБА_11 порекомендувала їм звернутись до колишнього землевпорядника Старобогородчанської сільської ради ОСОБА_12 за допомогою у здійсненні приватизації вказаних паїв. Того ж дня він передав ОСОБА_12 необхідні документи для оформлення державного акту. Приблизно через два тижні ОСОБА_12 приніс технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі виготовлені на його ім`я, однак виявив, що для ведення товарного сільськогосподарського виробництва йому виділено земельні ділянки в урочищах «Січ», «Нагвізд» та «Великий луг». Виявивши, що замість урочища «За шляхом» була відведена ділянка в урочищі «Січ» він сказав про це ОСОБА_12 , який запевнив його, що сталась помилка. Пізніше він дізнався, що земельна ділянка в урочищі «За шляхом», яка була закріплена за його матір`ю, ще в 2008 році була надана ОСОБА_9 , яка отримала державний акт на неї. Вказав, що ОСОБА_9 не могла бути у списку на розподіл паїв у урочищі «За шляхом», оскільки як працівниця ферми була включена на отримання паїв у іншому місці, а саме в урочищі «Січ», а його матір працювала в ланці і разом з іншими працівниками ланки була включена до списків на отримання паю в урочищі «За шляхом». Зазначив, що отримання паю саме в урочищі «За шляхом», як було вирішено на зборах пайовиків і затверджено сільською радою, є для нього принциповим, оскільки вважає вказаний масив кращим за зручністю його розташування. А тому відмовився отримувати державний акт на пай в урочищі «Січ». Вказані дії на його думку вчинені ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 умисно.

Свідок ОСОБА_10 підтвердила показання ОСОБА_5 та пояснила, що після того, як виявилась підміна земельних ділянок намагалась з`ясувати причину цього у ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Остання пояснила, що цим питанням міг займатись її син, оскільки мав плани влаштувати АЗС на масиві «За шляхом». ОСОБА_7 у розмові з нею також не заперечував, що провів таку заміну, оскільки не вважав, що для них це питання буде принциповим.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що з 1993 по 2001 роки він працював землевпорядником Старобогородчанської сільської ради. Під час проведення роздержавлення земель виключно ним проводилося виготовлення списків пайовиків с. Старі Богородчани. Секретар Старобогородчанської сільської ради ОСОБА_13 на друкарській машині друкувала згадані списки під його диктовку. Комп`ютерної техніки у той час у сільській раді не було. Вказані списки в 2001 році були затверджені спершу загальними зборами пайовиків СГВК «Україна» с. Старі Богородчани, після чого оприлюднювалися в Старобогородчанському будинку культури, а 02.03.2001 були затверджені на сесії Старобогородчанської сільської ради. Порядкові номери пайовиків у згаданих списках відповідали номеру сертифікатів (обласного зразка) про право на пай. Кожен пайовик отримував пай у трьох урочищах. Чітко пам`ятає, що згідно цих затверджених списків за жителькою с. Старі Богородчани ОСОБА_8 було закріплено право на земельну частку (пай) в урочищі «За шляхом» площею 0,87 га разом із іншими працівниками колгоспу, які працювали у ланці ОСОБА_14 . В той же час, за ОСОБА_9 згідно цих же списків пай був закріплений в урочищі «Січ» площею 0,87 га. Після того, як він вийшов на пенсію, вказані списки залишив у Старобогородчанській сільській раді. Після нього землевпорядником працював його син ОСОБА_15 , а після нього ОСОБА_11 . Оскільки добре орієнтувався у земельних питаннях, був головою земельної комісії сільської ради, то на прохання сина ОСОБА_15 , який став землевпорядником у 2001-2003 роках, разом з працівником Богородчанської районної філії ДЗК ОСОБА_7 обстежували польові масиви, допомагав ОСОБА_7 проводити землевпорядні і геодезичні роботи. Під час проведення цих робіт ОСОБА_7 були передані окремо по кожному урочищу оригінали списків пайовиків с. Старі Богородчани, які раніше ним були сформовані і затверджені сесією Старобогородчанської сільської ради. Категорично ствердив, що у цих списках за ОСОБА_8 було закріплено право на земельну частку (пай) в урочищі «За шляхом» площею 0,87 га. Вказав, що по кожному урочищу була розроблена схема поділу земельних часток (паїв), в якій за кожним пайовиком закріплювалась під порядковим номером земельна частка (пай). Тоді ж отримав від ОСОБА_7 примірник списків, які були сформовані для Технічного звіту, виконані на комп`ютері, і використовував їх як свій примірник у якому робив робочі позначки. Вказаний примірник видав у ході розслідування справи. У 2016 році він за рекомендацією землевпорядника сільської ради ОСОБА_11 взявся допомогти ОСОБА_16 виготовити технічну документацію на земельний пай його покійної матері. Для цього отримав від ОСОБА_5 необхідні документи і передав їх до проектної організації для виготовлення Державного акту. Після виготовлення документації передав її Нивочинському, який виявив, що замість земельної частки (паю) в урочищі «За шляхом» проект було розроблено на урочище «Січ» площею 0,87 га. Вважає, що зміни до списку пайовиків про якій йдеться у обвинуваченні, були внесені на етапі виготовлення Технічного звіту.

Свідок ОСОБА_15 підтвердив пояснення ОСОБА_12 і вказав, що по серпень 2004 року працював землевпорядником Старобогородчанської сільської ради після свого батька. Списки пайовиків с. Старі Богородчани були сформовані його батьком ОСОБА_12 , який до нього працював на посаді землевпорядника Старобогородчанської сільської ради. Ці списки були віддруковані на друкарській машинці, оскільки комп`ютера в сільській раді не було до 2004 року і всі документи сільської ради друкувались на друкарській машинці. Підтвердив в суді, що списки, які надані йому для ознайомлення в судовому засіданні це ті самі списки, які були затверджені зборами пайовиків с. Старі Богородчани та на сесії Старобогородчанської сільської ради 02.03.2001. В 2002-2003 роках він разом з батьком та працівником Богородчанської районної філії ДЗК ОСОБА_7 обстежували польові масиви, а ОСОБА_7 проводив землевпорядні і геодезичні роботи. Під час проведення цих робіт ОСОБА_7 були надані окремо по кожному урочищу оригінали списків пайовиків с. Старі Богородчани, що були затверджені сесією Старобогородчанської сільської ради. Жодні списки в сільській раді на комп`ютері не готувались і в районну філію ДЗК не передавались, бо в сільській раді не було комп`ютера. Списки пайовиків були складені окремо на кожне урочище, загальний список пайовиків по всіх урочищах не готувався сільською радою, ймовірно був зведений вконавцем Технічного звіту. Після нього землевпорядником Старобогородчанської сільської ради була призначена ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_13 вказала, що з березня 1980 року по березень 2004 року працювала секретарем Старобогородчанської сільської ради. Під час проведення роздержавлення земель землевпорядником Старобогородчанської сільської ОСОБА_12 проводилося виготовлення списків пайовиків с. Старі Богородчани окремо по кожному урочищу, це він робив одноособово. Вказані списки були затверджені загальними зборами пайовиків с. Старі Богородчани, а 02.03.2001 були затверджені сесією Старобогородчанської сільської ради.Також вони оприлюднювались шляхом вивішування у Старобогородчанському будинку культури. Вона виготовила відповідний протокол засідання сесії сільської ради та на друкарській машині друкувала затверджені сесією списки пайовиків с. Старі Богородчани в 3 примірниках, які їй надиктовував ОСОБА_12 Списки виготовлялись окремо по кожному урочищу. Вказала, що пред`явлений їй для ознайомлення в судовому засіданні Загальний список громадян, які мають право на земельну частку (пай) на території Старобогородчанської сільської ради Богородчанського району, виконаний загалом по всіх урочищах та виготовлений на комп`ютері, вона не готувала та ніхто із працівників сільської ради його і той час виготовити не міг, так як комп`ютера в сільській раді не було до 2004 року. ОСОБА_12 мав доступ до друкованих на друкарській машинці списків пайовиків та міг їх отримати, оскільки він їх фактично готував.

