ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/915/20 Справа № 176/2820/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2020 року про відмову у задоволенні подання державної установи Жовтоводська виправна колонія (№26) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2020 року відмовлено у задоволенні подання державної установи Жовтоводська виправна колонія (№26) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
Обгрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що хоча засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, має 6 заохочень, стягнень не має, задіяний в господарській обслузі установи різноробочим пекарного цеху (пекар), залучається до робіт з благоустрою установи, підтримує зв`язки з рідними, провину у скоєних злочинах визнає та в заподіяному розкаюється, проте останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, при цьому звільнявся від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк та перебуваючи на волі продовжив свою злочинну діяльність і у період іспитового строку за досить незначний строк вчинив 3 нових злочини, що вказує на схильність ОСОБА_7 до систематичного вчинення нових злочинів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що для виправлення ОСОБА_7 необхідний більш тривалий час.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу засуджений зазначає, що законом не передбачено обмеження щодо застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання з мотивів тяжкості або виду злочину, або щодо особи, яка вже раніше звільнялась умовно-достроково. Звертає увагу, що характеризується позитивно, має 6 заохочень, стягнень не має, працює в пекарні установи, сумлінно ставиться до покладених на нього обов`язків.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Прокурор під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений умовно-достроково.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як слідує із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 останній раз засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 квітня 2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
Як встановив суд першої інстанції, виходячи з даних характеристики ОСОБА_7 останній, відбуваючи покарання за вчинення тяжких злочинів, відбув більше 2/3 строку покарання, характеризується позитивно, має 6 заохочень, стягнень не має, задіяний в господарській обслузі установи різноробочим пекарного цеху (пекар), залучається до робіт з благоустрою установи, підтримує зв`язки з рідними, провину у скоєних злочинах визнає та в вчиненому розкаюється.
Крім того, відповідно до матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 останній неодноразово судимий за умисні злочини.
Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і надав їм відповідну оцінку, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, оскільки сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків, тобто відсутність стягнень, ще не підтверджує того, що він повністю став на шлях виправлення, така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_7 зазнає позитивних змін.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не находить підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Ті обставини, що засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, стягнень не має, має 6 заохочень, працює в пекарні установи, сумлінно ставиться до покладених на нього обов`язків, не можуть свідчити, що він став на шлях виправлення. Достатніх даних на підтвердження зазначених обставин засуджений ОСОБА_7 не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.
Доводи ОСОБА_7 про упереджене ставлення до нього суду є безпідставними, як і його твердження, що суд не в повній мірі врахував обставини провадження. Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по провадженню законного та обгрунтованого рішення.
Судом першої інстанції досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по провадженню законного та обгрунтованого рішення. Достатніх даних на підтвердження зазначених в апеляційній скарзі обставин засуджений ОСОБА_7 не навів в апеляційній скарзі та не надав при її розгляді.
Відповідно до ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Апеляційний суд, виходячи з положень ст. 81 КК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш мяким" від 26 квітня 2002 року № 2, проаналізувавши дані щодо ставлення засудженого до вчиненого ним злочину, щодо праці, додержання ним вимог режиму, дані про його особу за весь період перебування в установах відбування покарань, оцінюючи у сукупності з даними щодо обставин скоєного злочину та строку реального відбуття призначеного покарання, приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 за весь період відбування покарання не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
З огляду на вищевикладене доводи засудженого не спростовують висновки суду першої інстанції щодо безпідставності поданого клопотання, а також не свідчать про доведення засудженим свого виправлення та про наявність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14 січня 2020 року про відмову у задоволенні подання державної установи Жовтоводська виправна колонія (№26) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4