ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області Справа №477/1210/18
Провадження №1-кп/477/75/20
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

25 травня 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Миколаєві у судовому засіданні клопотання прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №2 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280 відносно
ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.
27 квітня 2020 року в судовому засіданні від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою.
Клопотання вмотивоване наявністю ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, зокрема переховування обвинуваченого від суду та ризик скоєння ним інших кримінальних правопорушень.
Судове провадження відносно ОСОБА_7 на підставі ухвали суду від 27 квітня 2020 року зупинено, обвинуваченого оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно листа Миколаївської місцевої прокуратури №2 від 25 травня 2020 року місце знаходження обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено та його буде доставлено в приміщення Жовтневого районного суду Миколаївської області для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвалою суду від 25 травня 2020 року провадження у справі поновлено.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених в ньому та додатково пояснив, що обвинувачений ОСОБА_7 порушив вимоги ухвали суду про домашній арешт та вчинив новий злочин проти власності.
В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що відносно ОСОБА_7 28 січня 2019 року Корабельного районним судом міста Миколаєва постановлено вирок, який ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року скасовано, призначено новий розгляд в суді першої інстанції та продовжено строк тримання під вартою до 05 жовтня 2019 року включно. Вказав, що ризики, які були підставою для обрання такого виду запобіжного заходу та його продовження не відпали. Зокрема, послався на наявність ризику щодо можливості у обвинуваченого переховуватись від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, не має стабільного джерела доходу, офіційно не працевлаштований, переховувався від суду та вчинив новий злочин.
Обвинувачений ОСОБА_7 проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, просив застосувати до нього більш м`який вид запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечував та просив клопотання обвинуваченого задовольнити та застосувати до нього більш м`який вид запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по вказаним матеріалам, колегія суддів установила наступне.
16 березня 2018 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який неодноразово продовжувався, в тому числі ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року до 05 жовтня 2019 року.
Підставою для обрання такого виду запобіжного заходу та продовження його дії стали негативні характеризуючи дані про особу обвинуваченого, відсутність в нього офіційного місця роботи та соціальних зв`язків, можливість переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів із застосуванням насильства.
Ухвалою суду від 01 жовтня 2019 року у справі призначено судовий розгляд та обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів з 01 жовтня 2019 року по 29 листопада 2019 року включно.
Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року обвинуваченому ОСОБА_7 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою змінено на цілодобовий домашній арешт із забороною останньому залишати цілодобово приміщення (житлові та нежитлові об`єкти) та господарські двори в АДРЕСА_1 , строком на 60 днів з 27 листопада 2019 року до 25 січня 2020 року включно, дію якого в подальшому було продовжено на 60 днів з 23 січня 2020 року по 22 березня 2020 року включно.
19 лютого 2020 року у зв`язку з неявкою в судове засідання та неповідомлення про причини такої неявки, ухвалою суду до обвинуваченого застосований привід у судове засідання.
Згідно рапорту про виконання приводу від 24 березня 2020 року та пояснень ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 за місцем виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, починаючи з 17 березня 2020 року не знаходиться, його місцеперебування невідоме.
Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року судове провадження відносно ОСОБА_7 зупинено, обвинуваченого оголошено в розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до Жовтневого районного суду Миколаївської області для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У відповідності до частини 2 статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановлених законом.
Зазначена норма Основного Закону кореспондується зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 жовтня 1950 року, згідно якої обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачуваних законом випадках за встановленою законом процедурою.

Згідно з частиною 1 статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього Кодексу.
Згідно приписів статті 177 КПК України необхідність застосування запобіжного заходу, з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, пов`язується з поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, після скоєння злочину, зокрема намагання: переховуватись від органів досудового розслідування та (або) суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується особа.
Суд вважає доведеними обставини, які свідчать про існування ризиків в даному кримінальному провадженні, а саме переховування обвинуваченого від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вищезазначене підтверджується витягом з ЄРДР від 11 березня 2020 року, згідно якого обвинувачений причетний до вчинення злочину проти власності в період часу з 09 березня 2020 року по 10 березня 2020 року.
Поведінка обвинуваченого, яка полягає в умисному невиконанні обов`язку прибути за викликом суду для участі в судових засіданнях 19 лютого 2020 року, 24 березня 2020 року, незнаходження обвинуваченого за місцем виконання ухвали від 27 листопада 2019 року про зміну запобіжного заходу, що свідчить про порушення покладених на обвинуваченого заборон та, як наслідок, оголошення його ухвалою суду від 27 квітня 2020 року в розшук, також свідчить про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які заявлені прокурором.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам.
Суд також встановив, що обвинувачений не є особою, відносно якої, в силу частини 2 статті 183 КПК України, не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Позиція обвинуваченого та його захисника про можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту є не обґрунтованою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам.
Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що обвинувачений зможе ухилитися від суду, може продовжувати не виконувати процесуальні рішення суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Керуючись статтями 177, 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою стоком на 60 днів.
Ухвала діє з 25 травня 2020 року до 23 липня 2020 року включно та може бути оскаржена доМиколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_9

СУДДІ ОСОБА_10

ОСОБА_11