ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 474/1161/19 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/518/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акту
У Х В А Л А
іменем України

07 липня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000188 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 лютого 2020 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам, НДР, громадянин України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 14.09.2016 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі, 07.06.2018 року умовно-достроково звільненого на строк 5 місяців 28 днів,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291, 293 КПК України. Суд в обґрунтування своїх висновків послався на те, що при врученні обвинувального акту обвинуваченому ОСОБА_9 було порушено право на захист, гарантовані ст.20 КПК України. Згідно розписки на ім`я прокурора від 29.11.2019 року, відсутній підпис обвинуваченого ОСОБА_8 про отримання обвинувального акту, є підписи свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що обвинувачений відмовився від отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (аркуш провадження 11). Разом із тим, обвинувачений пояснив, що обвинувальний акт йому намагалася вручити слідча, а не прокурор, і свідків цього не було. Копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 отримав 29.11.2019 року (аркуш провадження 12). Із пояснень обвинуваченого та його адвоката, наданих розписок (аркуші 11, 12), вбачається, що вручення їм копії обвинувального акту відбувалося окремо і на момент проведення цієї процесуальної дії ОСОБА_8 не був представлений захисником. Натомість як у даному провадженні участь захисника при проведенні всіх процесуальних дій є обов`язковою з огляду на положення ч.1 ст.52 КПК України. Згідно із описом цінного листа та квитанціями (аркуші 62-63), наданими прокурором ОСОБА_12 , вбачається, що 14.01.2020 року копія обвинувального акту та реєстру була надіслана ОСОБА_9 рекомендованим листом на адресу АДРЕСА_1 . Проте доказів про те, що обвинувачений отримав цей рекомендований лист надано не було. Крім того, всупереч вимогам ст.293 КПК України таке надіслання було здійснено не одночасно із переданням обвинувального акта до суду, а тоді коли справа вже перебувала в провадженні суду.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів указує, що відмова ОСОБА_8 від отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів не свідчить про невиконання стороною обвинувачення вимог ст.293 КПК України. Наявність у матеріалах провадження доказів направлення вказаного процесуального документу з додатками на поштову адресу обвинуваченого також доводить факт того, що стороною обвинувачення було вжито заходів для вручення ОСОБА_8 обвинувального акта та реєстру матеріалів. Крім того, апелянт не погоджується з висновками суду про порушення прав обвинуваченого на захист, відповідно до яких ОСОБА_8 не було вручено обвинувальний акт з додатками в присутності його захисника. Зазначає, що ст.293 КПК України вказано лише перелік учасників кримінального провадження, яким вручається процесуальний документ та не встановлює спосіб вручення обвинувального акта обвинуваченому. Вказує, що під час виконання вимог ст.293 КПК України учать захисника відповідно до вимог ст.52 КПК України не передбачена. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора та просив їх задовольнити, доводи захисника ОСОБА_7 , який заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновок суду першої інстанції про невідповідність вимогам процесуального законодавства обвинувального акта щодо ОСОБА_8 не відповідає фактичним даним кримінального провадження та є помилковим.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину, та передає його до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України, тобто є процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування, а обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акту.

У постанові Верховного Суду України від 24.11.2016 року № 5-328кс16 зазначено, що обвинуваченою вважається особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України.

На думку колегії суддів, за даними кримінального провадження, зокрема, обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , прокурором дотримано вимоги ст. 291 КПК України, тобто обвинувальний акт містить як формулювання обвинувачення, так і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Згідно із ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що стороною обвинувачення було вжито всіх заходів для виконання вимог ст.293 КПК України та вручення обвинуваченому копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Висновок суду першої інстанції про порушення права обвинуваченого на захист через невручення обвинувального акту в присутності захисника та надіслання поштою копії обвинувального акту з додатками вже під час перебування обвинувального акту на розгляді в суді першої інстанції, суперечить вимогам ст.ст.291, 293 КПК України та не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Як встановлено при перевірці матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 в присутності двох свідків відмовився від отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, тоді як його захисник отримав зазначенні процесуальні документи. (а.п.11,12)

Суд першої інстанції зі слів обвинуваченого ОСОБА_8 дійшов висновку, що стороною обвинувачення не було вжито заходів для належного вручення зазначених вище процесуальних документів, але при цьому не навів переконливих мотивів з цього приводу.

Чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено жодних заходів примусу до обвинуваченого для виконання вимог, передбачених ст.293 КПК України.

Відповідно до наявних в матеріалах доказів, зокрема, квитанції про поштове відправлення, стороною обвинувачення було вжито заходів у передбачений законом спосіб для повторного вручення ОСОБА_8 копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, що також є доказом виконання стороною обвинувачення вимог ст.293 КПК України. (а.п.62-63)

Висновки суду про те, що такі заходи стороною обвинувачення вжито вже під час перебування обвинувального акта в суді, не свідчать про порушення вимог кримінального процесуального закону та не узгоджуються з вимогами ст.ст.314, 315 КПК України.

Вищевказаними вимогами ст.293 КПК України передбачено загальний порядок вручення учасникам кримінального провадження копії обвинувального акту та додатків до нього, імперативних вимог щодо способу здійснення таких дій вказаною нормою не встановлено, а тому висновку суду про те, що обвинуваченому не було вручено обвинувальний акт у присутності його захисника, участь якого є обов`язковою, не грунтуються на законі.

При цьому прокурор має право повторно надати копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування стороні захисту під час проведення підготовчого судового засідання, а головуючий у справі після призначення справи до судового розгляду повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання, відповідно до вимог ч.2 ст.317 КПК України.

Крім того, є слушними доводи апелянта про те, що в розумінні вимог ст.20 КПК України, якою регламентовано перелік заходів, які передбачають право на захист обвинуваченого, вручення обвинувального акту обвинуваченому є процесуальною дією, за якої не передбачено обов`язкову участь захисника, що жодним чином не свідчить про порушення права на захист обвинуваченого.

Враховуючи те, що стороною обвинувачення вжито всіх заходів для виконання вимог ст.293 КПК України, повернення прокуророві обвинувального акту суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції без визначених ст.ст. 291, 314 КПК України підстав повернув прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , у зв`язку з чим рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту не можна визнати законним та обґрунтованим, тому його слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Херсонської області від 18 лютого 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000188 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4