КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 про скасування арешту майна накладеного вироком Київського міського суду від 04 серпня 1997 року стосовно ОСОБА_6 -,

В С Т А Н О В И Л А:

24 лютого 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 , в якій адвокат, посилаючись на вимоги п.8 Перехідних положень КК України (в ред. від 05.04.2001 року), ст.ст. 537, 539 КПК України, просить скасувати арешт, накладений на підставі повідомлення Київського міського суду №82/СВ98 від 27.04.1998 року на об`єкт нерухомості, що належить ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів своєї заяви про скасування арешту майна, адвокат ОСОБА_5 зазначає, що пунктом 8 Перехідних положень КК України (в ред. від 05.04.2001 року) визначено, не приводити у виконання вироки судів в частині конфіскації майна і стягнення штрафу, якщо до набрання чинності цим Кодексом конфісковане майно не було вилучене і реалізоване, а штраф не був стягнутий у разі, якщо за даний злочин цим Кодексом конфіскація майна і накладення штрафу не передбачені.
При цьому вказує, що 26.10.2004 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис за реєстраційний номером обтяження 1410861, яким накладено арешт на об`єкт нерухомості, а саме на квартиру номер АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , на підставі повідомлення Київського міського суду 82/СВ98 від 27.04.1998 року. Однак, станом на день звернення до суду, вищезазначену квартиру не конфісковано, не вилучено та не реалізовано на виконання вироку Київського міського суду від 04.08.1997 року.

Учасники судового провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про час та місце апеляційного розгляду повідомлялись належним чином, а тому колегія суддів, відповідно до положень ч.4 ст. 34 КПК України, вважає можливим розглянути заяву адвоката ОСОБА_5 без їх участі, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи заяви адвоката ОСОБА_5 та долучені до неї матеріали, колегія суддів вважає, що заява адвоката ОСОБА_5 подана в інтересах засудженого ОСОБА_6 підлягає направленню на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту заяви адвоката ОСОБА_5 та доданих до нього документів, ОСОБА_6 був засуджений вироком Київського міського суду від 04 серпня 1997 року за ч.4 ст. 213, ч.2 ст. 80, ст. 19, ч.3 ст. 194, ч.1 ст. 222 КК України (в ред. 1960 року) та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю і конфіскацією валютних цінностей.
Вказаний вирок був постановлений Київським міським судом, як судом першої інстанції, за нормами КПК України 1960 року.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно ч.1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається, зокрема, до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Разом з тим, оскільки на даний час апеляційні суди діють в Україні виключно як суди апеляційної інстанції та враховуючи, що вирок суду від 04.08.1997 року стосовно засудженого ОСОБА_6 був постановлений Київським міським судом, як судом першої інстанції, в разі вирішення питання про скасування арешту майна Київським апеляційним судом, буде порушено гарантоване ч.2 ст. 24 КПК України право засудженого ОСОБА_6 на перегляд судового рішення щодо нього судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи наведені положення закону, колегія суддів вважає за необхідне визначити підсудність розгляду заяви адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 щодо вирішення питання про скасування арешту майна накладеного вироком Київського міського суду від 04.08.1997 року стосовно ОСОБА_6 Оболонському районному суду м. Києва.

Керуючись ст. 537, 539, п.8 Перехідних положень КК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 про скасування арешту майна накладеного вироком Київського міського суду від 04 серпня 1997 року стосовно ОСОБА_6 направити на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ __________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3