Справа № 308/2913/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2020 року за № 0000128, про продовження строку тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мукачево, мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, з вищою освітою, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_8 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке 18.03.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128, за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 17 березня 2020 року в період з 13 год. 00 хв. до 16 год. 30 хв., ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, а саме з ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , тобто до вчинення злочину домовившись про спільне його вчинення, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, пред`явили незаконну вимогу ОСОБА_12 про передачу їм 15000 доларів США еквівалентом 405849 гривень, згідно офіційного курсу НБУ, за наступних обставин.
17 березня 2020 року, приблизно о 13 годині, ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , знаходячись неподалік автостанції міста Мукачево, що на перехресті вулиць Миру та академіка Павлова, побачивши, що по пішохідній частині із автовокзалу рухається ОСОБА_12 , підбігли до нього та, наносячи йому серію ударів руками, проти його волі і згоди заштовхали останнього до автомобіля марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 , таким чином позбавивши його можливості втекти, повезли потерпілого до лісосмуги за межі міста Мукачево в районі «Червоної гірки».
Прибувши до лісосмуги, ОСОБА_10 , ОСОБА_5 разом із ОСОБА_11 витягли із автомобіля потерпілого ОСОБА_12 , де продовжили наносити останньому удари руками та ногами по різним частинам тіла та, погрожуючи вбивством, пред`явили йому безпідставну протиправну вимогу передачі їм 15000 доларів США в термін до 18.03.2020 року, при цьому з метою демонстрації справжності своїх злочинних намірів ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , взявши із багажника дерев`яні палиці, нанесли потерпілому ряд ударів по тулубу.
У подальшому ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний намір на незаконне збагачення, шляхом вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 , з лісосмуги на автомобілі марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_1 , перемістились до готелю «Інтурист», який розташований за адресою: м. Мукачево, вул. Духновича, 93, де перебував ОСОБА_9 , який повторно пред`явив потерпілому протиправну вимогу передачі грошових коштів у сумі 15000 доларів США за нібито уявний борг до 18.03.2020 року, при цьому погрожуючи потерпілому ОСОБА_12 поламати руки і ноги.
Після вказаного, ОСОБА_9 , реалізуючи кінцеву мету злочинної діяльності, направлену на протиправне отримання грошових коштів у ОСОБА_12 , надав вказівку ОСОБА_5 відвезти його на зустріч до його матері ОСОБА_13 за місцем її роботи, а саме до адміністративної будівлі Мукачівської ДПІ Головного управління Державної податкової служби в м. Мукачево, що знаходиться за адресою: м. Мукачево, вул. Августина Волошина, щоб вона терміново знайшла частину грошових коштів в сумі 2500 доларів США, при цьому надав вказівку пригрозити їй, що в разі не передачі їм зазначеної суми, її син буде утримуватись в них.
На виконання злочинної вказівки ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , взявши потерпілого ОСОБА_12 , поїхав із ним за місцем роботи матері останнього, де ОСОБА_5 висловив наведену вище вимогу ОСОБА_14 , після чого разом із потерпілим ОСОБА_12 повернувся до готелю «Інтурист», де ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 продовжували залякування потерпілого ОСОБА_12 , шляхом психологічного тиску та погроз утримувати його у підвалі вказаного готельного комплексу до моменту передачі їм 2500 доларів США.
Побачивши, що потерпілий ОСОБА_12 заляканий та ним надано згоду на передачу грошових коштів у сумі 2500 доларів на наступний день, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 відпустили потерпілого.
Наступного дня, 18.03.2020 року о 12 год. 10 хв. потерпілий ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що в нього наявні дві тисячі доларів США, які він готовий передати йому. ОСОБА_9 , спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , з метою конспірації своєї злочинної діяльності від можливого викриття працівниками правоохоронних органів, виїхали на автомобілі марки «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_2 , до міста Ужгород, а потерпілому ОСОБА_12 наказав передати грошові кошти у сумі 2000 доларів США своїй дружині ОСОБА_15 за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
У подальшому, 18.03.2020 року о 14 год. 10 хвилин, одразу після передачі потерпілим ОСОБА_12 в АДРЕСА_2 частини грошових коштів у сумі 1000 доларів США ОСОБА_15 в рамках контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України неподалік адміністративної будівлі УСБ України в Закарпатській області, що за адресою: м. Ужгород, вул. Довженка, 3.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_12 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 134 від 20.03.2020 року, спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах тім`яної ділянки посередині волосистої частини голови, синців на шкірних покривах внутрішньої поверхні нижньої третини лівого передпліччя, спини та поперекової ділянки справа і зліва, зовнішньої поверхні верхньої третини правого стегна.
Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів. За ударним механізмом дії, ними могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої людини, а також предмет, на який вказує потерпілий (дерев`яна палиця). За давністю виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час пригоди, яка відбувалася 17.03.2020 року, можливість виникнення їх за обставин, про які повідомляє потерпілий, не виключена.
Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і за цією ознакою згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Громадянину ОСОБА_12 було нанесено не менше 17 ударів.
19 березня 2020 року о 14 год. 40 хв. ОСОБА_5 затримано відповідно до ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та поміщено до ІТТ № 1 ГУНП в Закарпатській області.

