Дата документу 03.06.2020 Справа № 335/2639/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/2639/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/670/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого та у відношенні

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, -

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18.07.2020 року включно, з можливістю внесення застави та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у раніше визначеному розмірі та обсязі ухвалою слідчого судді від 27.03.2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, в обґрунтування якого зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299 від 25 березня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 24.03.2020 року, в вечірній час, маючи умисел на умисне пошкодження чужого майна шляхом вибуху, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , маючи при собі саморобне газове обладнання, на автомобілях приїхали до Каховського водосховища біля села Вишетарасівка, Томаківського району Дніпропетровської області, де ОСОБА_9 залишився на березі, а ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 за допомогою човна перепливли до міста Енергодар. Далі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 приблизно о 03.50 годині 25 березня 2020 року на скутері приїхали до магазину «Анастасія», розташованого за адресою: місто Енергодар, вулиця Лісова, будинок № 19 «А», на якому вбудовано банкомат № 5518 тип Personas 87, термінал ІD: А0105518, валюта 980 UAN АТ «Раффайзен Банк Аваль», в якому перебували грошові кошти в сумі 1845000 гривень, де шляхом вчинення вибуху саморобним газовим пристроєм, пошкодили зазначений банкомат, який перетворився на металобрухт, чим завдали матеріальної шкоди АТ «Раффайзен Банк Аваль» на суму 71 377,28 гривень.

Крім того, ОСОБА_9 24 березня 2020 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на автомобілях приїхали до Каховського водосховища біля села Вишетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області, де ОСОБА_9 залишився на березі, а ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 за допомогою човна перепливли до міста Енергодар. Далі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 приблизно о 03.50 годині 25 березня 2020 року на скутері приїхали до магазину «Анастасія», розташованого за адресою: місто Енергодар, вулиця Лісова, будинок № 19 «А», на якому вбудовано банкомат № 5518 тип Personas 87, термінал ІD: А0105518, валюта 980 UAN АТ «Раффайзен Банк Аваль», в якому перебували грошові кошти в сумі 1845000 гривень, де шляхом вчинення вибуху саморобним газовим пристроєм, пошкодили зазначений банкомат. Після чого ОСОБА_12 , шляхом віджиму дверей, проник до магазину «Анастасія», де мав намір заволодіти грошовими коштами, а ОСОБА_11 перебував біля магазину, однак з причин, що не залежали від їх волі, грошовими коштами не заволоділи, тобто не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як їх дії були попереджені працівниками охорони.

26.03.2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, та 27.03.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.05.2020 року включно.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_9 не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_9 на 60 днів.

Зазначене клопотання слідчим суддею було задоволено і продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.07.2020 року включно, з можливістю внесення застави та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у раніше визначеному розмірі та обсязі ухвалою слідчого судді від 27.03.2020 року.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати у відношенні ОСОБА_9 інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення слідчого судді є незаконним, необґрунтованим таким, що постановлено із недотримання норм кримінального процесуального закону.

Сторона захисту не погоджується з висновками органу досудового розслідування та слідчого суді, що підозра ОСОБА_9 є обґрунтованою.

Повідомлення про підозру у порушення вимог ч. 3 ст. 276, ч. 1 ст. 277, ч. 1, 4 ст. 278 КПК України не вручено ОСОБА_9 день його складання, і було вручено о 2.47 год., тобто у пізній час доби, без участі захисника що заборонено КПК.

ОСОБА_9 був затриманий о 06.04 год. 25.03.2020 року на території Томаківського району Дніпропетровської області, однак фактично адвокати отримали доступ до нього лише о 17.30 год. 25.03.2020 р. в приміщенні Запорізького РВП ГУПП в Запорізькій області. До того часу затриманий не був забезпечений правовою допомогою безоплатно. Права та обов`язки затриманому були оголошені лише о 21.00 год. 25.03.2020р.

В даному провадженні ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, разом з тим переконливих фактів того, що злочин вчинено у складі групи, особами, які мали спільно спрямований умисел, органом досудового розслідування не надано.

Крім того, як вказує в апеляційній скарзі захисник, орган досудового розслідування кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 185 КК України, але інкримінує заволодіння грошовими коштами лише у сумі 71 377,28 грн.

Орган досудового розслідування для вирішення питання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою слідчому судді давав докази, обсяг яких не змінився за два місця перебування підозрюваного під вартою.

Надані органом досудового розслідування докази слідчий суддя не проаналізував, а лише констатував їх наявність.

