Справа № 676/3274/19
Провадження № 1-кп/676/375/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янці-Подільському кримінальне провадження, відомості про яке внесені 23 квітня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000479, по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на утримані неповнолітня дитина, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_12 23 квітня 2019 року близько 10 години 30 хвилин, знаходячись поблизу торгового кіоску із продажу хліба, що на тротуарній доріжці між проїзною частиною вулиці Князів Коріатовичів та кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що у АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_10 , з метою заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, передбачаючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у виді шкоди здоров`ю потерпілого, умисно наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в обличчя, а саме ділянку правої щоки, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді садини в області правої щоки, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Зазначеними вище умисними діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, та дав показання про те, що він не пам`ятає обставин конфлікту із ОСОБА_10 , заперечує нанесення останньому удару рукою, а також вважає, що потерпілий його оговорив, бажаючи майнової вигоди.

Незважаючи на невизнання свої вини обвинуваченим ОСОБА_12 , його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю доказів, наданих стороною обвинувачення та досліджених відповідно до ст.23 КПК України судом безпосередньо в ході судового розгляду.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 дав показання про те, що в день події він допомагав знайомій переносити речі, які вона купувала на ринку. Коли вони підійшли до кіоску з продажу хліба, знайома вирішила купити хліба. Він рукою пощупав хлібину, чи вона не черства, після чого обвинувачений, з яким до цього він не був знайомий, почав виражатися в його адресу нецензурною лайкою, на що він йому зробив зауваження. Це розізлило обвинуваченого, він вискочив з-за прилавку і кулаком руки наніс йому удар в обличчя. Тоді ж він спільно із знайомою відійшли в сторону, звідки викликали працівників поліції, а також знайома намагалася зупинити кров, яка йшла із щоки. Після того як приїхали працівники поліції, він їм розповів про обставини конфлікту, показав місце розташування кіоску, проте до обвинуваченого він із працівниками поліції не підходили. Далі його завезли до травмпункту та відділення поліції.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_13 дала показання про те, що в день події вона дійсно попросила свого знайомого ОСОБА_10 допомогти переносити на ринку речі, які вона купувала. Біля ринку вони підійшли до одного із кіоску з хлібом, де вона мала намір придбати хлібину. Коли вона підняла буханку хліба, із нього впав цінник. Потерпілий в свою чергу пощупав хлібину, внаслідок чого обвинувачений, який стояв за прилавком, почав сваритися із потерпілим, швидко обійшов прилавок і вдарив рукою ОСОБА_10 в обличчя. У потерпілого пішла кров із щоки, і вони відійшли в сторону за кіоски. Тоді ж вона придбала вологі серветки, якими витирала кров, а також викликали працівників поліції. З працівниками поліції та із потерпілим вона їздили до травмпункту.

Як встановлено із показань допитаного в ході судового розгляду свідка ОСОБА_14 , він в день та час події перебував неподалік, орієнтовно за 15 метрів від хлібного кіоску ОСОБА_12 , де пив каву. Обставин конфлікту він не бачив, лише чув від перехожих, що хтось когось вдарив. Через деякий час він підійшов до ОСОБА_12 та запитав, що сталося, на що останній відповів що когось вдарив.

Свідок ОСОБА_15 в суді надав показання про те, що в день події він під час чергування виїжджав на виклик в район кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що біля центрального ринку по вул. Князів Коріатовичів. Із повідомлення потерпілого він дізнався, що продавець кіоску йому наніс удар та спричинив тілесні ушкодження. Після цього він доставив потерпілого до травмпункту та слідчого.

Аналогічні показання в суді надав свідок ОСОБА_16 , який зазначив, що зі слів потерпілого він дізнався, що його побив продавець хлібобулочних виробів. Після цього він доставив потерпілого до травмпункту та слідчого.

Показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 судом оцінюються як належні докази, оскільки вони прямо підтверджують подію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_12 .

Крім того, вказані показання потерпілого та свідків судом визнаються допустимими доказами, оскільки вони були отримані у порядку, встановленому КПК України, зокрема, з дотриманням вимог ст.ст. 352, 353 КПК України щодо допиту свідків та потерпілого в судовому засіданні, з наданням можливості стороні захисту перехресного допиту свідків та потерпілого.