20 березня 2020 року о 14 год. 10 хв. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав і свобод (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_5 , підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення громадянина ОСОБА_12 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , протоколами проведення впізнання особи по фотознімкам із потерпілим ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події від 19.03.2020 року в будинку АДРЕСА_2 , протоколом затримання; матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження.

Як зазначає слідчий, під час досудового розслідування були встановлені та підтверджені ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовувалася необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

21 березня 2020 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 травня 2020 року без визначення розміру застави.

Слідчий вважає, що на даний час, враховуючи те, що строк застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу закінчується 13 травня 2020 року, є необхідність у його продовженні ще на два місяці, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування чи/та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи/та вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, санкція за вчинення якого, згідно ч. 2 ст. 189 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним.

Крім того, у клопотанні зазначено, що в межах досудового розслідування кримінального провадження, враховуючи його особливу складність, а також те, що в ході досудового розслідування, з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, правоохоронцями було підготовлено та подано до суду клопотання про продовження строків досудового розслідування до чотирьох місяців.

Беручи до уваги наведене, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, підтверджені вищевказаною ухвалою слідчого судді, існують і на даний час, слідчий просить слідчого суддю продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 до чотирьох місяців, а саме до 13 липня 2020 року.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обгрунтованість оголошеної ОСОБА_5 підозри, що підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_12 , протоколом допиту потерпілого від 18.03.2020 року, протоколами проведення впізнання особи по фотознімкам із потерпілим ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події від 19.03.2020 року в будинку АДРЕСА_2 та іншими доказами. Зазначили, що ОСОБА_5 підозрюється також у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а саме, за ч. 4 ст. 296 КК України. Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились, досудове розслідування у справі, строк якого продовжено до 20.07.2020 року, не закінчено, а тому є всі підстави, на думку сторони обвинувачення, для продовження строку дії обраного запобіжного заходу, у зв`язку з чим прокурор та слідчий просили клопотання задовольнити.
Захисники підозрюваного у судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою з тих підстав, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 189 КК України є необгрунтованою, клопотання слідчого не містить доказів наявності ризиків, обов`язок доказування наявності яких лежить на стороні обвинувачення. Крім того, захисники просили врахувати міцні соціальні зв`язки підозрюваного, а саме наявність у ОСОБА_5 батьків та сестри, відсутність судимості, позитивну його характеристику як активного учасника суспільства, а також наявність у підозрюваного такого захворювання, як «Синдром Вольфа Паркінсона Уайта», про що суду були надані документи з медичних установ, та застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією його від суспільства.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників, заперечивши проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:
1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;
2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
За правилами ч. 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Як передбачено ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000128, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2020 року, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.04.2020 року.
20 березня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є вимога передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим, обмеження його прав і свобод (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.03.2020 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 13.05.2020 року включно, без визнаення розміру застави.

