В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 в м. Біла Церква обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005413 від 26.10.2016 р. та за №0006362 від 29.12.2016 р. щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-28.10.2016 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 год. громадських робіт, звільнений від відбуття покарання згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду від 23.01.2020 р.,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

Обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, надійшли до Білоцерківського міськрайонного суду 05.07.2018 р., після скасування вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.03.2017 р. ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської обл. від 21.06.2018 р. на новий розгляд.

Згідно обвинувальних актів ОСОБА_4 вчинив злочини за наступних обставин.

22.10.2016 р. близько 18 год., ОСОБА_4 , знаходячись по вул. Нагірна, 22 в м. Біла Церква Київської обл., умисно повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом обману неповнолітнього ОСОБА_5 , під приводом здійснити телефонний дзвінок, попросив у нього мобільний телефон марки «Nokia 202 RM-834», належний потерпілому ОСОБА_6 , заздалегідь не маючи наміру в подальшому його повертати.

У свою чергу, неповнолітній ОСОБА_5 , помиляючись в намірах ОСОБА_4 , добровільно передав останньому вказаний мобільний телефон.

Отримавши від неповнолітнього ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон, обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 380 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Окрім того, 28.12.2016 р. близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №55 по вул. Леваневського в м. Біла Церква, маючи умисел на вчинення крадіжки, через незачинені бокові дверцята вантажного автомобіля марки «Мерседес Спринтер», д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв навпроти вищевказаного будинку, проник до його салону та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, умисно повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку двох пістолетів для ремонту меблів марки «Торех», загальною вартістю 176 грн., та навігатора невстановленої марки китайського виробництва вартістю 285 грн., належних потерпілому ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 461 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В судовому засіданні сторони провадження надали суду угоду про примирення, укладену 23 червня 2020 р. у даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_8 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 - з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_9 - з іншого боку, яку просили затвердити.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди сторони за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст.468,469,471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, відсутність цивільного позову, а також узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст. 190 КК України у виді 1(одного) року обмеження волі; за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2(двох) років обмеження волі. На підставі ст..70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2(двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 на підставі ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також у даній угоді роз`яснені потерпілим, законному представнику н/л потерпілого та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст.471 КПК України, зокрема найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 цього Кодексу, наслідки невиконання дата її укладення та підписи сторін.

У судовому засіданні сторони підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 190 ч.2 КК України (епізод за 22.10.2016 р.) та за ст. 185 ч.2 КК України (епізод за 28.12.2016 р.) кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, сторони примирилися добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_8 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 - з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_9 з іншого, угода про примирення підлягає затвердженню.

Речові докази у провадженні:

= мобільний телефон, який передано потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання необхідно залишити йому по-приналежності, пістолет для ремонту меблів та навігатор, які передано потерпілому ОСОБА_8 на відповідальне зберігання - необхідно залишити йому по-приналежності.

Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні на даний час не застосований.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення від 23 червня 2020 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0005413 від 26.10.2016 р. та за №0006362 від 29.12.2016 р. між потерпілим ОСОБА_8 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 - з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_9 з іншого - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 190, ч. 2 ст.185 КК України та призначити покарання:

= за ч.2 ст. 190 КК України у виді 1(одного) року обмеження волі;

= за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2(двох) років обмеження волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2(двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1(один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 на підставі ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мобільний телефон, який передано потерпілому ОСОБА_6 на відповідальне зберігання необхідно залишити йому по-приналежності, пістолет для ремонту меблів та навігатор, які передано потерпілому ОСОБА_8 на відповідальне зберігання - необхідно залишити йому по-приналежності.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30(тридцяти) днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1