Справа № 204/7696/19
Провадження № 1-кп/204/320/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2020 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Дніпропетровську, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 28 жовтня 2005 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців, з заліком тримання під вартою. Звільнився 20.02.2009 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 17 днів;
- 20 серпня 2013 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.301, ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
- 16 лютого 2017 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 13 вересня 2019 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України;
- 26 грудня 2019 року вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі;
- 30 січня 2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 70 КК України, призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року у виді двох років позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним цим вироком суду, визначивши покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі. На підставі положень ст. 71 КК України, призначено покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2019 року покарання у виді п`яти місяців позбавлення волі, остаточно визначено покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та у жовтні 2019 року вчинив умисний корисливий злочин проти власності.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. Пояснивши, що дійсно, в час та у місці, зазначеному у обвинувальному акті, тобто 20 жовтня 2019 року приблизно о 13.40 год., він знаходячись в магазині «Варус-44» на вул. Робоча, 67 в м.Дніпро, скоїв крадіжку пляшки текіла «Sierra Tequila» об`ємом 0.7л, яку заховав собі під куртку, пройшов через касову зону магазину, не сплативши за вказаний товар, після чого був затриманий охоронцями магазину. У вчиненому розкаюється.
Від представника потерпілого TOВ «Омега» надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, зазначивши, що претензий матеріального характеру до обвинуваченого він не має, просить призначити покарання на розсуд суду. Не заперечував щодо проведення розгляду справи відповідно до ст.349 КПК України.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.54-67); протоколи огляду від 20.10.2019 року, з фототаблицею (а.п.9-15); висновок експерта судово-товарознавчої експертизи № 2979 від 21.10.2019 року (а.п.38-42), звіт про фактичні затрати на проведення експертизи №2979 (а.п.37), постанови про визнання речовим доказом від 21.10.2019 року (а.п.29,30).
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.2 ст.185 КК України з виконанням вимог ч.1 та ч.3 ст.68 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на злочин середньої тяжкості, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працює, раніше судимий, має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість. Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст.66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.185 КК України, що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, цілям його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив зазначений злочин до ухвалення вироку Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2020 року, а тому суд вважає за необхідне, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.
Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року ОСОБА_4 обраний запобіжний захід тримання під вартою.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення судової товарознавчої експертизи, згідно наданого звіту про фактичні затрати на проведення експертизи.
Цивільний позов не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання: два роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом частково складання покарань за цим вироком та вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2020 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки сім місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - з 29 жовтня 2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави фактичну вартість проведення судової товарознавчої експертизи №2979 від 21.10.2019 року у розмірі 150 гривень 00 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1