Як вбачається з матеріалів справи, обставини кримінального правопорушення та причетність ОСОБА_5 до його вчинення підтверджуються зазначеними в клопотанні заявою потерпілого ОСОБА_12 , протоколом допиту потерпілого від 18.03.2020 року, протоколами проведення впізнання особи по фотознімкам із потерпілим ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події від 19.03.2020 року в будинку АДРЕСА_2 , а також повідомленням про підозру, оголошену ОСОБА_5 20.03.2020 року, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_15 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов переконання, що сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою. Разом з тим, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» та від 12 січня 2012 року у справі «Фельдман проти України»).
Зі спливом такого часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду з позиції практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя зазначає, що даний ризик залишається актуальним, виходячи з тяжкості злочину, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється та суворості покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить тяжкість злочину, а тому, на думку слідчого судді, є велика вірогідність того, що під важкістю відповідальності, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Оцінюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість незаконного впливу на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує, що показання потерпілого, свідків мають істотне значення для даного кримінального провадження, ОСОБА_5 відомі дані про потерпілого та свідків, а відтак, вплив на них матиме негативне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні. Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, експертів слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. При цьому слідчий суддя бере до уваги, що інкремінований підозрюваному злочин був вчинений із застосуванням фізичного та психологічного насильства. За таких обставин, слідчий суддя прийшов до переконання, що ризик незаконного впливу на свідків кримінального провадження, які під тиском підозрюваного можуть змінити свої показання, також є актуальним.

Як вказав прокурор у судовому засідання, ОСОБА_5 вже потрапляв у поле зору правоохоронних органів, на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Таким чином є обґрунтовані ризики того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може продовжити злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У зв`язку з наведеним, є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжувати злочинну діяльність, вчинити й інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню. Відтак, слідчий суддя прийшов до переконання, що стороною обвинувачення доведена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики не зменшилися та виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Доводи підозрюваного та захисників щодо необґрунтованості підозри та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, нічим не підтверджені та спростовані у ході судового рзгляду, оскільки у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри наданими слідчому судді доказами та підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
При цьому, аргументи, на які посилаються підозрюваний та його захисники, зокрема, наявність у підозрюваного батьків та сестри, активна участь у житті суспільства, як підстави для відмови у задоволенні клопотання, на переконання слідчого судді, з огляду на обставини, встановлені в ході судового засідання, не спростовують доводи органу досудового розслідування і не є такими, що забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Посилання сторони захисту на неможливість підозрюваного перебувати під варто у зв`язку із захворюапнням належним чином не підтверджені, а тому не є достатньою підставою для відмови у продовженні строку тримання під вартою.
Стороною обвинувачення підтверджена необхідність виконання органом досудового розслідування ряду слідчих та процесуальних дій. Зокрема, постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_8 від 17.04.2020 року у даному кримінальному провадженні призначено експертизу матеріалів і засобів відео звукозапису (фоноскопічну експертизу), до проведення якої залучено експертів Івано-Франківського науково-дослідного експерно-криміналістичного центру МВС України. Дана постанова була направлена до Івано-Франківського науково-дослідного експерно-криміналістичного центру МВС України з листом від 17.04.2020 року № 2167/106/7-2020. На даний час експертиза не завершена.
Крім того, ухвалами слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.04.2020 року групі слідчих, які здійснюють досудове розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, надано тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та знаходяться у володінні оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». Однак, слідство ще не отримало необхідну інформацію від ПрАТ «ВФ Україна». Після отримання результатів експертизи та тимчасового доступу до документів і в залежності від відображених у них даних, може виникнути необхідність провести ще ряд слідчих та процесуальних дій.
Слід також зазначити, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.05.2020 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до чотирьох місяців, а саме до 20 липня 2020 року.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя прийшов до переконання, що стороною обвинувачення доведено обгрунтованість підозри, а також те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та існують об`єктивні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою.
Разом з тим, клопотання підлягає частковому задоволенню, а строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовженню до 03 липня 2020 року, а не до 13 липня, як просить слідчий, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 199, 205, 309, 376, 392 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 днів, а саме до 03 липня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Дата та час оголошення повного тексту ухвали 12 травня 2020 року 11 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1