Справа № 754/2919/20
У Х В А Л А
Іменем України

06 березня 2020 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УПГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001587 від 03003.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, а саме: автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 . Зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили крадіжку речей з квартири АДРЕСА_1 , і на вищевказаному автомобілі, за кермом якого був ОСОБА_5 , вони були затримані працівниками поліції. Вказує, що автомобіль є речовим доказом у справі, знаряддям вчинення злочину, а тому з метою збереження речового доказу просить накласти арешт на автомобіль «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.

Відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Враховуючи вищевказані вимоги Закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване лише формально.

Встановлено, що підозра особі, яка знаходилась за кермом автомобіля «Шкода», а саме ОСОБА_5 не вручена, матеріали клопотання не містять беззаперечних доказів, які б свідчили що автомобіль «Шкода» був знаряддям вчинення злочину та що це майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98, частині другій статті 167 цього Кодексу, зокрема забезпечить виконання завдань такого арешту та досягнення його мети передбаченої ч. 2 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 163-165, 309, КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: