Справа № 1-в/760/25/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Про застосування покарання
за наявності кількох вироків

09 січня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Солом`янського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації ОСОБА_3 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Черкаської області Уманського району с. Коржова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 . Засудженого вироком від 19.08.2015 року Солом`янський районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитом строком 1 рік;

про застосування покарання за наявності кількох вироків, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Солом`янського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації ОСОБА_3 до суду з поданням про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_4 .
Представник Солом`янського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації, прокурор та засуджений в судове засідання не заявились, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені відповідно до вимог Закону.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню частково за таких підстав.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема п.11 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Судом встановлено, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 19.08.2015 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитом строком 1 рік. Вказаний вирок набрав законної сили.
Судом встановлено, що вироком Подільського районного суду м. Києва від 14.01.2016 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили.
Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 25.08.2016 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України, до покарання призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 04.10.2011 року за ч. 2 ст. 186 КК України і визначено остаточне покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив зазначений злочин 09.03.2015 року, тобто до постановлення вироку Подільського районного суду м. Києва від 14.01.2016 року за ч. 2 ст. 186 КК України, згідно якого йому біло призначене покарання у виді 4 років позбавлення волі, суд застосував ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, визначив остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили.
Як вбачається з п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є незвернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, і тому суд не призначив покарання за правилами ст.ст. 70, 71 КК України.
Крім того, суд звертає увагу на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, яке він дав в п.12 Постанови № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з тлумачення якого слідує, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову, а тому визначити покарання за сукупністю вказаних вироків можливо лише за результатами нового судового розгляду та винесення нового вироку.
Враховуючи, що станом на день ухвалення вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 25.08.2016 року, за яким ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та на підставі ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України (з урахуванням вироку Подільського районного суду м. Києва від 14.01.2016 року) засуджено до покарання у виді 4 років та 3 місяців позбавлення волі, суду не було відомо про наявність вироку Солом`янського районного суду м. Києва 19.08.2015 року, котрий звернений до виконання, тому під час призначення покарання не був врахований у вироку Голосіївського районного суду м. Києва, який набрав законної сили, а тому подання слід задовольнити частково, зазначивши, що вирок Солом`янського районного суду м. Києва 19.08.2015, яким засуджено ОСОБА_4 виконувати окремо, з метою недопущення порушення конституційних прав засудженого, шляхом погіршення становища засудженого.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Солом`янського районного сектору Київського міського відділу з питань пробації ОСОБА_3 про вирішення питання про застосування покарання за наявності за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 19.08.2015 року та вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 25.08.2016 року, якими засуджено ОСОБА_4 виконувати окремо.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1