Свідок ОСОБА_11 вказала, що з 2005 року працює землевпорядником Старобогородчанської сільської ради. Всі документи, а саме списки пайовиків с. Старі Богородчани, були виготовлені ще до її призначення на посаду, використовує ті документи, які залишились від попередніх землевпорядників сільської ради. Підтвердила, що в 2016 році до неї звернувся ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_10 по питанню приватизації земельних часток (паїв), які залишились після смерті ОСОБА_8 . Вона в сільській раді показувала їм чорнові списки пайовиків, залишені землевпорядником Говерою, які вона використовує в своїй роботі. Порекомендувала їм звернутись за допомогою в приватизації паїв до ОСОБА_12 , що ті і зробили. Пізніше ОСОБА_17 звернулись до неї з претензіями, оскільки замість земельної частки (паю) в урочищі «За шляхом» за ОСОБА_8 було закріплено пай в урочищі «Січ» площею 0,87 га. Їй нічого з цього приводу не відомо, чорнові списки пайовиків с. Старі Богородчани на даний час не збереглись. Зазначила, що за час свого перебування на посаді землевпорядника сільської ради вона ніякі списки пайовиків в Богородчанську районну філію ДЗК не передавала, а також не отримувала жодних списків із ДЗК.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що сільським головою працює з 2003 року. Стосовно обставин справи знає, що ОСОБА_19 кілька років тому приходив з претензіями з приводу обміну земельної ділянки його покійної матері. Обставин, за яких це сталось не знає, але запропонував для врегулювання спору провести обмін земельними ділянками. ОСОБА_9 погодилась і написала відповідну заяву до сесії, а сесія сільської ради винесла рішення у якому не заперечувала щодо внесення змін в загальний список з метою виправлення допущеної помилки.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дала показання, що працювала раніше в колгоспі, за нею було закріплено право на земельні частки (паї), однак де саме їй наділялися на той час паї вона пригадує. У 2008 році у Старобогородчанській сільській раді їй було видано 3 державні акти на право власності на земельні ділянки в урочищі «Луг», «Нагвізд» та «За шляхом». Наприкінці 2017 року до неї звернулася ОСОБА_10 , яка повідомила, що у загальному списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) на території Старобогородчанської сільської ради помилка, і земельна ділянка в урочищі «За шляхом», яку вона отримала, мала бути наділена її покійній свекрусі. За наполяганням ОСОБА_10 вона погодилася провести обмін і в Старобогородчанській сільській раді написала заяву, що не заперечує проти виділення їй земельної ділянки в іншому місці. За результатами розгляду її заяви Старобогородчанською сільською радою було винесено рішення, яким заяву задоволено.

Свідок ОСОБА_20 вказав, що в 2001-2003 роках Богородчанською районною філією ДЗК проводились відповідні землевпорядні та геодезичні роботи по 12 сільських радах району, в тому числі по Старобогородчанській сільській раді. Підтвердив, що виконавцем Технічного звіту по виконанню проектно-вишукувальних (проектних) та комплексу землевпорядних і геодезичних робіт для розроблення Проекту формування територій селянських господарств з врахуванням заходів по охороні земель, з метою визначення еродованих та деградованих земель, які підлягають залуженню, залісненню та консервації на території Старобогородчанської сільської ради, був керівник групи ДЗК Богородчанської районної філії ДП «Івано-Франківський регіональний центр ДЗК» ОСОБА_7 , який був безпосередньо відповідальним за складання цього звіту і ним безпосередньо виконувались всі роботи та формувався сам звіт, в тому числі і форматувався до необхідного вигляду Загальний список громадян, які мають право на земельну частку (пай) на території Старобогородчанської сільської ради Богородчанського району, який мав бути приведений до певного формату. Первинні списки пайовиків надавались сільськими радами та на їх підставі у Технічному звіті формувались Загальні списки громадян, які мають право на земельну частку (пай). Він як керівник філії ДЗК перевірив наявність в Технічному звіті пакету необхідних документів.

Крім пояснень свідків, вина ОСОБА_7 доводиться дослідженими у ході судового розгляду письмовими доказами.

