Провадження № 1-кп/638/851/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0003696 від 15.09.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

встановив:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

ОСОБА_5 подано до суду клопотання про скасування арешту автомобіля «Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 , в обґрунтування якого зазначає, що на дату винесення ухвали про накладення арешту автомобіль належав їй, а не обвинуваченому по справі. Підставою для накладення арешту на майно є забезпечення збереження майна, на які слідчий просив накласти арешт, а також недопущення його втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, чи для забезпечення позовних вимог потерпілого. Вказує, що обвинувачений ОСОБА_4 не є її чоловіком, не ведуть з ним спільного хазяйства, автомобіль не є спільним з ним майном. При розгляді питання про накладення арешту судді не було відомо, що вказаний автомобіль належить їй, а не підозрюваному. Отже зняття арешту з автомобілю не призведе до втрати або будь-якого пошкодження майна та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та її представник подане клопотання підтримали.

Прокурор заперечувала проти скасування арешту автомобіля, посилаючись на те, що арешт вказаного автомобілю необхідний з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Обвинувачений в судовому засіданні просив скасувати арешт зазначеного автомобіля

Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку учасників провадження, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною першою статті 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що Шевченківським ВП ГУНП в Харківській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003696 від 15.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України. 30.10.2019 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, направлено для подальшого розгляду до Дзержинського районного суду м.Харкова.
Також судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 20.09.2019 року за клопотанням слідчого накладено арешт, зокрема, на легковий автомобіль марки «Daewoo» модель «Lanos» д/н НОМЕР_1 .
Постановою слідчого Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 29.10.2019 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Право власності на вказаний транспортний засіб зареєстровано на ОСОБА_5 .
Крім того розглядом клопотання встановлено, що ОСОБА_5 не має статусу обвинуваченої у даному кримінальному провадженні.
Вирішуючи клопотання про скасування арешту по суті, суд зауважує, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).
Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги наслідки арешту майна для його власника, розумність та співрозмірність обмеження права власності (володіння) завданням кримінального провадження, той факт, що в даний час відсутня загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, а також керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України) відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, суд вважає можливим автомобіль «Daewoo» модель «Lanos» д/н НОМЕР_1 передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 з попередженням її про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України з покладенням обов`язку забезпечити зберігання вказаного майна до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 174, 369-372 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту автомобілю задовольнити частково.

Автомобіль «Daewoo» модель «Lanos» д/н НОМЕР_1 - передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 з попередженням її про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя ОСОБА_1