Також, винуватість ОСОБА_12 у вчиненні злочину підтверджується об`єктивно висновком №148 від 25 квітня 2019 року судово-медичної експертизи, даними якого підтверджено, що саме під час конфлікту між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 23 квітня 2019 року потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження. Зокрема, згідно із висновком експерта у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садини в області правої щоки, яке могло утворитися внаслідок удару тупим твердим предметом, можливо кулаком, за умов і в термін вказаних в обставинах справи, тобто 23 квітня 2019 року, і за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень згідно із пунктом 2.3.5.Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року (а.м.к.п.22).

Вказаний висновок експерта судом оцінюються як належний доказ, оскільки він прямо підтверджує подію кримінального правопорушення, зокрема визначає наслідки злочину у виді отриманих потерпілим тілесних ушкоджень спричинених діями обвинуваченого ОСОБА_12 , а також спосіб його вчинення.

Зазначений доказ визнається допустимим, оскільки експертиза проведена особою, яка може бути згідно із ст.69 КПК України експертом у кримінальному провадження, експерт був залучений з дотриманням на час призначення експертизи вимог ст.ст.242-244 КПК України, зазначені тілесні ушкодження експерт сприймав особисто на підставі огляду потерпілого, висновок експерта відповідає вимогам ст.ст.101-102 КПК України.

За даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23 квітня 2019 року слідчий СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_17 в день події о 11 год.05 хв. відібрав усну заяву в потерпілого ОСОБА_10 про те, що 23 квітня 2019 року близько 10 год. 30 хв. в м. Кам`янці-Подільському невстановлена особа поблизу кіоску з продажу хліба по вул. Князів Коріатовичів неподалік ринку на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час словесного конфлікту спричинив заявнику ОСОБА_18 тілесні ушкодження у вигляді садна та забою м`яких тканин обличчя праворуч (а.м.к.п.11)

Із завіреної у встановленому порядку копії довідки №2697 від 23 квітня 2019 року Кам`янець-Подільського травматологічного пункту встановлено, що ОСОБА_10 , 1978 р.н., був доставлений поліцейськими 23 квітня 2019 року з приводу отриманої 23 квітня 2019 року травми, діагноз: садно, забій м`яких тканин обличчя праворуч, а також останньому було надано допомогу (огляд, туалет садна, порада) (а.м.к.п.17). Дані вказаної довідки також об`єктивно підтверджують показання потерпілого, адже у травмпункті останньому було надано медичну допомогу саме від отриманого того ж дня тілесного ушкодження.

Судом оцінюється як недопустимі докази дані протоколів пред`явлення особи для впізнання від 26 квітня 2019 року із потерпілим ОСОБА_10 (а.м.к.п.25-27) та свідком ОСОБА_13 (а.м.к.п.34-36), оскільки вказані слідчі дії були проведені з порушенням вимог ч.2 ст.228 КПК України. Так, особи, які пред`являлися із ОСОБА_12 , мали із останнім різкі відмінності у зовнішності, зокрема, статурі, так як ОСОБА_12 був значно вищим та більш кремезним, тобто слідчим було отримано дані з істотним порушенням порядку, встановленому КПК України, і вказані докази з наведених підстав не можуть бути визнані згідно із ч.1 ст.86 КПК України допустимими доказами.

Також судом оцінюється як недопустимі докази дані слідчих експериментів із потерпілим ОСОБА_10 (а.м.к.п.28-30) та свідком ОСОБА_13 (а.м.к.п.37-39), оскільки вказані слідчі дії проведені з істотним порушенням вимог ст.240 КПК України. Зокрема, із відеозапису проведення вказаної слідчої дії встановлено, що слідчим було порушено порядок проведення слідчого експерименту, оскільки відсутні дані про роз`яснення прав усім учасникам провадження, слідчий експеримент було проведено у формі допиту потерпілого та свідка, відтворення дій та обстановки події проведено у кабінеті, а не на місці події, не з`ясовано місце перебування усіх учасників конфлікту та чи могла свідок ОСОБА_13 бачити обставини нанесення удару. Натомість із показань свідка в судовому засіданні встановлено, що вона лише боковим зором бачила замах руки, самого удару не бачила, проте вказану обставину не перевірено. У потерпілого не встановлено, де перебували всі учасники конфлікту, в деталях не з`ясовано механізм спричинення йому тілесних ушкоджень.

З цих же підстав на переконання суду підлягають визнанню недопустимими доказами як «плоди отруєного дерева» і дані висновку експерта №163 від 13 травня 2019 року додаткової судово-медичної експертизи (а.м.к.п.46), оскільки експертиза ґрунтувалася на даних вищевказаних протоколів слідчого експерименту.

Поряд з цим, показання потерпілого та свідків судом визнаються достовірними, оскільки підстав сумніватися у їх правдивості не встановлено.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_10 до події не був знайомим із обвинуваченим, відразу ж розповів поліцейським про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень продавцем із хлібного кіоску. На місці події мав тілесні ушкодження та був доставлений поліцейськими ОСОБА_15 та ОСОБА_16 до травмпункту для надання медичної допомоги, що підтвердили в судовому засіданні останні під час допиту. Показання свідка ОСОБА_13 повністю співпадають із показаннями потерпілого, будь-яких даних про те, що свідок оговорила обвинуваченого не встановлено. Хоча й свідок ОСОБА_13 не бачила безпосередньо удару, але лише замах руки обвинуваченого, проте зазначила, що до події у потерпілого були відсутні тілесні ушкодження. Більш того, свідок ОСОБА_14 , який жодним чином не заінтересований в результатах судового провадження, в судовому засіданні зазначив, що відразу ж після події від когось із перехожих почув про те, що хтось когось вдарив, а через деякий час саме ОСОБА_12 на його запитання повідомив, що він когось вдарив. Вказані показання підтверджують ту обставину, що тілесні ушкодження ОСОБА_10 були отримані саме від удару ОСОБА_12 , який продавав хлібобулочні вироби, допомагаючи дружині.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_12 щодо заінтересованості свідка ОСОБА_13 внаслідок наявного боргу у свідка перед його тещею у розмірі 50 гривень, а також про те, що свідок вимагала в його дружини кошти за закриття провадження у справі, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини сторона захисту не надала. Більш того, наявність боргу, а також розмова про відшкодування коштів жодним чином не може свідчити про якусь особисту заінтересованість свідка та фальсифікацію провадження, адже окрім показань потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_13 стороною обвинувачення надано інші докази (дані висновку судово-медичної експертизи, свідка ОСОБА_14 ), які підтверджують ту обставину, що саме ОСОБА_12 наніс удар ОСОБА_10 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження.

Судом визнаються неналежними доказами показання свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні дав показання про те, що безпосереднім очевидцем події він не був, окрім чуток йому про подію нічого не відомо.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_12 , мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а також, що обвинувачений ОСОБА_12 винуватий у його вчиненні, за що підлягає покаранню. Судом зазначені вище умисні дії ОСОБА_12 , які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , кваліфікуються як кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_12 , суд на підставі ст.ст.65, 66-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ч.2 ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Крім того, ОСОБА_12 раніше не судимий (а.м.к.п.62), не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога (а.м.к.п.57, 59), за місцем проживання КП «УК «Житловик» компрометуючими даними не володіє (а.м.к.п.61).

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно із досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації - Кам`янець-Подільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ризик вчинення ОСОБА_12 повторного кримінального правопорушення оцінено як середній, ризик небезпеки для суспільства як середній (а.м.к.п.136-137).

З урахуванням викладеного, на переконання суду ОСОБА_12 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, оскільки таке покарання буде відповідати цілям покарання, передбаченим ч.2 ст.50 КК України, зокрема, буде пропорційною карою за вчинений злочин та є достатнім для виправлення засудженого, а також буде запобігати вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази відсутні. Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Питання про долю документів підлягає вирішенню на підставі ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-371,373-375 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень).

Документи: матеріали кримінального провадження, відомості про яке були внесені 23 квітня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000479, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ДВД-диски із відеозаписами слідчих дій (а.м.к.п.30, 39), після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок подається через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду
Хмельницької області ОСОБА_1