Так, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ІФ №0056301 ОСОБА_8 на території Старобогородчанської сільської ради належало право на земельну частку (пай) розмірі 23,93 умовних кадастрових гектарів; Ця ж обставина підтверджена сертифікатом на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки, серія ІФ 01-30, реєстраційний номер 304, згідно якого ОСОБА_8 на території Старобогородчанської сільської ради належала на праві приватної власності земельна ділянка в розмірі 23,9 га. (а.с.76,77 т.1)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.07.2016 ОСОБА_5 05.07.2016 прийняв спадщину, яка складається з права на земельну частку (пай), що належала його матері ОСОБА_8 на підставі Сертифіката на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки, серія ІФ 01-30, реєстраційний номер 304 (а.с.79 т.1)

Відповідно до рішення дев`ятнадцятої сесії Старобогородчанської сільської ради Богородчанського району від 02.03.2001 «Про хід земельної реформи», яким затверджено рішення загальних зборів пайовиків с. Старі Богородчани від 23.02.2001 року та списки громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю) в кількості 840 чоловік. Цим же рішенням затверджено Схему поділу земель на земельні частки (паї) (а.с.117 т.1)

Згідно виписки з протоколу № 1 зборів пайовиків с. Старі Богородчани від 23.02.2001 року прийнятим рішенням затверджено схеми розподілу земельних часток (паїв) в натурі по урочищах (а.с.118-121)

Відповідно до Загального списку громадян на земельну частку (пай) на території Старобогородчанської сільської ради, який долучено до матеріалів кримінального провадження колишнім землевпорядником Старобогородчанської сільської ради ОСОБА_12 , під порядковим номером 403 згідно сертифіката №313 ОСОБА_8 (покійній матері ОСОБА_5 ) належало право на земельні частки (паї) на території Старобогородчанської сільської ради в урочищах «Великий луг» площею 0,07 га, «Нагвізд» площею 0,01 га та «За шляхом» площею 0,87 га (номер ділянки 403). Під порядковим номером 546 згідно сертифіката №459 ОСОБА_9 належало право на земельні частки (паї) на території Старобогородчанської сільської ради в урочищах «Великий луг» площею 0,07 га, «Нагвізд» площею 0,01 га та «Січ» площею 0,87 га. (а.с.89-98) т.1)

Відповідно до схеми та списку громадян с. Старі Богородчани, яким надаються земельні паї на площі 89,6 га, урочище «За шляхом», контур 644, що долучено до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_12 , що затверджений головою СГВК «Україна» ОСОБА_21 та сільським головою Старобогородчанської сільської ради ОСОБА_22 , під порядковим номером 403 згідно сертифіката №313 ОСОБА_8 належало право на земельну частку (пай) на території Старобогородчанської сільської ради в урочищі «За шляхом» площею 0,87 га. А.с.99, 101-104 т.1)

Відповідно до матеріалів Технічного звіту по виконанню проектно-вишукувальних (проектних) та комплексу землевпорядних і геодезичних робіт для розроблення Проекту формування територій селянських господарств з врахуванням заходів по охороні земель, з метою визначення еродованих та деградованих земель, які підлягають залуженню, залісненню та консервації на території Старобогородчанської сільської ради, виконавцем робіт був керівник групи ДЗК Богородчанської районної філії ДП «Івано-Франківський регіональний центр ДЗК» ОСОБА_7 . У вказаному Технічному звіті міститься Загальний список громадян, які мають право на земельну частку (пай) на території Старобогородчанської сільської ради Богородчанського району, до якого під порядковим номером 403 внесені відомості про те, що згідно сертифіката №313 ОСОБА_8 належить право на земельну частку (пай) в урочищі «Січ» площею 0,87 га, «Великий луг» площею 0,07 га, «Нагвізд» площею 0,01 га. В той же час під порядковим номером 546 згідно сертифіката №459 ОСОБА_9 належить право на земельні частки (паї) на території Старобогородчанської сільської ради в урочищах «За шляхом» площею 0,87 га, «Великий луг» площею 0,07 га та «Нагвізд» площею 0,01 га. (а.с.179-246 т.1)

