Провадження №11-кп/801/510/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці клопотання прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0001852 від 01.09.2019 р. за апеляційними скаргами прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2020 року
за участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_10
обвинуваченого: ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 мотивовано тим, що, враховуючи особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зникли та продовжують існувати, те, що ОСОБА_7 засуджений до 4 років 3 місяців позбавлення волі, суспільно-корисною працею не займався відсутність соціально-стримуючих факторів, доцільно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2020 року законної сили.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_6 , який просив задоволити клопотання про продовження строку тримання під вартою, продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді триманням під вартою до набрання вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2020 року законної сили, захисника ОСОБА_10 , яка заперечувала проти клопотання прокурора, просила застосувати запобіжний захід не повязаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, оскільки обвинувачений має ряд хронічних хвороб та не може утримуватися в установі виконання покарань, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати відносно нього домашній арешт за адресою проживання його матері, вказав, що у нього наявний ряд захворювань, в звязку з чим він не може перебувати під вартою, обговоривши доводи клопотання прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, до спливу продовженого строку суд зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме, покарання, призначеного за даним вироком, та покарання, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2019 року, який скасований вироком Вінницького апеляційного суду від 23.01.2020 року в частині призначення покарання та ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, остаточно визначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання, а саме з 03.10.2019 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 03.10.2019 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 314 (триста чотирнадцять) грн. 00 коп.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.09.2019 року на мобільний телефон марки «MEIZU» золотистого кольору imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , - скасований.

З огляду на те, що завершити розгляд поданих апеляційних скарг в суді апеляційної інстанції до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_11 є неможливим, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, на думку суду апеляційної інстанції, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого він обвинувачується, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Обставинами, що вказують на наявність підстав для продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений, якому визначено судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від суду, оскільки немає утриманців, міцних соціальних звязків, немає офіційного місця роботи та постійних джерел до існування, раніше неодноразово судимий.

Будь-які докази на підтвердження доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про наявність хронічних захворювань, які потребують належного лікування, у зв`язку з чим він не може утримуватися в умовах Вінницької установи виконання покарань № 1, як на підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у матеріалах кримінального провадження відсутні.
Як пояснив обвинувачений ОСОБА_7 , до засудження він не проживав з матір`ю за однією адресою, знімав квартиру за адресою АДРЕСА_1 , оскільки його матір хворіла і не бажала, щоб з нею проживав обвинувачений.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне задоволити клопотання прокурора.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, з метою попередження ризику переховування ОСОБА_7 від суду, оскільки він не може не усвідомлювати імовірність залишення вироку місцевого суду без змін або ухвалення нового вироку з призначенням більш суворого покарання при його перегляді в апеляційному порядку, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження доцільно продовжити відносно ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як більш мякі запобіжні заходи є недостатніми для запобігання вищевказаних ризиків та не забезпечать належного виконання покладених обовязків.
Враховуючи вищевикладене, наявні підстави для продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2020 року законної сили.
Клопотання прокурора є обґрунтованим, підлягає до задоволення.
Керуючись ст.405 КПК України, апеляційний суд
П о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора задоволити.
Продовжити відносно ОСОБА_7 строк запобіжного заходу тримання під вартою до набрання вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04.02.2020 року законної сили.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4