18.05.2020 Справа №607/8019/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року справа № 607/8019/20
провадження №1-кс/607/ 3665/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Фусів Львівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, розлученого, на утриманні має малолітню дитину ,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження №0001365 від 08 травня 2019 року, із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Крім того, просив покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України документи для виїзду за кордон.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001365 від 08 травня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 306, ч.3 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з травня 2019 року по 12.02.2020 року, за допомогою Інтернет мережі, програми «Telegram» під псевдонімами (« ОСОБА_7 » - «t.me ОСОБА_8 » оператор під ніком « ОСОБА_7 ), сайт « ІНФОРМАЦІЯ_2 », шляхом так званих «закладок» група осіб, до складу якої входили ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_4 , реалізовувала злочинний умисел, направлений на отримання незаконних доходів на постійній основі, шляхом придбання, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечної психотропної речовини PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) та інших у м.Тернополі та на території Волинської області особам які схильні до вживання вказаних речовин.

15 листопада 2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, тобто незаконне, придбання, перевезення, зберігання, з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, в особливо великих розмірах.

17 лютого 2020 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1,2,3 ст. 307 КК України , тобто незаконне придбання, перевезення, зберігання, з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, в особливо великих розмірах.

31 березня 2020 року ОСОБА_4 , повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, тобто незаконне, придбання, перевезення, зберігання, з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, в особливо великих розмірах, вчиненого повторно, організовано групою.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучено до матеріалів клопотання.

Підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово підозрюваному ОСОБА_4 , є те, що він обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років. ОСОБА_4 який усвідомлюючи міру покарання у випадку визнання його винним у кримінальному провадженні в якому він підозрюється, буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, він може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Посилаючись на вищенаведене та те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, існування ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, соціальні зв`язки, майновий стан, з урахуванням його репутації, а також наявність зареєстрованого місця реєстрації та проживання, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово.

При цьому, зазначив, що застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не є можливим, оскільки останній може ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду, а також іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з мотивів, у ньому наведених та просила задовольнити.

Прокурор зазначив, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.3 ст. 307 КК України, належним чином обґрунтована, встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому з врахуванням зазначених ризиків, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник-адвокат ОСОБА_5 заперечила з приводу клопотання слідчого. Вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Відтак, просила застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи свого захисника та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, оскільки проживає разом з батьком, який є інвалідом, та бажає працевлаштуватись.

При цьому, зазначив, що усвідомлює протиправну поведінку своїх дій повністю, сприяє органам досудового розслідування у розкритті даного злочину.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Положеннями ч. 2 статті 177 цього Кодексу передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, яке є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 14.11.2019, по вул.Генерала Шухевича, 4 в м.Луцьк, за результатами проведення якого в ОСОБА_4 , було вилучено кристалічну речовину бірюзового кольору, чайник із залишками кристалічної речовини бірюзового кольору, яка згідно висновку експерта за результатами проведення експертизи матеріалів речовин та виробів є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої в перерахунку на діючу речовину 674,6459 грама;

- протоколом огляду місця події від 14.11.2019 по вул.Супутника 37/8а в м.Луцьк за результатами проведення якого було вилучено прозорий поліетиленовий пакетик із кристалічною речовиною світло-зеленого кольору, яка згідно висновку експерта за результатами проведення експертизи матеріалів речовин та виробів є особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої в перерахунку на діючу речовину 97,1297 грама;

- протоколом огляду місця події від 14.11.2019 по вул.Ковельській під мостом над річкою Стир в м.Луцьку зі сторони гуртівні «Пакко», за участі ОСОБА_4 , під час якого він повідомив, що в місці проведення огляду він заклав згорток обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору, всередині якої знаходиться поліетиленовий пакетик, всередині якого знаходиться кристалічна речовина світло-салатового кольору, яка згідно висновку експерта за результатами проведення експертизи матеріалів речовин та виробів є особливо небезпечною сихотропною речовиною PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої в перерахунку на діючу речовину 0,1756 грама;

- висновками експерта за результатами проведення експертизи матеріалів речовин та виробів № 798 від 15.11.2019, № 812 від 12.12.2019, № 810 від 12.12.2019, № 813 від 12.12.2019 та № 811 від 13.12.2019р.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Згідно усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.

Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та надане суду повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 307 КК України, суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України не є вочевидь необґрунтованою.

Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилались слідчий, прокурор у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

ОСОБА_4 ніде не працює, не має постійного джерела доходу, що підтверджує слабку міцність його соціальних зв`язків.

Вищевикладене свідчить про те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_4 , будучи необмеженим у пересуванні не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурор, довів наявність достатніх даних, що існує ризик того, що підозрюваний у випадку незастосування до нього запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати повному, всебічному розслідуванні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В силу вимог ч. ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя вважає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Разом з тим, враховуючи обставин справи, особу підозрюваного, визнання вини, сприяння органам досудового розслідування у розслідуванні кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 домашній арешт, шляхом заборони залишати житло у нічний час, оскільки вказаний запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього на строк не більше двох місяців обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також обставини, за яких було вчинено злочин, характер та наслідки його вчинення, стан здоров`я, характеризуючи дані та соціальні зв`язки підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного іншого менш суворого запобіжного заходу, не зможе попередити ризики, встановлені ст. 177 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 198, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 19 год.00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби .

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло по місцю реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 19 год.00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 15 липня 2020 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання.

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1