пр. № 1-кс/759/137/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Києві клопотання представника Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про скасування арешту майна,

встановив:
27.12.2019 року до слідчого судді надійшло клопотання представника Акціонерного товариства "Альфа-Банк", який є власником майна, на яке накладено арешт, про скасування арешту з майна, а саме просив скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , накладеного на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 22.12.2018 року у справі за № 759/20779/19, зазначишив, що даний арешт накладено незаконно.

В судове засідання представник заявника не з"явився.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з"явимлись, повідомлені належним чином.

Судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР 20.12.2018 року за №0010223 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, пердбаченого ч.1 ст.190 КК України. Однак, як зазначає заявник в матеріалах клопотання, в рамках вказаного кримінального провадження, жодній особі не повідомлялось про підозру.
22.12.2018 року слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва було задоволено клопотання слідчого про накладення арешту, яке належить АТ "Альфа-Банк", а саме: на квартиру36 в будинку 2-В по вул. Чаадаєва Петра в м. Києві, у вигляді заборони відчуження, використання та розпорядження.
З метою повного, об`єктивного досудового розслідування у кримінальному провадженні та відшкодування завданих державі збитків, забезпечення можливої конфіскації майна, було задоволено клопотання слідчого про накладенні арешту на майно.
Проте, при вирішенні питання накладення арешту на майно, слідчому судді не були надані документи і докази в повному об`ємі, внаслідок чого було зроблено помилковий висновок про наявність підстав для накладення на нього арешту.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано .
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що арешт вижезазначеного майна підлягає скасуванню, а клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
Клопотання представника Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про скасування арешту майна, задовольнити.

Скасувати арешт, нерухомого майна, а саме з квартири АДРЕСА_1 , накладеного на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 22.12.2018 року у справі за № 759/20779/18.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1