У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" грудня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009000 від 31 жовтня 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

-вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2016 року за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК Країни, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009000 від 31 жовтня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.190 КК України.

29 листопада 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Розглянувши у підготовчому судовому засіданні вказану угоду, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у її затвердженні із наступних підстав:

У відповідності до п.1 та п. 5 ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє у затвердженні угоди якщо умови угоди суперечать вимогам КПК та кримінального кодексів України, а також очевидна неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе угодою зобов`язань.

Згідно із ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим і обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальних провадженнях у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення є самостійною ініціативою та результатом домовленості потерпілого і підозрюваного чи обвинуваченого, яка укладається сторонами на засадах добровільності, при цьому неявка потерпілих, участь яких при розгляді угоди є обов`язковою, позбавляє суд в передбаченому законом порядку пересвідчитись в добровільності укладення таких угод з боку потерпілих та в достовірності підпису останніх на вищезазначених угодах, в тому числі роз`яснити останнім наслідки укладення і затвердження угоди та обмеження права оскарження вироку, що також виключає затвердження угоди.

Враховуючи, що на виклик суду потерпіла не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд позбавлений можливості пересвідчитися у добровільності укладення вказаної угоди, що унеможливлює її затвердження.

Вислухавши думку учасників судового процесу, які не заперечували проти затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в затвердженні угоди.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.314, 468-474 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

У затвердженні угоди про примирення, укладеної від 29 листопада 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: