Справа № 461/8014/19
Провадження №1-кп/461/255/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.02.2020 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003213 від 12.07.2018 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, одруженого, з середньо-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно 89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 08 липня 2018 року, приблизно о 01 год. 55 хв. перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, наніс потерпіломуодин удар сковорідкою в ліву лобно-скроневу ділянку голови та один удар цією ж сковорідкою в праву тім`яно-потиличну ділянку голови, в результаті чого останній, втративши свідомість, впав на підлогу, завдавши тим самим потерпілому,відповідно до висновку експерта №77/18 від 21.08.2018 року, тяжкі тілесні ушкодження, а саме закриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку з ураженням лівої лобної частки, субдуральної гідроми правої півкулі головного мозку, субарахноїдальних крововиливів лівої лобної ділянки та правої півкулі мозочка, з вторинними крововиливами в білій речовині лівої тім`яної та скроневої часток, яка на фоні ішемічної хвороби серця з зоною гострої ішемії міокарду задньої стінки лівого шлуночка серця ускладнилася набряком набуханням головного мозку, що були спричинені 07-08.07.2018 року, від яких ОСОБА_8 , не приходячи до тями, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у Комунальній міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги.
Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винну у пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та надав суду пояснення про те, що 08.07.2018 року він приїхав до ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_9 вийшов з помешкання, а він залишився сам. Близько 22.23 год. вийшов у туалет і побачив чоловіка, який самостійно зайшов до квартири та захлопнув двері за собою. ОСОБА_8 запитав у обвинуваченого чому він знаходиться у цій квартирі, назвавши його злодієм. Вхопився за ніж і погрожував йому, при цьому говорив за гроші, однак ОСОБА_4 не розумів, в чому справа і про що говорить потерпілий. Зокрема зазначив, що панічно боїться ножа, оскільки у 2001 році на нього напали біля під`їзду будинку. Біля нього стояла сковорідка і він вдарив нею ОСОБА_8 по голові, вибив ніж з його руки. Потерпілий зловив виделку, однак упав на підлогу, ударився і після цього не розмовляв. Обвинувачений зазначив, що один удар він завдав йому в ділянку голови біля вуха, а два удари біля чола. Стверджує, що відразу викликав поліцію та медичну допомогу. Згодом приїхали працівники МНС та вибили двері квартири. Він не підходив до потерпілого, оскільки не знав, що з ним. Алкоголь в цей день не вживав. Мобільний телефон у потерпілого він не брав. ОСОБА_4 цивільний позов не визнав, проте розкаюється у вчиненому.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що ОСОБА_9 є чоловіком її сестри, яка померла 8 років тому. 08.07.2018 року у суботу вона поїхала оглянути помешкання своєї дочки у село Ременів, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, оскільки остання перебувала у пологовому відділенні на Джамбула. Її чоловік ОСОБА_8 08.07.2018 року пішов до ОСОБА_9 . Коли вона повернулася додому, то зателефонувала чоловікові ОСОБА_8 , однак він не відповідав. Близько 01:30 год. з телефону її чоловіка зателефонувала невідома жінка і повідомила, що на АДРЕСА_3 лежить чоловік, який нічого не пам`ятає. На місце події приїхала карета швидкої допомоги, поліція та МНС. Близько години працівники МНС вирізали двері квартири АДРЕСА_2 , де виявлено тіло її чоловіка ОСОБА_8 , яке лежало коло дверей та мало явні ознаки ушкодження голови. Крім того, у вказаній квартирі перебував обвинувачений ОСОБА_4 . ОСОБА_9 зачинив обвинуваченого та її чоловіка у квартирі, однак чому він це зробив, їй не відомо. ОСОБА_4 був п`яний та стояв біля холодильника. Тіло її чоловіка було накрито покривалом. Близько 5:00 години ОСОБА_8 забрали в реанімацію Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги. Близько 8 год. ранку потерпіла, разом із подругою та її чоловіком поїхали на АДРЕСА_3 , де зустрілися із обвинуваченим. Вона намагалася з`ясувати у ОСОБА_4 , чому він побив її чоловіка, на що останній відповів, що ОСОБА_8 нападав на нього і мав у руках виделку. Після розмови із обвинуваченим, вона поїхала до чоловіка у лікарню, а згодом знову повернулася у квартиру АДРЕСА_4 , де зустріла ОСОБА_9 . Він розповів їй, що автоматично закрив її чоловіка та обвинуваченого у своїй квартирі. Стверджує, що обвинувачений та ОСОБА_9 у день вчинення злочину вживали алкогольні напої, однак потерпіла стверджувала, що її чоловік не вживав спиртного близького десяти років, оскільки переніс мікроінсульт. Востаннє вона спілкувалася зі своїм чоловіком ОСОБА_8 ввечері 08.07.2018 року і він повідомив, що знаходиться у квартирі ОСОБА_9 , де також був майбутній сват ОСОБА_9 , оскільки син ОСОБА_9 мав одружуватися з донькою обвинуваченого ОСОБА_4 . Окрім того, стверджує, що перебуваючи у квартирі вона не бачила на місці події ножа. Обвинувачений завдав їй матеріальної та моральної шкоди, яку досі не відшкодував. Просить задоволити цивільний позов.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що працює начальником караулу ДСНС, з потерпілим та обвинуваченим особисто не знайомий. 08.07.2018 року, разом із іншими працівниками ДСНС, приїхали на виклик за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки необхідно було відчинити двері за допомогою бензоріза. Стояв безпосередньо перед дверима в момент їх відкриття, до квартири не заходив. Згодом побачив обвинуваченого, який не був побитий, візуально нічого особливого на ньому видно не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що працює командиром відділу державної пожежно-рятувальної частини. 08.07.2018 року він прибув на виклик за адресою: АДРЕСА_3 , заліз до квартири через вікно та з внутрішньої сторони вирізав двері, чітко ствердивши, що такі були зачинені на ключ, а не захлопнуті. Коли він потрапив до квартири, там було двоє осіб, один з яких сидів за столом, був спокійним, не агресивним, інший лежав на підлозі, дихав із хрипом, на голові було багато крові.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що працює командиром відділу державної пожежно-рятувальної частини, з потерпілим та обвинуваченим особисто не знайомий. 08.07.2018 року, разом із іншими працівниками державної пожежно-рятувальної частини, приїхали на виклик за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки необхідно було відчинити двері. Всередину квартири він не заходив, обвинуваченого не бачив, проте бачив як працівники швидкої медичної допомоги виносили потерпілого, який був у непритомному стані.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що працює старшим пожежником державної пожежно-рятувальної частини, з потерпілим та обвинуваченим особисто не знайомий. 08.07.2018 року, разом із іншими працівниками державної пожежно-рятувальної частини, приїхали на виклик за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки необхідно було відчинити двері. Всередину квартири він не заходив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що працює командиром взводу першого батальйону УПП у Львівській області. 08.07.2018 року, разом із іншими працівниками УПП у Львівській області, приїхали на виклик за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 знаходився у квартирі, через вікно було видно, що на підлозі лежить тіло чоловіка. Після чого, працівниками патрульної поліції та пожежно-рятувальної частини було знято грати, які знаходилися на вікні, та таким чином, через вікно вони змогли потрапити до квартири для того, щоб відчинити двері. ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_14 , що потерпілий нападав на нього з ножем, відтак, захищаючись, він взяв сковорідку та здійснив нею удар по голові потерпілого. Однак, ножа оперативно-розшуковою групою на місці знайдено не було. ОСОБА_4 був з ознаками алкогольного сп`яніння. У потерпілого була вибита щелепа, обличчя знаходилося в крові, був відчутний запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_14 повідомив суду, що виклик поліції був здійснений ОСОБА_4 . У повідомленні він вказав, що його тримають у квартирі та не має змоги звідти вийти.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що працює інспектором УПП у Львівській області. 08.07.2018 року, разом із іншими працівниками УПП у Львівській області, приїхали на виклик за адресою: АДРЕСА_3 . Однак, на місці події вже знаходився інший екіпаж патрульної поліції, відтак він покинув вказану адресу.

Окрім того, в судовому засіданні було оголошено допит свідка ОСОБА_9 від 31.08.2018 року на підставі ст.358 КПК України, оскільки допитати ОСОБА_9 в судовому засіданні не являється за можливе, оскільки останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 17.12.2018 року. З протоколу допиту ОСОБА_9 вбачається, що 07.07.2018, приблизно о 18:00-19:00 год., він перебував у своєму помешканні за адресою: АДРЕСА_3 . До нього додому прийшов ОСОБА_4 , з яким він був знайомий протягом одного року, оскільки син ОСОБА_9 зустрічався з донькою ОСОБА_4 . Згодом, ОСОБА_9 пішов в магазин, де придбав одну пляшку горілки, об`ємом 0,5 літри та після того повернувся додому та разом з ОСОБА_4 вживали алкоголь. Через декілька хвилин після того, до ОСОБА_9 прийшов ОСОБА_8 , із яким він був знайомий близько 20 років. Протягом тривалого часу усі спілкувалися, вживали їжу та розпивали алкоголь. Близько 22:00-23:00 год., в двері постукав сусід на ім`я ОСОБА_16 , разом із яким ОСОБА_9 пішов в магазин, для придбання цигарок, залишивши вдома ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Придбавши цигарки та алкоголь, ОСОБА_9 та його сусід ОСОБА_16 пішли до квартири сусіда, де разом розпили пляшку горілки та оскільки обоє перебували в стані алкогольного сп`яніння, заснули. Повернувся ОСОБА_9 додому вранці 08.07.2018 року, де побачив, що двері його квартири зламані та відкриті навстіж. В квартирі знаходився ОСОБА_4 , який повідомив ОСОБА_9 , що між ним та ОСОБА_8 відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 накинувся на нього з ножем, а він захищаючись вдарив ОСОБА_8 сковорідкою.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав частково, його вина повністю доведена зібраними у справі доказами.
Крім показів потерпілої та свідків, отриманих у судовому засіданні обставини злочину та винність обвинуваченого підтверджується наступними доказами, а саме:
- даними, які містяться у протоколі слідчого експерименту від 03.10.2018 року, згідно якого ОСОБА_4 , зокрема, показав механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , а саме наніс удар сковорідкою по лівій частині обличчя потерпілого, який внаслідок удару впав на стіл. Після чого ОСОБА_4 вдарив потерпілого сковорідкою в задню частину голови, який внаслідок удару впав на підлогу;
- даними, які містяться у протоколі слідчого експерименту від 19.11.2018 року, згідно якого ОСОБА_4 , зокрема, показав механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ;
- даними, які містяться у висновку судово-медичної експертизи №77/18 року від 21.08.2018 року, згідно якого проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_8 , та встановлено, що причиною смерті ОСОБА_8 є закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з ураженням лівої лобної частки, субдуральної гідроми правої півкулі головного мозку, субарахноїдальних крововиливів лівої лобної ділянки та правої півкулі мозочка, з вторинними крововиливами в білій речовині лівої тім`яної та скроневої часток, яка на фоні ішемічної хвороби серця з зоною гострої ішемії міокарду задньої стінки лівого шлуночка серця ускладнилася набряком набуханням головного мозку. Смерть ОСОБА_8 констатована в КМК ЛШМД 12.07.2018 року о 07 год. 50 хв. Зазначені ушкодження утворилися від контактів з тупими предметами, які могли були причинені 07-08.07.2018 року, у своїй сукупності не характерні для одноразового вільного падіння на площину з висоти власного зросту. Рана тім`яно-потиличної ділянки голови справа утворились від дії тупого твердого предмету з обмеженою поверхнею, можливо з ребром, садно (подряпина) тім`яно-потиличної ділянки голови в центрі є наслідком контакту з тупим предметом по дотичній; ділянки осаднення лівої лобно - скроневої ділянки голови, лівої вилично-скроневої ділянки голови, підшкірний крововилив в лівій лобно-скроневій ділянці є наслідком прямого та по дотичній контактів з тупими предметами, можливо при падінні на передню бокову поверхню голови зліва та удару до твердого покриття. Синці на повіках очей могли бути як наслідком безпосереднього контакту з тупими предметами, так і наслідком натікання крові з підшкірної гематоми лобної ділянки зліва. Синець задньої поверхні лівого ліктьового суглобу є наслідком прямого контакту з тупим предметом, міг бути причинений при падінні. Рана, садна, синці відносяться до легкого тілесного ушкодження. Наявність ушкоджень в протилежних ділянках голови - в лівій лобно - скроневій та правій тім`яно - потиличній ділянках свідчить про те , що падінню на ліву лобно-скроневу ділянку міг сприяти попередній удар тупим предметом з обмеженою поверхнею в праву тім`яно-потиличну ділянку голови. При поступленні в КМК ЛШМД 08.07.2018 року в крові гр. ОСОБА_17 виявлено - 0,41 проміле етанолу, в сечі - 1,62 проміле етанолу;

- даними, які містяться у висновку судово-медичної експертизи №156/2018-мк від 15.08.2018 року, згідно якого проведено судово-медичну експертизу клаптя шкіри трупа ОСОБА_8 та встановлено, що на клапті шкіри з тім`яної ділянки голови справа було виявлено одне забійне ушкодження, яке утворилося від дії твердого тупого предмету з обмеженою поверхнею, можливо з ребром;
- даними, які містяться у висновку судово-медичної експертизи №316/18 від 14.12.2018 року, згідно якого проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_8 по матеріалах кримінального провадження та встановлено, що ушкодження у ОСОБА_8 , а саме: лінійна рана правої тім`яно-потиличної ділянки голови та лінійна подряпина тім`яно-потиличної ділянки голови в центрі, могли бути причинені від двох ударів сковорідкою в тім`яно - потиличну ділянку голови справа та в центрі, з наступним падінням обличчям допереду та удару лівою лобно-скроневою та вилично-скроневою ділянками голови до твердого покриття - підлоги, що спричинило утворення саден в лівій лобно-скроневій та лівій вилично-скроневій ділянках голови, синців на повіках очей та закритої черепно-мозкової травми при обставинах, на які вказує свідок ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту (повторного) за його участю від 19.11.2018 року;

- даними, які містяться у протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 31.01.2018 року, які озвучені в судовому засіданні на підставі ст.358 КПК України.
- даними, які містяться у протоколі огляду предмету від 03.09.2018 року, згідно якого було оглянуто сковорідку металеву;
- даними, які містяться в лікарському свідоцтві про смерть №77/18 від 13.07.2018 року.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.
Оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_18 , які він надав у судовому засіданні, суд звертає увагу на їх неузгодженість з іншими доказами у справі. Зокрема, як зазначив під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 , потерпілий ОСОБА_8 сам зайшов до квартири, захлопнувши за собою двері, спровокував конфлікт, погрожував йому ножем, відтак обвинувачений змушений був захищатися. Однак, суд критично відноситься до таких показів, оскільки на тілі обвинуваченого не було жодних тілесних ушкоджень, які б підтверджували будь-яку загрозу його життю та які б свідчили про те, що обвинувачений захищався від нападу. Суд критично оцінює покази обвинуваченого про те, що потерпілий ОСОБА_8 зайшов до квартири та захлопнув за собою двері, оскільки такі спростовуються показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні на запитання представника потерпілого надав відповідь, що двері були зачинені на ключ. Окрім того, суд звертає увагу на характер та силу нанесення ударів ОСОБА_4 , оскільки такі були нанесені по життєво важливому органу, а саме по голові. Окрім того, як вбачається із показів свідків, ножа, про який у своїх показах зазначає обвинувачений, на місці вчинення злочину знайдено не було. Також твердження обвинуваченого про те, що він залишився сам у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , спростовуються показами ОСОБА_9 , який зазначив, що він залишив ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у своїй квартирі, де попередньо вони перебували втрьох. Відтак, суд критично відноситься до таких показів, оскільки вказані показання суд розцінює як такі, що мають на меті уникнення ОСОБА_4 відповідальності за вчинений злочин.
Суд приймає до уваги показання потерпілої ОСОБА_19 , а також свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , оскільки такі містять відомостей, які мають значення у даному кримінальному провадженні. Також, суд приймає до уваги протокол допиту свідка ОСОБА_9 , як такі що містять відомості, що мають значення у даному кримінальному провадженні.
Доводи сторони захисту про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані невірно та мають кваліфікуватись за ст.123 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, заподіяне внаслідок сильного душевного хвилювання, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки вина ОСОБА_4 доведена дослідженими у судовому засіданні доказами та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України. Такі доводи сторони захисту є безпідставними, тому суд розцінює їх як такі, які мають на меті ухилення ОСОБА_4 від відповідальності.
Окрім того, суд зазначає, що Львівською місцевою прокуратурою №1 до Галицького районного суду м.Львова було скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001198 від 13.03.2019 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 07.05.2019 року обвинувальний акт було повернуто до Львівської місцевої прокуратури №1, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 полягає у вбивстві, вчиненому через необережність, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України. Проте, в обвинувальному акті не зазначено суті необережних дій ОСОБА_4 , не зазначено, в чому саме полягає необережність заподіяння аж двох ударів по голові сковорідкою. Тобто, прокурором у висунутому обвинуваченні ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 119 КК України не конкретизовано та чітко не сформульоване висунуте обвинувачення. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду від 02.09.2019 року, ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 07.05.2019 року про повернення обвинувального акту залишено без змін.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості злочину, який кваліфікується як умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого та відноситься до тяжкого злочину. Також, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який не працює, має постійне місце проживання, на обліках наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до ст.66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Відповідно до ст.67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував в сукупності тяжкість злочину, особу винного, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, матеріальний стан обвинуваченого, а також те, що останній раніше не судимий згідно ст.89 КК України, має середньо-технічну освіту, має двох дітей.
Ці обставини дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та його перевиховання можливе лише при ізоляції його від суспільства і, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, терміном на два місяці, обраний ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 01.02.2019 року закінчився 01.04.2019 року та в майбутньому продовжений не був.

Окрім того, потерпіла ОСОБА_6 подала до суду цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 59028 грн. та моральної шкоди в розмірі 220 000 грн. Потерпіла та її представник у судовому засіданні підтримали цивільний позов у повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти задоволення цивільного позову потерпілої. Захисник просив залишити такий без розгляду.

Прокурор поклався на розсуд суду при вирішенні цивільного позову.

Згідно ст.28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної і моральної шкоди від злочину вправі при провадженні у кримінальній справі пред`явити позов до обвинуваченого.
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ст.328 КПК України суд, постановляючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Матеріалами справи встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 оплачувала витрати на лікування свого чоловіка ОСОБА_8 , його поховання та придбання надгробного пам`ятника, розмір яких підтверджуються наданими потерпілою у розпорядження суду наступними доказами: копіями товарних чеків від 13.07.2018 року, 14.07.2018 року, 15.07.2018 року, копіями фіскальних чеків від 08.07.2018 року, 09.07.2018 року, 10.07.2018 року та 11.07.2018 року (а.с.35-42).
Внаслідок наведеного, суд вважає, що з ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_6 59028 грн. майнової шкоди.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно з вимогами ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст.23 ЦК).
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.95 року в п.5 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і противоправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а відповідно до п.9 зазначеної Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат), їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
При визначенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує те, що потерпілій ОСОБА_6 справді спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях у зв`язку з вчиненням даного кримінального правопорушення, їх тривалість, обсяг додаткових зусиль для організації життя, негативні наслідки, а тому суд вважає за необхідне, керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої в рахунок відшкодування, спричиненої злочином моральної шкоди в розмірі 220 000,00 грн.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.121 КК України, ст.95, 101, 107,127-129, 328, 368, 370, 374, 376, 392-393 КПК України , суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 59028 грн. та моральної шкоди в розмірі 220 000 грн. задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 59028 грн. та моральну шкоду в розмірі 220 000 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме: сковорідку металеву знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1