Як вказує захисник, навіть повідомлення про підозру не містить будь-яких вказівок на те, що ОСОБА_9 вчинив хоч одну дію, яка б мала ознаки об`єктивної сторони інкримінованих йому злочинів. Обізнаність ОСОБА_9 про можливі дії інших осіб жодним чином не підтверджується наданими суду доказами.

Також захисник обвинуваченого не погоджується і з висновками слідчого судді про наявність ризиків, які виправдовують його подальше утримання під вартою.

Так органом досудового розслідування заявлено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, але доказів про існування жодного з вказаних ризиків стороною обвинувачення не надано і не доведено, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, заявив клопотання про долучення до матеріалів справи консультативного висновку щодо стану здоров`я підозрюваного. Захисник просив врахувати репутацію ОСОБА_9 , який є пенсіонером МВС. разом з тим захисник не спростовував того, що на цей час в суді розглядається інше кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу, зазначивши що ОСОБА_9 вже два з половиною місяці знаходиться під вартою, але доказів його причетності до злочинів немає. Його затримали на території Дніпропетровської області, в Запорізькій області ОСОБА_13 не було. Відсутні у матеріалах провадження і докази вчинення злочинів групою осіб. Адвокат посилається на те, що з квітня по теперішній час досудове розслідування не проводиться. Відповідно до клопотання залишилося провести експертизи, але на них підозрюваний вплинути не зможе. Ризиків переховування також немає. За версією слідства є ще один епізод злочинної діяльності, але підозри по ньому немає.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував, рішення слідчого судді вважав законним та обґрунтованим. Зазначив, що крім доданих слідчим до клопотання доказів, підозра ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується ще і результатами НСРД, проведених в іншому кримінальному провадженні. Щодо обставин затримання ОСОБА_9 в Дніпропетровської області пояснив, що обумовлено це тим, що особи, які вчиняли з ним злочини спільно переплили через водосховище з території Дніпропетровської обрості до м. Енергодара Запорізької області. На цей час орган досудового розслідування вирішує питання про притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за вчинення інших аналогічних злочинів на території Запорізької області та інших областей держави.

Заслухавши доповідь судді, захисників підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, вказавши крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст.ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також існування ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
До цих ризиків належать, зокрема, такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи, строк дії раніше обраного запобіжного заходу закінчується 23 травня 2020 року, однак у кримінальному провадженні не виконані всі необхідні слідчі дії, докладний перелік яких викладений у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді, необхідність яких в апеляційній скарзі не заперечується.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України.
Слід зазначити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» є найнижчим стандартом доказування в кримінальному процесі й не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Апелянт вказує на недостатність доказів для кваліфікації діянь ОСОБА_9 за ознакою вчинення за попередньою змовою групою осіб. Однак кваліфікація діянь підозрюваного за ознакою однієї із простіших форм співучасті відповідає встановленим обставинам на даному етапі досудового розслідування.
Захисник посилається на те, що дії ОСОБА_9 безпідставно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, при тому, що в матеріалах, наданих слідчому судді, зазначено, що матеріальна шкода становить 71 377,28 грн. апеляційний суд відхиляє такі доводи, адже 71377,28 грн. це не вартість майна, в замаху на заволодіння якого підозрюється ОСОБА_9 із співучасниками, а розмір матеріальної шкоди, завданої АТ «Райффайзен Банк Аваль» внаслідок пошкодження банкомату.

Таким чином, наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
Доводи захисника щодо порушення порядку вручення ОСОБА_13 повідомлення про підозру не можуть братися до уваги, адже в силу ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є тільки обґрунтованість підозри.

Як зазначено у клопотанні, встановлені раніше слідчим суддею при обрані ОСОБА_13 запобіжного заходу ризики, визначені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, що взято до уваги слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали.

Оцінюючи окремо наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України колегія суддів враховує також і те, що як встановлено в судовому засіданні апеляційного суду, на цей час у відношенні ОСОБА_9 розглядається судом інше кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Оцінюючи наведене та сукупність інших обставин, приведених в ухвалі, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам.
Доводи захисника з приводу того, що підозрюваний за станом здоров`я не може перебувати під вартою в умовах слідчого ізолятора висновків слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою також не спростовують, оскільки відповідно до п. 1.1 розділу Х Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 року, у слідчих ізоляторах функціонує медична частина, що в свою чергу не перешкоджає надання медичної допомоги ОСОБА_13 в слідчому ізоляторі.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2020 року, якою продовжено відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18.07.2020 року включно, з можливістю внесення застави та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у раніше визначеному розмірі та обсязі ухвалою слідчого судді від 27.03.2020 року, залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4