Житомирський апеляційний суд
Справа №292/1607/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 18 грудня 2019 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а:
13 грудня 2019 року до слідчого судді надійшло клопотання заступника начальника - начальника СВ Пулинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури, в якому зазначає, що 12.12.2019 року о 01:45 год., працівники екіпажу "Граніт 203" патрульної поліції, на автодорозі Київ-Чоп виявили з ознаками підробки посвідчення у водія ОСОБА_7 .

В ході проведення огляду місця пригоди 12.12.2019 року встановлено, що посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зберегло на собі сліди злочину та є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 18 грудня 2019 року задоволено клопотання заступника начальника - начальника СВ Пулинського ВП Новоград- Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури про арешт майна.

Накладено арешт на посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та залишено його на зберігання при матеріалах кримінального провадження, до вирішення кримінального провадження по суті.

Контроль за виконанням даної ухвали покладено на заступника начальника - начальника СВ Пулинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та вирішити питання про повернення йому посвідчення водія. Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною, безпідставною, а тому підлягає скасуванню, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону. Зазначає, що згідно довідки Регіонального Сервісного центру МВС України у Львівській області, територіального сервісного центру № 4645 від 17.12.2019 року № 31/13/4645 -1152, вбачається , що згідно реєстру посвідчення водія та даних ТСЦ 4645 видане посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії В, СІ, С, ДІД, ВЕ, С1Е, СЕ, Д1Е, ДЕ від 22.01.2009 року. З даної довідки вбачається, що усі категорії, зазначені у посвідченні водія відповідають вищезазначеній довідці та є у відповідному реєстрі. Вказує, що дану ухвалу він отримав лише 24.12.2019 року.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та доводів апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено:

-підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

-перелік і види майна, що належить арештувати;

-документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

-розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання.

Відповідно до ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи подання слідчого, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався.

Як вбачається з доданих до клопотання слідчого матеріалів, зокрема рапорта поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції від 12.12.2019 року, 12.12.2019 року близько 01 год. 10 хв. на 175 км. автодороги Київ-Чоп, був зупинений автомобіль марки MERCEDES -BENZ, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 . Під час перевірки посвідчення водія НОМЕР_1 , було встановлено, що такого посвідчення в базі НАІС, не існує та при візуальному огляді вбачалися ознаки підробки.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.12.2019 року, відкрита ділянка місцевості автодороги Київ-Чоп, неподалік с.Молодіжне, Пулинського району, Житомирської області, де у водія ОСОБА_7 було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 22.01.2009 року Стрийським ВРЕР ДАІ при ГУ МВС у Львівській області.

Відомості про вчинення зазначеного злочину 12.12.2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358, з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 358 КК України.

В ході проведення огляду місця пригоди 12.12.2019 року встановлено, що посвідчення водія НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має ознаки підробки, зберегло на собі сліди злочину, а тому відповідає критеріям речового доказу в кримінальному провадженні у відповідності до ст. 98 КПК України.

Згідно постанови про визнання речей речовими доказами від 12.12.2019 року, вилучене під час огляду місця пригоди посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358.

Зазначене посвідчення водія як речовий доказ має істотне значення значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, оскільки може містити відомості, які встановлюються під час даного кримінального провадження. Для встановлення вказаних обставин було призначено експертне дослідження даного документу.

Враховуючи правові підстави для арешту майна та достатність доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та те, що вказаний документ є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, в подальшому для встановлення всіх обставин вчинення злочину, з метою запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також можливість використання, як доказів відомостей, що містяться на вказаному документі, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього документу, а також необхідність проведення експертного дослідження даного документу, слідчий суддя на час розгляду вказаного клопотання обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність накладання арешту на вказане посвідчення водія.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно довідки Регіонального Сервісного центру МВС України у Львівській області, територіального сервісного центру № 4645 від 17.12.2019 року № 31/13/4645 -1152, вбачається, що згідно реєстру посвідчення водія та даних ТСЦ 4645 видане посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії В, СІ, С, ДІД , ВЕ, С1Е , СЕ , Д1Е, ДЕ від 22.01.2009 року, а тому з даної довідки вбачається, що усі категорії зазначені у посвідченні водія, відповідають вищезазначеній довідці та є у відповідному реєстрі, а тому ухвала не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам закону, наразі є передчасними, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про накладання арешту на посвідчення водія, оскільки зазначені обставини підлягають перевірці та встановленню під час досудового розслідування кримінального провадження.

З огляду на викладене, враховуючи вищевказані положення ст.ст. 170 173 КПК України, а також враховуючи те, що посвідчення водія визнано речовим доказами у даному кримінальному провадженні, та може містити відомості, які встановлюються під час даного кримінального провадження, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови слідчого судді та відмови у задоволенні клопотання слідчого про накладання арешту на вказане посвідчення водія.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Червоноармійського районного суду Житомирської області від 18 грудня 2019 року про накладення арешту на майно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: