Єдиний унікальний № 236/4834/19
№ 1-кп/243/357/2020
УХВАЛА
Іменем України
17 січня 2020 року м. Слов`янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000626 від 31.08.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красний Лиман Донецької області, РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який має середню освіту, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2019 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 111930, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по асфальованій проїзній частині вулиці Слобожанської в м.Лиман Донецької області. На шляху прямування водій ОСОБА_5 , діючи необережно, проявляючи недбалість, легковажно розраховуючи на запобігання аварійної ситуації та її переростання в дорожньо-транспортну пригоду, не обрав для даної ділянки дороги безпечні прийоми управління зазначеним транспортним засобом, щоб при впливі на органи керування автомобілю (гальмівна система, рульове керування), мати змогу постійно контролювати стійке положення, напрямок і траєкторією руху в межах обраної смуги руху. У зв`язку з чим, в районі будинку № 1, розташованого по вул.Суворова, та прилеглого до вул.Слобожанської в м.Лиман Донецької області, порушив п.12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., відповідно до яких: п.12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Зазначені дії водія ОСОБА_5 призвели до виникнення аварійної ситуації та її переростання в дорожньо-транспортну пригоду, оскільки він правим переднім колесом керованого ним автомобілю здійснив наїзд на праву ногу пішохода ОСОБА_4 .

Допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у виді рваної рани внутрішньої поверхні правого гомілковостопного суглобу, відкритого уламкового внутрішньо суглобового перелому внутрішньої та зовнішньої щиколоток правої гомілки, зі зміщенням та вивихом правої ступні до ззовні, і відносяться вони до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як потребуючі для свого лікування більш 21 доби.

Відповідно до положень статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно ОСОБА_5 лише в межах висунутого йому обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті від 28 листопада 2019 року.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив, що 31.08.2019 р. близько 20-00 год. він їхав по вул.Слобожанській м.Лиман, керуючи автомобілем ВАЗ 111930, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Під час руху біля будинку № 1, розташованого на вулиці Суворова, та прилеглого до вул.Слобожанській, правим переднім колесом автомобіля наїхав на праву ногу пішохода ОСОБА_4 . Зазначив, що ним відшкодовано шкоду потерпілому. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності, посилаючись на положення ст.46 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що він був учасником ДТП, внаслідок якого отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Обвинувачений у добровільному порядку відшкодував йому спричинену шкоду. Претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, підтримав клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого, зазначив, що заперечень проти його задоволення не має.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст.46 КК України провадження в кримінальній справі може бути закрито відносно особи, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані збитки.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно змісту ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності № 12 від 23.12.2005 року визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, яка вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК України.

Пунктом 2 вищезазначеної постанови передбачено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися (незалежно від того, надійшла справа з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити у визначеному КПК порядку відповідне рішення. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Крім того, як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, в провадженні № 13-66кс18, що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України.
Згідно висновку експерта № 2/19-359 від 20.11.2019 р., з технічної точки зору, у дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля ВАЗ 111930, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був з моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту початку зміни напрямку руху пішохода у бік смуги руху автомобіля) - застосувати заходів до гальмування, тобто, діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору, водій автомобіля марки ВАЗ 111930, державний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , діючи відповідно до вимог п.12.3 ПДР України, мав технічну можливість запобігти дану ДТП шляхом застосування гальмування та зупинки автомобіля до місця наїзду на пішохода. З технічної точки зору, в даній дорожній ситуації, дії водія автомобіля марки ВАЗ 111930, номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , які не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, знаходились у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки водій ОСОБА_5 , виконуючи вимоги вищезгаданого пункту Правил дорожнього руху, мав технічну можливість запобігти даній ДТП шляхом застосування гальмування та зупинки автомобіля до місця наїзду на пішохода.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до переконання, що дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Враховуючи, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, активно сприяв розкриттю злочину, потерпілий претензій матеріального та морального характеру не має, шкода відшкодована, раніше не судимий, звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності відповідно до вимог ст.46 КК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 на підставі ст.46 КК України, необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

У відповідності до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ст.46 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що під час судового засідання встановлено наявність законних підстав для закриття провадження у зв`язку із звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.286 ч.1 КК України на підставі ст.46 КК України.

Відповідно до положень статті 100 КПК України, речовий доказ по справі автомобіль ВАЗ 111930, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який під час досудового розслідування був повернутий за належністю володільцю ОСОБА_5 , підлягає залишенню за належністю у цього користувача.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України лише у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, підстави для стягнення з обвинуваченого зазначених процесуальних витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 46 КК України, ст.ст.100, 284-286, 288 ч.3 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, на підставі ст.46 КК України, - у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000626 від 31.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, - закрити.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 111930, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який під час досудового розслідування був повернутий за належністю володільцю ОСОБА_5 , залишити за належністю у цього користувача.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1