Справа № 183/2510/20
№ 1-кп/183/1203/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000256 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козіївка Краснокутського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця, який обіймає посаду гранатометника 3 розряду 2 повітряно-десантного взводу 7 повітряно-десантної роти 3 повітрянодесантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України,

в с т а н о в и в:

05.06.2019 року ОСОБА_5 призваний на строкову військову службу через ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_2 . На підставі телеграми начальника штабу військової частини НОМЕР_3 від 12.07.2019 року № 117/1/1400 солдат строкової військової служби ОСОБА_5 прибув з військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_3 для подальшого проходження строкової військової служби у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 148 від 23.07.2019 року солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини та призначений на посаду механіка-водія 2 парашутно-десантного взводу 1 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Разом з ОСОБА_5 у військовій частині НОМЕР_1 проходив строкову військову службу солдат ОСОБА_6 , якого наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 148 від 23.07.2019 року зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду механіка-водія 2 кулеметного відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки 3 парашутно-десантного батальйону.
Відповідно до положень ст.ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у відносинах підлеглості між собою не перебували, тобто є рівними за посадами і званнями.
Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 50, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, повинен постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, з повагою ставитися до співслужбовців, у спілкуванні з військовослужбовцями дотримуватися військової ввічливості та не допускати ганебних вчинків, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Однак, солдат військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 грубо порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності відносин підлеглості, за наступних обставин.
22.09.2019 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні казарми 3 батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через особисте неприязне ставлення до солдата ОСОБА_6 завів останнього до приміщення сушарні, розташованої на першому поверсі казарми НОМЕР_4 батальйону військової частини НОМЕР_1 , де заподіяв останньому два удари відкритими долонями правої та лівої руки в область обличчя, та двох ударів правої ноги в область тазу ліворуч та спини, чим заподіяв останньому сильний фізичний біль та тілесні ушкодження у вигляді численних саден тулуба, правого плеча, лобної області та потиличної ділянки, які згідно з висновком судово-медичної експертизи від 11.03.2020 року №762е за своїм характером як кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як 3 тижні (21 день).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також пояснив, що дійсно 22.09.2019 року приблизно о 16.00 годині, перебуваючи у військовій частині НОМЕР_1 , у нього виник конфлікт з ОСОБА_6 , в ході якого наніс останньому тілесні ушкодження. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_5 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у порушенні статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження, доведена в повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 406 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності; з`явлення із зізнанням.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Крім того суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив не тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем служби характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, а також думку потерпілого, який в своїй заяві зазначив, що не наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання. Тому, з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, за наявності кількох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також за відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням з мінімальним іспитовим строком, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 406 КК України та призначити йому покарання два роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1