Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

22 січня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судду Костопільського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000816 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 26 грудня 2019 року), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника апелянта адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу слідчого судду Костопільського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000816 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 26 грудня 2019 року), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України.

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, задоволено клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000816 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 26 грудня 2019 року), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України. Накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: на автомобіль марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , в кузові якого знаходився пісок, який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 ; на екскаватор колісний марки ATLAS 1604, д.н.з. НОМЕР_3 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 .

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою. Вказує, що органом досудового розслідування взагалі не було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна. Зазначає, що накладення арешту слідчим суддею на майно задля збереження речових доказів є необгрунтованим, оскільки матеріали провадження не містять постанови про визнання майна, на яке накладено арешт, речовими доказами по справі. Додає, що у даному кримінальному провадженні жодній особі не було вручено повідомлення про підозру.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого в ухвалі зазначив, що слідчим у клопотанні доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, необхідне для забезпечення потреб досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання щодо арешту вилученого майна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта адвоката ОСОБА_8 , яка повністю підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарг та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку щодо часткового задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

На думку колегії суддів, вказані вимоги кримінального процесуального закону, у ході перевірки ухвали слідчого судді, яка була постановлена за результатами розгляду клопотанням слідчого, слідчим суддею в повному обсязі не були дотримані.

Як підтверджується матеріалами судового провадження, слідчим відділом Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у рамках кримінального провадження №0000816 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 26 грудня 2019 року) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України.

В основу прийнятого рішення про арешт автомобіля та екскаватора слідчий суддя поклала те, що вилучене під час проведеного 26.12.2019 року огляду земельної ділянки майно, а саме: автомобіль марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 ; екскаватор колісний марки ATLAS 1604, д.н.з. НОМЕР_3 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 , самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають істотне значення у даному кримінальному провадженні та є джерелом доказів, які слугуватимуть підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, а також для подальшого використання, як доказ.

Згідно ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно доданих до клопотання слідчого матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_4 є власником автомобіля марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , та екскаватора колісного марки ATLAS 1604, д.н.з. НОМЕР_3 , згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 .

Однак, на переконання колегії апеляційного суду, такий спосіб арешту автомобіля та екскаватора, як заборона до скасування арешту у встановленому законом порядку, відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися вказаним майном для ОСОБА_4 , як власника вказаного майна, призведе до надмірного обмеження її прав і інтересів.

Обгрунтованих підстав, у відповідності до вимог ч.2 ст.171 КПК України, для заборони користування ОСОБА_4 автомобілем та екскаватором слідчий у клопотанні про арешт майна не навів.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.407 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та накласти арешт на автомобіль марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 та на екскаватор колісний марки ATLAS 1604, д.н.з. НОМЕР_3 , які відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , та відповідно серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_4 , із встановленням заборони власнику транспортних засобів чи будь-якій іншій особі відчужувати вказане майно до його скасування у встановленому законодавством порядку з передачею вказаного майна на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 .

Таке рішення, у даному випадку, буде відповідати вимогам ст.370 КПК України та загальним завданням кримінального провадження щодо забезпечення всебічного, повного і неупередженого встановлення всіх обставин у даному кримінальному провадженні.

Тому ухвала слідчого судді не може залишатись чинною та підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_4 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Костопільського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000816 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 26 грудня 2019 року), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , яке погоджено з начальником Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , від 27 грудня 2019 року про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_10 , та на екскаватор колісний марки ATLAS 1604, д.н.з. НОМЕР_3 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , належить ОСОБА_10 ., із встановленням заборони власнику транспортних засобів чи будь-якій іншій особі відчужувати вказане майно до його скасування у встановленому законодавством порядку та передати його на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_4 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення цим судом, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3