Справа № 202/1179/20
Провадження № 1-кс/202/1684/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
24 лютого 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянин України, має середню освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 22.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, 22 лютого 2020 року приблизно о 19:00 годині ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою забрати свої речі у раніше знайомої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибув до квартири АДРЕСА_2 , де достовірно знаючи, що у ОСОБА_7 є грошові кошти та вона проживає сама, виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 , того ж дня, а саме 22 лютого 2020 року, перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою викрадення чужого майна, розуміючи, що його дії є очевидними потерпілої, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, з метою власного збагачення, підійшов до останньої та з кишені куртки, що була одягнена в той момент на ній дістав ключі від квартири, після чого з сумки, що лежала на столі, дістав гаманець та забрав звідки грошові кошти в сумі 79 гривень, що належать ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_4 з викраденим чужим майном з місця вчинення злочину зник, отримавши при цьому реальну можливість розпоряджатися ним на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 186 КК України.

22 лютого 2020 року, о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затримано у порядку ст. 208 КПК України та 23 лютого 2020 року йому повідомлено про підозру у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

24 лютого 2020 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказав, що про наявність ризику передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, легальних джерел доходів не має, неодружений, жодних осіб на утриманні не має, тобто стійкі соціальні зв`язки в нього відсутні, також ОСОБА_4 усвідомлює, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на потерпілу в кримінальному провадженні свідчить те, що ОСОБА_4 розуміє, що саме його потерпіла бачила під час вчинення кримінального правопорушення та його було затримано на місці вчинення кримінального правопорушення та розуміє, що підозра у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення базується на показах потерпілої та свідків у даному кримінальному провадженні, він може шляхом вмовляння або залякування, здійснювати на них тиск.

Слідчий у своєму клопотанні звертає увагу слідчого судді на те, що запобіжні заходи не пов`язані із триманням під вартою не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобіганню вказаних вище ризиків, у зв`язку із чим просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку прокурора виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підтримав думку підозрюваного.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_4 кримінально протиправного діяння, яке полягає у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

За таких умов, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років, тому підозрюваний знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочини, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Також підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом вмовляння або залякування, оскільки підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення базується на їх показаннях. Окрім цього ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше є судимим за вчинення корисливих злочинів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обґрунтованість існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та встановлені під час судового розгляду обставини, дані про особу підозрюваного, а саме те, що він не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, раніше судимий за корисливі злочини, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в матеріалах кримінального провадження існує обґрунтована підозра ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідним є застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» до 19:30 год. 21 квітня 2020 року.

Визначити строк дії ухвали до 19:30 год. 21 квітня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1