Справа №295/1559/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0005148 від 06.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2020 року слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що близько 12 год. 10 хв. 06.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 працівниками ГУНП в Житомирській області було зупинено автомобіль марки «Део Сенс» у кузові чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в подальшому в ході обшуку даного автомобіля виявлено та вилучено предмет, ззовні схожий на корпус гранати «Ф1» та предмет, ззовні схожий на підривач типу УЗРГМ, що згідно довідок про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів відноситься до небезпечних. В ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні молекулярно-генетичної експертизи з метою встановлення відповідності ДНК-профілю, виявленому у змивах із ДНК-профілем особи, яка можливо причетна до вчинення даного кримінального правопорушення. Однак підозрюваний відмовився надавати біологічні зразки букального епітелію.

Тому слідчий просить надати дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків букального епітелію у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слідчому групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування даного кримінального провадження.

У судовому засіданні слідчий та прокурор вимоги клопотання підтримали з викладених у клопотанні підстав, пояснивши, що ОСОБА_6 відмовляється надати добровільно біологічні зразки для проведення експертизи. На теперішній час слідчим експертиза не призначена, оскільки спочатку потрібно відібрати біологічні зразки у підозрюваного для її проведення.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог клопотання та пояснила, що слідчими суддями вже розглядалися тричі таке клопотання, у задоволенні яких було відмовлено. Примусове відбирання зразків для експертизи, що можуть бути використані проти ОСОБА_6 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні, прямо суперечить вимогам ст. 63 Конституції України, ст. 18 КПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши прокурора та слідчого, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Питання отримання зразків для експертизи врегульоване ст. 245 КПК України.
Частинами 1 та 2 ст. 245 КПК України визначено, що у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0005148 від 06.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, 04.02.2020 року винесено постанову про відібрання у ОСОБА_6 біологічних зразків букального епітелію для експертного дослідження. Відібрання біологічних зразків доручено слідчому СВ Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 .

Із протоколу отримання зразків для експертизи від 05.02.2020 року та заяви ОСОБА_6 вбачається, що він не надав дозвіл на відібрання зразків ДНК та букального епітелію, оскільки не довіряє працівникам поліції.

Статтею 63 Конституції України визначене загальне право не свідчити проти себе та своїх близьких. Особа не несе відповідальності за відмову надавати свідчення або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «X та У проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

У правових висновках ЄСПЛ у справах «Яллог проти Німеччини» (рішення від 11.07.2006 року), «Функе проти Франції» (рішення від 25.02.1993 року), «Джей.Бі. проти Швейцарії» (рішення від 03.05.2001 року) зазначалось про недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Викладені в даних справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції. Натомість, коли ж біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції та в такому випадку порушуються і засади, закріплені ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Таким чином, практика ЄСПЛ має вищу юридичну силу за норми КПК України.

Примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертизи і в подальшому використання цих зразків у справі як доказ обвинувачення особи, яка надає такі зразки, викликають сумніви у їх законності, оскільки Конституцією України та принципами КПК України передбачено, що людина має право не свідчити проти себе та своїх близьких. Таким чином, застосовуючи примус для відібрання зразків, тим самим відбувається порушення даних норм та необґрунтоване порушення прав людини.

За наведених обставин, враховуючи процесуальний статус ОСОБА_6 , який є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а також оскільки до суду не надано доказів призначення відповідної експертизи, вимоги клопотання є необґрунтованим і тому слідчий суддя не знаходить підстав для його задоволення.

Керуючись ст. 63 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1050 року, ратифікованою Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, ст. ст. 18, 160 - 166, 241, 245, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Житомисрького ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0005148 від 06.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді та включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Оголошення повного тексту ухвали о 17-20 год. 10.02.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1