Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/905/2020 Справа № 641/3155/20
УХВАЛА
Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що до чергової частини Слобідського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 про спробу шахрайського заволодіння об`єктами нерухомого майна, які належали його померлому батьку ОСОБА_6 , 1968 р.н.
Під час досудового розслідування було встановлено, що 21.04.2020 надійшло повідомлення від оператора «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без видимих ознак насильницької смерті.
До слідчого відділу Слобідського ВП ГУНП в Харківській області із проханням видати дозвіл на отримання лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надав нотаріально посвідчені копії паспорту ОСОБА_6 та заповіту від імені ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_7 .
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що у нього є батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Дана квартира належить йому на праві власності на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 за р. № 4419 від 15.08.2008 р. Також йому належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала бабусі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батько мешкав сам, та зловживав спиртними напоями. ІНФОРМАЦІЯ_5 стало відомо, що ОСОБА_6 помер. Вдома окрім договору купівлі продажу квартири не було. У відділу поліції стало відомо, що приходили два чоловіки, які сказали, що у ОСОБА_6 не має родичів і надали копію заповіту на їх ім`я, і вимагали видати дозвіл на поховання. Так, вони надали нотаріально посвідчену копію заповіту від імені його батька на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та копію його паспорту. Дані документи були посвідчені приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_10 за р. № 439 та № 440 від 22.04.2020. При цьому не зрозуміло, звідки вони могли взяти оригінал паспорту його батька. На даний час ОСОБА_5 є спадкоємцем свого батька, як близький родич. Вважає, що батько не підписував жодного заповіту, а дії ОСОБА_7 та другого чоловіка скеровані на шахрайське заволодіння нерухомим майном його батька.
Від потерпілого ОСОБА_5 надійшло клопотання про накладення арешту на належні його померлому батьку квартири з метою запобігання їх незаконного відчуження.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить: 1/6 на праві приватної власності ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-1387 від 09.11.2011, виданого 7-ою Харківською державною нотаріальною конторою; 1/6 на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_11 ; 2/3 на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_9 ; 2/3 на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_6 .
Враховуючи викладене та той факт, що померлий ОСОБА_6 зловживав спиртними напоями, вів антисоціальний спосіб життя, тому у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 здійснює цілеспрямовану спробу на заволодіння квартирами, що належать ОСОБА_6 , хоча останній має спадкоємця.
Враховуючи, що частка квартири за адресою: АДРЕСА_2 , належала ОСОБА_6 , а частка належала ОСОБА_9 матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та останній був спадкоємцем даної квартири, тому право власності на вказану квартиру в порядку спадкування може бути оформлене на ОСОБА_6 , та в подальшому незаконно переоформлено на третіх осіб.
Об`єкт нерухомого майна, а саме квартира ОСОБА_6 є предметом даного злочину та визнана речовим доказом, на який скеровані незаконні дії та наміри ОСОБА_7 та його можливих спільників, коло яких на даний час встановлюється.
Встановлено, що квартира АДРЕСА_3 є речовим доказом по провадженню, бо була об`єктом кримінально протиправних дій, на які спрямовані незаконні дії.
Прокурор вказує, що у органу досудового розслідування на даний час існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 у групі з невстановленими особами, використовуючи підроблені документи, здійснюватимуть подальші спроби переоформлення права власності на даний об`єкт нерухомості, тобто здійснять відчуження речового доказу.
Таким чином, з метою запобігання відчуження речового доказу, та переоформлення права власності на третіх осіб, орган досудового розслідування вважає за доцільне накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 .
У судовому засіданні керівник органу досудового розслідування, що користується повноваженнями слідчого, - начальник відділення СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 підтримала подане клопотання, просила його задовольнити.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається (ч.ч. 10-12 ст. 170 КПК України).
Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вище перераховані ознаки.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, врахувавши обставини, передбачені ст. 173 КПК України, з метою запобігання можливості відчуження житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , вважає, що доведено наявні підстав за накладення арешту на майно.
Керуючись вимогами ст. ст. 170-175 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт шляхом заборони відчуження, перереєстрації, реєстрації, в тому числі в межах виконавчих проваджень, на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить: 1/6 на праві приватної власності ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-1387 від 09.11.2011, виданого 7-ою Харківською державною нотаріальною конторою; 1/6 на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_11 ; 2/3 на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_9 ; 2/3 на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_6 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали покладається на керівника органу досудового розслідування - начальника відділення СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1