Справа № 158/1072/20
Провадження № 1-кс/0158/356/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000316 від 01.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в :

04.05.2020 року до Ківерцівського районного суду Волинської області звернувся слідчий СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000316 від 01.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, з клопотанням про накладення арешту на майно, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді майстра лісу Ківерцівського лісництва державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство», будучи службовою та матеріально-відповідальною особою, зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих спонукань, перебуваючи у 10 квадраті 8 виділу Ківерцівського лісництва ДП «Ківерцівське ЛГ», зрізав два дерева породи сосна, які в подальшому погрузив на підводу яка була прикріплена до особистого транспортного засобу марки «mitsubishi» сірого кольору на іноземній реєстрації « НОМЕР_1 », де в подальшому мав отримати за це грошові кошти, чим спричинив збитки Ківерцівському лісництву державного підприємства «Ківерцівське лісове господарство".

Слідчим відділенням Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області по даному факту зареєстровано кримінальне провадження № 0000316 від 01.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

В ході огляду місця події від 30.04.2020 року у лісовому масиві 10 квадрату 8 виділу, Ківерцівського лісництва «Ківерцівське ЛГ» старшим слідчим ОМВ СУ ГУНП у Волинській області підполковником поліції ОСОБА_7 було оглянуто та вилучено підводу на якій знаходилася деревина породи сосна в кількості 9 штук, діаметром пня: 33 см., 27 см., 19 см., 30 см., 35 см., 27 см., 25 см., 38см., 39 см., транспортний засіб марки «mitsubishi» сірого кольору на іноземній реєстрації « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бензопила марки «Shtisl» М5 361, які 06.04.2020 року визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою для накладення арешту на майно є те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження є необхідність в проведенні комплексного дослідження вищевказаного вилученого майна на якому можуть зберегтись сліди злочину.

Прокурор Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про арешт майна, зазначив, що всупереч вимогам чинного КПК України огляд місця події проводився без ухвали слідчого судді, а також вказав, що у протоколі огляду місця події ОСОБА_6 зазначений як підозрюваний, однак відомості пред`явлення підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення відсутні. Також просив не брати до уваги протокол допиту ОСОБА_6 від 01.05.2020 року, як свідка, оскільки даний протокол здійснено з порушенням норм КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників справи, кожного зокрема, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від 01.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження, 30.04.2020 року у лісовому масиві 10 квадрату 8 виділу, Ківерцівського лісництва «Ківерцівське ЛГ» старшим слідчим ОМВ СУ ГУНП у Волинській області підполковником поліції ОСОБА_7 за участю підозрюваного ОСОБА_6 , було оглянуто та вилучено підводу на якій знаходилася деревина породи сосна в кількості 9 штук, діаметром пня: 33 см., 27 см., 19 см., 30 см., 35 см., 27 см., 25 см., 38см., 39 см., транспортний засіб марки «mitsubishi» сірого кольору на іноземній реєстрації « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бензопила марки «Shtisl» М5 361, які 06.04.2020 року визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

За змістом статтей 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені КПК, а також відповідальність, встановлена законом. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду.

Разом з тим, у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б стали підставою для проведення 30 квітня 2020 року огляду місця події у лісовому масиві 10 квадрату 8 виділу, Ківерцівського лісництва «Ківерцівське ЛГ». Натомість відомості про вчинення кримінального правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише на наступний день 01.05.2020 року і на підставі даних, отриманих під час вказаного огляду.

За таких обставин, проведений органами досудового розслідування 30 квітня 2020 року огляд місця події, який згідно приписів ч. 2 ст. 234 КПК здійснюється лише на підставі ухвали слідчого судді та після внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 3 ст. 214 КПК).

Дана позиція висвітлена у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.06.2018 року у справі № 740/5066/15-к (провадження № 51-3331 км 18).

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи з зазначеним клопотанням до слідчого судді прокурор, слідчий не звертались.

Крім того, як вбачається із п. 1 ч. 1 ст. ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадках затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення.

З протоколу огляду місця події від 30.04.2020 року проведеного старшим слідчим ОМВ СУ ГУНП у Волинській області підполковником поліції ОСОБА_7 , за участю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній має статус підозрюваного, однак у матеріалах справи відсутності відомості пред`явлення будь-яким особам підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 вказаної статті тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Згідно до вимог ст.ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На обґрунтування клопотання слідчий СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 посилався на необхідність накладення арешту для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, усунення протиріч під час досудового розслідування та перевірки дійсності встановлених обставин, для кваліфікації правопорушення, так і для вирішення питання про притягнення певних осіб до відповідальності, у тому числі для/та з метою використання в подальшому для проведення слідчих дій по встановленню обставин вчинення злочину.

Разом з тим, щодо накладення арешту на автомобіль марки «mitsubishi» сірого кольору на іноземній реєстрації « НОМЕР_1 » та підводи на якій знаходилася деревина породи «сосна», слідчий суддя зазначає наступне.

Санкція ч. 1 ст. 191 КК України конфіскацію не передбачає, причетність власника транспортного засобу до скоєння злочину не встановлена і немає підстав вважати, що він буде нести цивільну відповідальність за завдану шкоду.

Крім того, не доведена належність вищевказаного автомобіля марки «mitsubishi» сірого кольору на іноземній реєстрації « НОМЕР_1 » та підводи на якій знаходилася деревина породи «сосна» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також слідчим не доведена і можливість того, що дане тимчасово вилучене майно може бути знищено чи приховане власником або законним володільцем транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000316 від 01.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 15.05.2020 року