Справа № 991/2542/19
Провадження1-кс/991/1722/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м.Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на злочинну бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 по справі № 991/2542/19,

ВСТАНОВИВ:
До судді Вищого антикорупційного суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на злочинну бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 по справі № 991/2542/19.
В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що слідчий суддя ОСОБА_4 не може чесно розглядати подану ним скаргу, оскільки на його думку, слідчий суддя вчиняє злочинну діяльність.

У призначене судове засідання для розгляду відводу слідчому судді ОСОБА_4 заявник не прибув без пояснення причин, хоча про дату час та місце розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить виписка з відстеження отримання судової повістки адресатом.
Дослідивши матеріали заяви про відвід, суддя дійшов висновку про можливість здійснення розгляду цієї заяви за відсутності заявника та про відмову у задоволенні відводу з огляду на наступне.
Відповідно до положень ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 pоку, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.
Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).
Що стосується доводів заявника щодо упередженості слідчого судді ОСОБА_4 , суддя зазначає наступне.
Статтею 75 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

В той же час у заяві ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 не наведено даних на підтвердження жодної з обставин, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 частини першої та частиною другою вказаної статті.
Щодо обставин для відводу слідчого судді, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, які передбачають можливість відводу слідчого судді за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, то і вони у даному випадку не доведені, оскільки заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 не містить об`єктивних обставин, які можуть свідчити про його упередженість під час здійснення правосуддя у справі № 991/2542/19 за скаргою ОСОБА_3 ..
Так, зокрема, ОСОБА_3 обґрунтовує свою заяву про відвід виключно незгодою з прийнятим слідчим суддею рішенням у справі № 991/2542/19 від 20.12.2019, яке в подальшому 23.01.2020 скасовано Апеляційною палатою ВАКС, що, на думку заявника, свідчить про упередженість слідчого судді, оскільки він мав заявити самовідвід.
Однак, незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути визнана підставою для відводу судді від участі у розгляді справи, оскільки жодним чином не свідчить про упередженість судді.
При цьому законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
З огляду на вищенаведене і з урахуванням того, що заявник не погоджується з рішенням судді, ухваленим під час здійснення правосуддя у справі № 991/2542/19 за скаргою ОСОБА_3 , не зазначає у своїй заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки упередженості слідчого судді під час судового розгляду, а також самостійно робить висновки про злочинну діяльність слідчого судді та неможливість чесного правосуддя, тому не вбачається порушення закону та підстав для відводу.
З огляду на зазначене, суддя приходить до висновку, що в ході судового розгляду заяви про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 та які б, в свою чергу, унеможливлювали б винесення слідчим суддею об`єктивного судового рішення, а відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для відводу судді, вивчивши матеріали заяви, суддя вважає, що доводи заявника ОСОБА_3 є необґрунтованими, а тому у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 необхідно відмовити.
Керуючись статтями 9, 75, 80,81, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду скарги на злочинну бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 по справі № 991/2542/19, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1