Справа № 487/1157/20
Провадження № 1-кс/487/1493/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєва клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання, -
ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання, яке мало місце 24.02.2020 року та негайно звільнити його.

Клопотання мотивована тим, що 24.02.2020 року о 18:55 годин, в м. Миколаєві по вул. Володарського, під час проходження огляду на стан сп`яніння водієм ОСОБА_6 , його було затримано слідчим ОСОБА_4 , примушено проїхати до СУ ГУНП в Миколаївській області, де складено протокол про затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого.2 ст. 286 КК України. В протоколі про затримання слідчий вказав, що підставою затримання ОСОБА_6 є безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин. Проте, ОСОБА_6 було затримано безпідставно, без ухвали слідчого судді, не на місці вчинення кримінального правопорушення, без вказання на нього свідком та/або потерпілим, що це він вчинив будь-який злочин, без будь-яких ознак на його тілі, одязі, що він причетний до будь-якого кримінального правопорушення, не будучи особою, яку переслідували за вчинення злочину, не будучи розшукуваним або затриманим за підозру у вчиненні корупційного злочину, не вчиняючи опіру працівникам поліції, тобто підстави для затримання не підпадають під вимоги ст. 208 КПК України. Тому просив визнати затримання ОСОБА_6 незаконним та звільнити його.
В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 підтримав клопотання за наведених обставин, вважає, що підстав для затримання не було, просив про його задоволення, зазначивши, що 24.02.2020 року о 18:55 годин, в м. Миколаєві по вул. Володарського, під час проходження огляду на стан сп`яніння водієм ОСОБА_6 , його було фізично затримано слідчим ОСОБА_4 , примушено проїхати до СУ ГУНП в Миколаївській області, де тільки і було складено протокол про затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого.2 ст. 286 КК України, що є порушенням вимог КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання , посилаючись на те, що ОСОБА_6 було затримано на законних підставах в порядку ст.. 208 КПК України, під час затримання слідчим було роз`яснено в чому підозрюють та його права, за участю захисника. Отже затримання ОСОБА_6 відбулось з дотриманням норм КПК України.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 208, 42 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Таким чином, за приписами ст. 206 КПК України, слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.

Щодо тверджень захисника про те, що ОСОБА_6 було затримано на вул.. Володарського, а протокол про затримання складено у приміщенні до СУ ГУНП в Миколаївській області та відсутні підстави для затримання,слідчий суддя зазначає наступне.

В судовому засіданні стороною обвинувачення доведено, що під час затримання ОСОБА_6 останньому, у присутності його захисника ОСОБА_7 , роз`яснювалось у вчиненні якого злочину він підозрюється та підстави затримання, відповідно до вимог ч. 4 ст. 208 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 208 КПК України, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

24.02.2020 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 було затримано слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Миколаївській області за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КПК України, підставою затримання безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин.
Статтею 209 КПК України встановлено, що особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою. Цей же момент визначає місце та час затримання, які мають в подальшому бути відображені у протоколі затримання. Саме з цього моменту затримана особа має право на захисника. В протоколі про затримання відображено, що початок складення протоколу 19:42 годин 24.02.2020, фактичне затримання 24.02.2020 о 18:55 годин, вказане місце його складення приміщення службового кабінету СУ ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв вул.. Спаська, 12.

При цьому, чинними нормами КПК України, не передбачено, що протокол про затримання повинен бути складений саме на місце безпосереднього затримання.

Отже, протокол затримання від 24 лютого 2020 року відповідає вимогам ст. 208 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приходжу до переконання, що затримання ОСОБА_6 було законним, тому відсутні підстави для задоволення скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання.
Керуючись ст.ст.206, 208 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1