Справа №463/6707/19
Провадження №1-кс/463/479/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України.

Скаргу мотивує тим, що в провадженні Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, перебуває кримінальне провадження №0000310 від 04.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 18.10.2019 надано дозвіл на проведення обшуку в приміщеннях на території, в яких здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_3 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя та майна, яке здобуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, а саме: грошові кошти, військове майно, а саме: автомобільні запчастини до автомобіля ЗИЛ 131 та ГАЗ, шин до БТР тощо, чорнових записів щодо незаконного списання та викрадення військового майна.

Згідно з протоколом обшуку від 22.10.2019 у ОСОБА_3 було протиправно вилучено грошові кошти ОСОБА_3 в сумі 2366 грн; грошові кошти виявлені біля монітору комп`ютера в робочому кабінеті ОСОБА_3 в сумі 15400 грн.; грошові кошти виявлені на дерев`яному столі в робочому кабінеті ОСОБА_3 в сумі 4300 грн., відео реєстратор, системний блок, печатку округлої форми, Ухвалу №462/6609/16-к від 16.12.2016, два записники з рукописними записами; три флешносії прямокутної форми; пристрій для перерахунку коштів; міст металевим для вантажного автомобіля з слідами затирання серійного номеру, 2 компресори, три деталі з маркуванням, металеву деталь ззовні схожу на роздатку трансмісії; жорстке щеплення для вантажних автомобілів; два троса військових; чотири кардани без номерних знаків; три роздатки; три ресори; Телефон ХІАОМІ.

З клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна слідчий звернувся до суду 24.10.2019, однак на час подання скарги таке клопотання не розглянуте, тому ОСОБА_3 звернувся до прокурора з письмовою вимогою про повернення йому вищевказаного майна, однак така скарга не розглянута, всупереч вимогам ст.169 КПК України вилучене у ОСОБА_3 майно йому не повернуте.

Крім цього, протиправне всупереч вимогам ч.2 ст.168 КПК України вилучення під час обшуку 22.10.2019 майна ОСОБА_3 не зазначеного в ухвалі Личаківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2019 року, а саме: тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Виходячи з наведеного, враховуючи що вилучено майно добросовісного власника, до теперішнього часу слідчим суддею не вирішено клопотання про арешт майна, скаржник вважає, що дана скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню та поверненню власнику майна.

Слідчий не дотримався та порушив вимоги передбачені ч.10 ст.170 КПК України, згідно з якими не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 скаргу уточнив. Зазначив, що слідчий та прокурор допустили істотні порушення вимог кримінально процесуального закону передбачені ч.1 ст.9, ч.1 ст.10, ч.3 ст.11, ч.1 ст.16, ч.3, 4 ст.17, ч.1 ст. 21, ч.1, 2 ст.23, ст.85-87, ст.98, ч.7 ст.99, ч.2, 6 ст.100, ч.1, 2 ст.167, ч.2 ст.168, п.3 ч.1 ст.169, ч.1, 2, 8, 10 ст.170, ч.1, 2 ст.171, ч.1, 3, 4 ст.172, ч.1, 2, 4, 6 ст.173 КПК України, вилучили майно ОСОБА_3 у спосіб не передбачений КПК України.

Постанова слідчого від 23.10.2019 про визнання всього вилученого у ОСОБА_3 майна під час проведення обшуку 22.10.20]9 речовими доказами у кримінальному провадженні №0000310 від 04.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України, є незаконною, немотивованою, необґрунтованою, не свідчить та не може свідчити про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а тому вони не можуть бути використані як докази факту чи обставин, що підлягають доказуванню складу статті 410 КК України, оскільки відсутні подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), відсутній перелік викраденого, привласненого, вимагання військового майна, або заволодіння ним шляхом шахрайства. Відсутні родові ознаки, номери, кількість, вартість, відсутній розмір шкоди, відсутній власник майна та докази перебування даного майна у його власності.

Враховуючи наведене просить визнати незаконною бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , що полягає у протиправному вилученні та неповерненні фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 тимчасово вилученого у нього в ході обшуку, проведеного 22 жовтня 2019 року в приміщеннях на території, в яких свою діяльність здійснює фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 ; зобов`язати слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 , який провадить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000310 від 04.04.2019 повернути фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 добросовісно набуте ним майно, яке тимчасово вилучене 22 жовтня 2019 року майно.

Представник особи, яка подала скаргу, в судове засідання 18.03.2020 не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його участі.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, разом з тим останній подав письмові заперечення проти скарги та в її задоволенні просив відмовити. Зазначив, що 06.11.2019 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова на вилучене в ході вказаного обшуку майно накладено арешт, тобто починаючи від 06.11.2019 вилучене в ході вказаного обшуку майно втратило статус тимчасово вилученого та набуло статусу арештованого. Про вказане судове рішення адвокату ОСОБА_4 попередньо відомо.

Окрім цього, ОСОБА_4 достатньо усвідомлений про порядок оскарження рішень слідчого судді про накладення арешту на вилучене майно, в зв`язку з чим останній подав до Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просив Суд скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06.11.2019. 22.11.2019 колегія суддів Львівського апеляційного суду відмовила ОСОБА_4 в задоволенні наведеної скарги та залишила в силі ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова.

Таким чином, на вилучене в ході обшуку 22.10.2019 майно накладено арешт. Вказане майно втратило статус тимчасово вилученого, а значить доля вказаного майна вирішується в іншому процесуальному порядку, ніж передбачений ст. 303 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, а також матеріали клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000310, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч.6 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчий ДБР в строки, передбачені ст.171 КПК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 22.10.2019 в ході проведення обшуку в приміщеннях на території, в яких здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 06.11.2019 клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вказане майно. Таке рішення слідчого судді залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 22.11.2019.

Наведене спростовує доводи скаржника про істотні порушення слідчим та прокурором вимог КПК України, вилучення майна ОСОБА_3 у спосіб не передбачений КПК України та визнання такого речовими доказами.

Безпідставними є й посилання скаржника на те, що всупереч письмовій вимозі ОСОБА_3 про повернення йому майна у зв`язку з тим, що клопотання про накладення арешту на таке майно не розглянуте у строк, передбачений ст.173 КПК України, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання порушення вказаного строку було зумовлене неодноразовим поданням ОСОБА_3 та його представником ОСОБА_4 заяв про відвід слідчому судді, безпідставність та необґрунтованість яких встановлена ухвалами за результатами розгляду таких заяв.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи те, що на даний час вказане у скарзі майно перебуває під арештом, накладеним ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 06.11.2019, тому підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись вимогами статей 169, 171, 173, 303, 306, 307 КПК України, -

постановив:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1