Відповідно до заяви ОСОБА_9 від 29.11.2017 вона звернулась у зв`язку із виявленою помилкою у сформованому у Технічному звіті списку пайовиків до сесії Старобогородчанської сільської ради з приводу внесення змін до Загального списку громадян та виділення їй земельної частки (паю) в урочищі «Січ» (ділянка № НОМЕР_1 згідно Схеми поділу на земельні частки (паї); (а.с.173 т1)

Рішенням вісімнадцятої сесії Старобогородчанської сільської ради ОТГ Богородчанського району від 20.12.2017 «Про розгляд заяви ОСОБА_9 » заяву ОСОБА_9 від 29.11.2017 задоволено (а.с.174 т.1)

Даючи оцінку забраним та дослідженим у судовому засіданні доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, а також належності, допустимості, достовірності, суд прийшов до переконання, що вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України доведена.

Посилання обвинуваченого на те, що ним до матеріалів Технічного звіту долучено Загальний список громадян, які мають право на земельну частку (пай), у тому вигляді, який був отриманий від Старобогородчанської сільської ради і ним не редагувався, суд вважає неправдивими. Вони спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які ствердили, що у розпорядження ДЗК могли бути передані лише друковані на друкарській машинці списки, оскільки комп`ютерної техніки у сільській раді не було. Про те, що примірник списків, який долучений до матеріалів Технічного звіту, був сформований і виготовлений ОСОБА_7 під час формування Технічного звіту, як його виконавцем, свідчить також формат виконання, який аналогічний з іншими документами створеними у Проекті. Крім того, сам зміст цих списків, до яких на цьому етапі вносилась інформація про номери ділянок на конкретних масивах, свідчить, що така інформація не могла бути відома станом на час затвердження списку рішенням сільської ради від 02.03.2001 року, адже такі відомості отримані лише у результаті виконання польових робіт. Крім того, представлений ОСОБА_12 примірник Загального списку, отриманий ним від ОСОБА_7 у процесі формування Проекту (а.с.81-98 т.1), свідчить про те, що попервах він відповідав первинному. Зокрема під номером 403 значилась ОСОБА_8 , якій належали ділянки в урочищі «За шляхом», «Нагвізд» та «Великий Луг» (а.с.89 т.1), а під номером 546 ОСОБА_9 , якій належало отримати ділянки в урочищі «Січ», «Нагвізд», та «Великий Луг» (а.с.92 т.1). А вже у варіанті, який долучений до Технічного Звіту за ОСОБА_8 (номер 403) значилась ділянка в урочищі «Січ», замість «За Шляхом» (а.с.206 т.1), в той час як за ОСОБА_9 навпаки. (а.с. 208 т.1).

Суд вважає, що наданий ОСОБА_12 список громадян с.Старі Богородчани, яким надаються паї на площі 89,6 га урочищі «За шляхом» контур 644 з порядкового номера 328 по 427 може бути прийнятий як належний та допустимий доказ того, що ОСОБА_8 отримала право на відведення їй ділянки площею 0,87 га саме в цьому урочищі. Відсутність оригінального примірника первинних Загальних списків, що підтверджено відповіддю архівного віділу, відповідно до ч.5 ст.99 КПК України дає підстави визнати вказаний доказ як допустимий, оскільки зміст цього документу підтверджується іншими зібраними доказами.

Не обґрунтованими є посилання захисту на те, що рішенням Богородчанського районного суду від 30.08.2018 року, яке залишено без змін апеляційною та касаційною інстанціями, у цивільній справі відмовлено у позові ОСОБА_5 до Старобогородчанської ОТГ та ОСОБА_9 щодо визнання недійсним і скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,8672 га в урочищі «За шляхом». Суди при вирішенні справи констатували, що отриманий ОСОБА_9 державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на підставі розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації від 08.10.2004 року №311 з урахуванням технічного у якому під номером 403 вказано, що ОСОБА_8 виділено земельну ділянку в урочищі «Січ», а під №546, зазначено, що ОСОБА_9 виділено земельну ділянку в урочищі «За шляхом». Суди зазначали, що у наявних матеріалах були відсутні будь-які виправлення чи зміни щодо виділення земельних ділянок, а висновок органу досудового розслідування з цього питання також був відсутній. Водночас предметом дослідження у даному кримінальному провадженні є встановлення обставин службового підроблення, внаслідок якого до загального списку були внесені неправдиві дані, а тому суд у кримінальному провадженні повинен зробити ті висновки, на відсутність яких з цього питання посилався суд при розгляді справи, як на одну з підстав відмови у задоволенні позову.

