Справа № 202/2323/20
Провадження № 1-кс/202/3114/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
17 квітня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000367 від 15.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, в якому просить накласти арешт на відеореєстратор в корпусі чорного кольору без назви, вилучений під час огляду місця ДТП 15.04.2020 року із салону автомобіля «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 23.01.2019 року належить ОСОБА_5 , з подальшим зберіганням його до проведення відповідного огляду в матеріалах кримінального провадження № 0000367 від 15.04.2020 року; заборонити родичам ОСОБА_5 розпоряджатися та використовувати зазначений відеореєстратор до проведення його огляду слідчим (експертом) та прийняття рішення щодо його повернення.
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 15 квітня 2020 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN TIGUAN» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 та автомобіля «ВАЗ 21104» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 ,я кий помер.
Під час огляду автомобіля «ВАЗ 21104» реєстраційний номер НОМЕР_1 в салоні було виявлено дзеркало заднього виду із відеореєстратором в корпусі чорного кольору без назви, які вилучено.
Слідчий вказує, що вилучений відеореєстратор має значення доказу у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим з метою запобігання його приховування, знищення виникла потреба в накладенні на нього арешту відповідно до ст. 170 КПК України.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання в його відсутність.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Слідчим суддею встановлено, що 15 квітня 2020 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за № 0000367.

Як вбачається з матеріалів клопотання, під час огляду автомобіля «ВАЗ 21104» реєстраційний номер НОМЕР_1 був вилучений відеореєстратор в корпусі чорного кольору без назви.
За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).
Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучений відеореєстратор є доказом такого злочину, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки він може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В той же час існує загроза приховування, знищення зазначеного майна, оскільки за допомогою інформації, яка на ньому міститься, можуть бути встановлені обставини ДТП, а володільці цієї речі можуть у будь-який час нею розпорядитися.
Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на відеореєстратор в корпусі чорного кольору без назви, який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси володільця цього майна та не матиме тяжких наслідків.
Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, знищенню відеореєстратора на нього необхідно накласти арешт шляхом заборони розпорядження та користування вказаним майном.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на відеореєстратор у корпусі чорного кольору без назви, який був вилучений в автомобілі «ВАЗ 21104» реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони розпорядження та користування вказаним майном.
Роз`яснити, що арешт може бути скасований у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1