Справа № 606/722/20
Провадження № 1-кп/596/72/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2020 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області кримінальне провадження № 0000084, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усольє-Сибірське Іркутської області Російської федерації, без постійного місця проживання та реєстрації, останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , останнє фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, тимчасово не працює, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст. 162 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 , будучи обізнаним щодо роду підприємницької діяльності свого колишнього тестя ОСОБА_6 , наявності в нього грошових коштів та ймовірного їх місця зберігання вирішив таємно викрасти дані грошові кошти із приміщення ОПП «Острівецьке», що в с.Острівець Теребовлянського району Тернопільської області.

13.02.2020 року ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки майна ОСОБА_6 близько 22 години приїхав в м. Теребовлю Тернопільської області.

Знаючи, що директор ОПП «Острівецьке» ОСОБА_6 у своєму автомобілі Hyundai Tucson реєстраційний номер НОМЕР_1 залишає ключі від офісного приміщення вказаного підприємства та від сейфу свого кабінету, а сам автомобіль в нічну пору доби зберігає в гаражному приміщенні на вул. Застіноцька поряд із будинком 8А, ОСОБА_7 13.02.2020 року близько 23 години вирішив проникнути у вищевказане гаражне приміщення з метою крадіжки вищевказаних ключів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на скоєння даного кримінального правопорушення, ОСОБА_7 , діючи всупереч волі ОСОБА_6 , порушуючи конституційне право на недоторканість приватної власності, шляхом зняття шиби вікна проник всередину гаражного приміщення свого колишнього тестя, що знаходиться в АДРЕСА_3 .

Перебуваючи в гаражному приміщенні, ОСОБА_7 через незамкненні двері проник всередину автомобіля Hyundai Tucson реєстраційний номер НОМЕР_2 , звідки викрав ключі від офісного приміщення ОПП «Острівецьке» та від сейфу кабінету директора ОПП «Острівецьке», після чого покинув гаражне приміщення через вікно.

Маючи в своєму розпорядженні ключі, ОСОБА_7 автомобілем таксі приїхав в с. Острівець Теребовлянського району, та, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, використовуючи викрадені ключі, з метою крадіжки зайшов в будівлю ОПП «Острівецьке», що за адресою: вул. Калюжна 1Ж, с. Острівець Теребовлянського району.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в ніч з 13 на 14 лютого 2020 року близько опівночі ОСОБА_7 , знаходячись в будівлі ОПП «Острівецьке», використовуючи викрадені ним ключі, проник в кабінет ОСОБА_6 де, відчинивши ключами сейф директора, таємно викрав звідти особисті грошові кошти останнього, що там зберігалися, в сумі 267 422 грн. та 30 300 доларів США по курсу 24,4966 грн. за один долар, на загальну суму 1009668 грн. 98 коп., після чого покинув будівлю ОПП «Острівецьке».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст. 162 КК України визнав повністю, розкаявся у вчиненому, суду пояснив, що він дійсно за обставин, встановлених в справі вчинив крадіжку грошових коштів із приміщення ОПП «Острівецьке» на загальну суму 1009668 грн. 98 коп.

Показав, що вчинив крадіжку грошей з відчаю. Після розлучення дізнався, що має заборгованість зі сплати аліментів на дітей в розмірі 12 тисяч гривень, яку він погасив, позичивши кошти у знайомих.

На заробітки в Польщу він виїхав десь в січні 2020 року, де перебував близько тижня. У зв`язку з відсутністю роботи повернувся в Україну.

Потрібно було повертати гроші, які позичав на дорогу в Польщу та на сплату аліментів.

У зв`язку з цим він вирішив взяти гроші в колишнього тестя. 13 лютого 2020 року він через верхнє відкрите вікно, яке було підперте цвяхами проник до гаражного приміщення на вул. Застіноцька в м.Теребовля, яке знаходиться поряд з будинком, де проживає його тесть та дружина. В гаражі знаходився автомобіль тестя марки Hyundai.

Він знав, що в автомобілі знаходяться ключі від ОПП «Острівецьке», взяв їх і на таксі, яке викликав в ОСОБА_9 поїхав до ОПП «Острівецьке», що знаходиться в с. Острівець Теребовлянського району.

Відкрив двері приміщення будівлі та кабінет, а також сейф. В сейфі в пакетах були гроші, він їх взяв та поскладав в пакет. Все закрив після себе, і на тому ж таксі вернувся до гаражу, в який заліз тим самим шляхом через вікно. Повернув ключі в автомобіль, який належить тестю.

Після цього на таксі поїхав в м.Дубно. Гроші він не рахував, і вже в номері готелю побачив, що грошей дуже багато. Хотів повернути їх, але його затримали працівники поліції.

Всі гроші були з ним, він не мав наміру переховуватись. Дуже шкодує за такий вчинок. Розкаюється у вчиненому. Вину в скоєному визнає повністю. Просить суворо його не карати.

Крім визнання вини в скоєному кримінальному правопорушенні самим обвинуваченим його винуватість доведена показаннями потерпілого.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо таємного викрадення належних йому грошових коштів в особливо великих розмірах, поєднаному з проникненням в інше приміщення, а також незаконного проникнення в інше володіння особи.

Додатково показав, що обвинувачений є його колишнім зятем. Він прийшов у їхню сім`ю та працював на його підприємстві ОПП «Острівське» заправником близько 13 років десь з 2007 року. Протягом сімейного життя в обвинуваченого з його дочкою склалися не зовсім добрі стосунки, вони постійно сварилися, про те заради двох неповнолітніх дітей продовжували жити сім`єю.

На початку травня 2019 року його донька прийшла до нього і пожалілася, що в зятя стосунки з іншою жінкою. Тоді він визвав до себе ОСОБА_7 і сказав, щоб він написав заяву на розрахунок. Обвинувачений погодився. Вони його зняли з реєстрації з квартири в м. Теребовля, а також він звільнив його з роботи в ОПП «Острівецьке».

Після звільнення ОСОБА_7 повідомив його, що збирається їхати в м.Донецьк до своїх батьків і попросив дати йому грошей на дорогу. Він дав йому 5000 грн., проте в Донецьк обвинувачений та і не поїхав.

14 лютого 2020 року він (потерпілий) приїхав зранку на роботу в ОПП «Острівецьке». Оскільки потрібно було заплатити гроші за ремонт болгарки він заглянув барсетку, яку зберігає в машині і там не виявив грошей. Відкрив сейф, який знаходиться в його кабінеті ОПП «Острівецьке» на другому поверсі.

Заглянув у верхню частину сейфа, де він зберігав 16000 грн., там було порожньо. Подивився у нижню частину сейфа, де зберігав 250 000 грн. та 30 300 американських доларів США, і теж не виявив там ніяких коштів.

Того ж дня він звернувся в поліцію та повідомив, що підозрює в крадіжці колишнього зятя. Поліція приїхала на місце та розпочала розслідування. Як стало відомо, ОСОБА_7 12 лютого 2020 року перетнув кордон і виїхав з Польщі, затримали його з усіма грошима у м.Дубно в готелі, в якому він був поселений.

Додатково пояснив, що сейф зачинявся на два замки. Ключі від сейфу були тільки в нього і зберігались в барсетці в машині. Автомобілем він заїжджав в гараж, а гараж зачиняв.

В гаражі на другому поверсі є маленьке вікно, через яке обвинувачений заліз в гараж, спустився на перший поверх, викрав ключі від приміщення, кабінету та сейфу. Автомобіль замкненим не був. Зранку він завів машину і все було на місці: ключі, барсетка.

Проживають вони в багатоквартирному будинку. Він на першому поверсі, а дочка з сім`єю на четвертому поверсі.

Грошові кошти йому повернули. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Просить його суворо не карати, призначити покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч.5 ст. 185 КК України.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає їх правдивими та достовірними, оскільки вони є послідовні, об`єктивно та детально відображають обстановку та обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, пояснюють мотив скоєного. Також вони повністю узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_6 .

Колегія суддів відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнала недоцільним дослідження показань свідків та письмових доказів щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також добровільність та істинність їх позиції.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про доведеність обвинувачення ОСОБА_7 «поза розумним сумнівом», дії якого вірно кваліфіковано за ч.5 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України, як таємне викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, поєднане з проникненням в інше приміщення, а також незаконне проникнення в інше володіння особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого колегія суддів визнає: вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Колегією суддів враховується особа обвинуваченого, зокрема, те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Судом також враховується те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, шкода потерпілому відшкодована, після скоєння злочину тяжкі наслідки не настали.

Наведені обставини колегія суддів, на підставі ст. 66 КК України визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 просив суворо не карати обвинуваченого, вважав покарання, передбачене санкцією ч.5 ст. 185 КК України надто суворим, просив призначити покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч.5 ст. 185 КК України.

Враховуючи встановлені обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, колегія суддів вважає за можливе з застосуванням ст. 69 КК України призначити ОСОБА_7 основне покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.5 ст. 185 КК України та додаткове покарання у виді конфіскації майна.

За ч.1 ст. 162 КК України призначити покарання у виді обмеження волі.

Остаточне покарання обвинуваченому слід призначити із врахуванням положень ч.1 ст.70, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

На думку колегії суддів, таке покарання буде відповідати його загальній меті, а застосування більш м`якшого покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, буде не достатнім для його виправлення.

Підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, колегія суддів не знаходить.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання, тобто з 15 лютого 2020 року.

На підставі ст.72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_7 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 15 лютого 2020 року (з моменту затримання) по дату набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь Держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-трасологічної експертизи №3/2-165/20 від 25.02.2020 року в розмірі 471,03 грн.; судово дактилоскопічної експертизи №3/1-226/20 від 03.03.2020 року в розмірі 785,05 грн.; судової дактилоскопічної експертизи №3/1-227/20 від 10.03.2020 року в розмірі 785,05 грн.; судової дактилоскопічної експертизи №3/1-228/20 від 10.03.2020 року в розмірі 628,04 грн.

Ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2020 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти на загальну суму 267422 грн. та 30300 доларів США, картонну коробку, мобільний телефон марки «Bravis» моделі A_506, чорного кольору IMEI49529, НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Sigma mobile» чорного кольору, мобільний телефон марки «NAOMI» чорно зеленого кольору IMEI88833, НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору.

Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2020 року.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
ОСОБА_7 визнати винуватим в пред`явленому йому обвинуваченні за ч.5 ст.185, ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання:

- за ч.5 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності;

- за ч.1 ст.162 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою у Державній установі «Чортківська установа виконання покарань (№ 26)».

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання, тобто з 15 лютого 2020 року.

На підставі ст.72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_7 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 15 лютого 2020 року (з моменту затримання) по дату набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17 лютого 2020 року (№606/455/20).

Речові докази:

- грошові кошти на загальну суму 267422 грн. та 30300 доларів США (постанова слідчого судді Теребовлянського районного суду від 17 лютого 2020 року в справі №606/455/20), які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 повернути потерпілому.

- картонну коробку, що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Теребовлянського ВП ГУ НП в Тернопільській області знищити.

- мобільний телефон марки «Bravis» моделі A_506, чорного кольору IMEI49529, НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Sigma mobile» чорного кольору, мобільний телефон марки «NAOMI» чорно зеленого кольору IMEI88833, НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору конфіскувати в дохід Держави.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-трасологічної експертизи №3/2-165/20 від 25.02.2020 року в розмірі 471,03 грн.; судово дактилоскопічної експертизи №3/1-226/20 від 03.03.2020 року в розмірі 785,05 грн.; судової дактилоскопічної експертизи №3/1-227/20 від 10.03.2020 року в розмірі 785,05 грн.; судової дактилоскопічної експертизи №3/1-228/20 від 10.03.2020 року в розмірі 628,04 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд протягом 30 днів з часу його оголошення, а обвинуваченим у той же термін з дня отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3