Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/268/20
Номер провадження 1-кп/948/54/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2020 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000072 від 04.03.2020р. стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руденківка Новосанжарського району Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , громадянина України, без освіти, перебуває в цивільному шлюбі, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, раніше судимого:

1) 28.09.2012р. Машівським районним судом Полтавської області за ст. ст. 185 ч.3, 304 ч.1, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

2) 04.03.2014р. Машівським районним судом Полтавської області за ст. ст. 383 ч.1, 384 ч.1, 70, 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;

3) 26.06.2014р. Машівським районним судом Полтавської області за ст. ст. 342 ч.2, 345 ч.2, 70 ч.ч. 1, 4 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільнений 26.02.2016р. по відбуттю строку покарання,

4) 18.03.2020 р. Машівським районним судом Полтавської області за ст. ст. 185 ч.3, 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 р.,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в :

повторно, 03.03.2020 року у ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник прямий корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення бензину з автомобіля ВАЗ-2101 днз НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 належить громадянці ОСОБА_7 та зберігався на території господарства ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 .

ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливою метою, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, 03.03.2020 року близько 23.20 год., відчинивши хвіртку воріт, зайшов на територію господарства ОСОБА_4 , де підійшов до автомобіля ВАЗ-2101 днз НОМЕР_1 відкрив горловину бензобаку та за допомогою шланги та каністри, які взяв із собою, тобто заздалегідь підготовив до вчинення злочину, шляхом відсмоктування злив з баку у каністру 4 л бензину А-92, вартістю 26,19 грн/1 літр, на загальну суму 104,76 грн. Після цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 помітив незачинену кришку моторного відділення автомобіля та, піднявши її, виявив незакріплену акумуляторну батарею «Формула» 12 В, 60 А/год, і в нього виник прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на її таємне викрадення (крадіжку), а тому він руками від`єднав клеми акумуляторної батареї вартістю 1445 гривень та, взявши каністру з бензином і акумуляторну батарею, залишив господарство ОСОБА_4 .

Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, а саме бензин використав у своїх потребах, а акумуляторну батарею переховав, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1549, 76 грн.

За таких обставин, дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю за обставин вказаних в обвинуваченні та показав, що того дня, ввечері, вживав з друзями спиртне, після чого захотів покататися, але оскільки бензину в автомобілі було мало, вирішив його викрасти. Оскільки раніше бачив в господарстві потерпілого автомобіль, а тому залишив вдома свою машину, взяв каністру та шланг і пішов до господарства ОСОБА_4 , де з бензобаку злив близько 4 л бензину, після чого помітив відкритий капот, і викрав звідти акумуляторну батарею. Вказані речі відніс додому, бензин залив у свою машину, а акумулятор пізніше віддав працівникам поліції. Оскільки акумулятор було повернуто потерпілому, він намагався відшкодувати шкоду і його рідні пропонували 2500 грн, але останній не погодився та сказав, що хоче 5000 грн. Попросив вибачення у потерпілого в скоєному щиро розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що того дня його автомобіль стояв розібраний у дворі. Наступного дня, вранці, він виявив, що бензину немає та відсутній акумулятор, а тому викликав поліцію. Через кілька днів акумулятор йому повернули і дійсно, родичі обвинуваченого пропонували йому 2500 грн, але він просив також відшкодувати втрачений дохід, оскільки не міг їздити на роботу, тобто десь до 5000 грн. Просив не позбавляти обвинуваченого волі, оскільки бажає, щоб той відшкодував йому шкоду.

Крім повного визнання обвинуваченим вини по висунутому обвинуваченню, суд вважає, що його винуватість в скоєному злочині, підтверджується іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які суд у відповідністю з ч.3 ст. 349 КПК України визнав досліджувати недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються. Учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він проживає без реєстрації в АДРЕСА_2 , Машівською селищною радою характеризується позитивно, оскільки на засіданні адмінкомісії при виконкомі не розглядався (а.с. 53), згідно довідки Машівської ЦРЛ від 11.03.2020р. на обліку у лікаря нарколога не перебуває, натомість перебуває на «Д» обліку у лікаря психіатра з діагнозом: Легка розумова відсталість (а.с. 54), раніше неодноразово судимий та має 4 не погашених судимості (а.с. 56-58, 31-32).

Згідно досудової доповіді існує висока ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства, а тому його виправлення без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. Водночас, у випадку прийняття рішення про звільнення обвинуваченого від покарання з випробуванням, доцільно покласти на нього обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації (а.с. 34-37).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, що обтяжують його покарання, суд визнає: рецидив злочину та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При обранні покарання обвинуваченому, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який класифікується як середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, відношення до вчиненого злочину та обставини його вчинення, кількість та вартість викраденого, повторне вчинення корисливого злочину і дійшов висновку, що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченому для його виправлення та попередження нових злочинів буде покарання саме у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 185 ч.2 КК України призначене на строк наближений до середньої межі.

Виходячи з викладеного суд не вбачає підстав для призначення йому більш м`яких покарань у виді арешту та обмеження волі.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, позитивну характеристику по місцю проживання, те, що він вчинив одиничний злочин, той факт, що потерпілий просить не позбавляти його волі, суд вважає за доцільне застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання.

Водночас, оскільки ОСОБА_6 засуджений вироком Машівського районного суду від 18.03.2020р. на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, суд вважає, що відповідно до ст. 70 ч.4 КК України та застосування принципу часткового складання покарань за цим вироком та вироком Машівського районного суду від 18.03.2020р. (а.с. 31-32) слід визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Натомість, оскільки за обома вироками до ОСОБА_6 застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України суд, враховуючи кількість вчинених злочинів, особу обвинуваченого, попередні судимості, дійшов висновку про необхідність визначення тривалості іспитового строку у максимальному розмірі з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну його поведінку.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України і вважає, що автомобільний акумулятор «Формула», який зберігається потерпілим ОСОБА_4 слід залишити йому, як власнику; оптичний DVD-R носій з відеозаписом з камери вуличного спостереження, а також сліди фактури тканини та сліди пальців рук, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження в органі досудового розслідування, залишити там же (а.с. 42-45).

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Машівського районного суду Полтавської області від 18.03.2020р. призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Зобов`язати ОСОБА_6 відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази у справі:

-автомобільний акумулятор «Формула» - залишити потерпілому ОСОБА_4 ;

-оптичний DVD-R носій з відеозаписом з камери вуличного спостереження, а також сліди фактури тканини та сліди пальців рук залишити в матеріалах кримінального провадження в органі досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1