Разом з тим, на думку суду не занйшло свого підтвердження у ході судового розгляду обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Так, згідно ч.2 ст.11 КК України діяння є злочином лише у випадку, коли воно становить суспільну небезпеку, тобто заподіяло чи могло заподіяти істотну шкоду фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі. Водночас стосовно окремих злочинів у сфері службової та професійної діяльності закон визначає відповідні критерії такої шкоди, а стосовно інших ні.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК, належить до злочинів з матеріальним складом, який вважається закінченим з моменту настання суспільно небезпечних наслідків. Відповідно до редакції ст.364 КК України, яка була чинною на час вчинення інкримінованих ОСОБА_7 дій, істотною шкодою у статтях 364, 365, 367 вважалась така шкода, яка полягала у заподіяння матеріальних збитків, що в сто і більше разів перевищували неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Також, відповідно до діючого на той час закону, заподіяння істотної шкоди могло включати прояви немайнової шкоди, в тому числі за ознакою підриву авторитету та престижу органів державної влади, місцевого самоврядування, державного управління, тощо.

Питання про те, чи заподіяна шкода є істотною, вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи, важливості та об`єму порушених прав та інтересів.

Стороною обвинувачення в ході судового розгляду не доведено наявності у діях ОСОБА_7 істотної шкоди у розумінні ст.364 ч.1 КК України в редакції закону, що діяв на час вчинення інкримінованих дій. З цього приводу суду не подано жодного доказу, а тому відсутня об`єктивна сторона злочину як обов`язковий елемент складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК.

Клопотання прокурора про необхідність закриття кримінального провадження за ч.1 ст.364 КК України з підстав передбачених п.4 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з набранням чинності з 4 червня 2014 року змін до ст.364 КК України внесених Законом від 13 травня 2014 № 1261-VII, якими істотна шкода у цьому складі злочину отримала виключно майновий характер у грошовому виразі, не могло бути задоволено, оскільки обвинувачений проти цього заперечував та доводив відсутність підстав для кваліфікації його дій за вказаною статтею.

Відповідно до ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, за результатами судового розгляду суд дійшов висновку, що висунуте обвинувачення за ч. 1 ст. 364 КК не підтверджено, а тому прийшов до висновку про необхідність у цій частині обвинувачення ОСОБА_7 виправдати.

Вирішуючи питання про призначення покарання за ст.366 ч.1 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику з місця проживання, ставлення до вчиненого ним діяння, обставини, за яких злочин було вчинено. Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Виходячи з вимог ст. 65 КК України ОСОБА_7 за вчинений злочин слід обрати основне покарання в межах санкції ст. 366 ч.1 КК України у виді штрафу та додаткове покарання у виді позбавлення права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах та організаціях всіх форм власності.

Одночасно суд враховує, що у відповідності до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули, зокрема, такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; десять років- у разі вчинення тяжкого злочину. За змістом ст.49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків даності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 цього Кодексу строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Злочин, передбачений ст.366 ч.1 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

З часу вчинення дій, які інкриміновані ОСОБА_7 та кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.366 КК України минуло 16 років.

Перебіг давності не переривався. Провадження по справі не закрито, оскільки згоди на закриття кримінального провадження за вказаною обставиною обвинувачений не дав.

У зв`язку з цим, суд зобов`язаний постановити вирок та відповідно до ст.49 і ч.5 ст.74 КК України звільнити особу від покарання у зв`язку із закінченням строку давності.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, в установах та організаціях всіх форм власності на 1 рік.

Від призначеного покарання ОСОБА_7 звільнити на підставі ст. 49 та ч.5 ст.74 КК України.

Визнати невинуватим ОСОБА_7 у пред`явленому обвинуваченні за ст. 364 ч.1 КК України та в цій частині обвинувачення виправдати його.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя