Дата документу 08.01.2020 Справа № 554/1361/19
Провадження № 1-кс/554/517/2020
УХВАЛА

Іменем України

08 січня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава в режимі відео конференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 10.07. 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадження №00000052 від 12.02.2019 року,-

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із вказаною скаргою, в якій просила скасувати постанову слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 10.07. 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадження №00000052 від 12.02.2019 року .

В обґрунтування скарги вказувала, що 10.07.2019 року слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління державного бюро розслідувань розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження № 0000052 від 12.02.2019 року за ч.1 ст. 366 КК України.

Оскаржувану постанову вважає незаконною, винесену без врахування принципу законності встановленого ч.2 ст.9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження всіх обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні в режимі відео конференції ОСОБА_3 скаргу підтримала, прохала її задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися.

Згідно ч.3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень статті 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови. Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч.4 ст.110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.

Встановлено, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві перебуває кримінальне провадження №00000052 від 12.02.2019 рокуза ознакамикримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Частиною 2 статті 91 КПК України, визначено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

10.07.2019 року постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 було відмолено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 , щодо призначення у вищевказаному кримінальному провадженні почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, тобто такі, що є об`єктивно необхідними для їх виконання або прийняття.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин у кримінальному провадженні покладається на слідчого, прокурора.

Постанова слідчого в кожному випадку має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати вимогам кримінального процесуального закону, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Виходячи з змісту п.2 ч.5 ст.110, ч.2 ст.220 КПК України, постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, з зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

При винесенні оскаржуваної постанови слідча посилалась, на недоведеність та відсутність значення для кримінального провадження обставин, які планується встановити в результаті проведення вказаної експертизи. Іншого мотивування відмови в задоволенні клопотання оскаржувана постанова не містить. З погляду на це, відмову слідчого у задоволенні клопотання ОСОБА_3 не можна вважати належним чином обґрунтованою

У мотивувальній частині вищевказаної постанови достатньо не наведенні та відсутні обґрунтування і мотиви, якими керувався слідчий при вирішенні клопотання заявника про проведення ескпертизи.

Згідно постанови позиції Пленуму ВССУ від 03 червня 2016 року «Про практику вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими (розшуковими) діями» зазначено, що здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні є обов`язком слідчого судді та про те, що відповідно до ч. 2 ст.307 КПК слідчий суддя за результатами розгляду скарги може постановити ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого, прокурора; 2) зобов`язання вчинити певну дію; 3) зобов`язання припинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.

Досліджуючи обґрунтованість доводів поданої скарги, встановлено, що постанова слідчої про відмову в задоволенні клопотання винесена без всебічного дослідження обставин справи, слідчою належним чином не перевірені доводи викладені в заяві.

За таких обставин, слідчий суддя вважає що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 214, 303-304, ч.2 ст. 376 КПК України, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 10.07. 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадження №00000052 від 12.02.2019 року задовольнити.

Скасувати постанову слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 10.07. 2019 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадження №00000052 від 12.02.2019 року .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 10.01.2020 року о 13 год. 05 хв.

Слідчий суддя Октябрського

районного суду м.Полтави ОСОБА_1