Справа № 750/277/20
Провадження № 1-кп/750/157/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006957 від 12.11.2019 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, українця, одруженого, який утриманців не має, із професійно- технічною освітою, який не працює, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

12.11.2019 року, близько 10 год. 00 хв., автомобіль марки «ГАЗ», модель «33021», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , рухався заднім ходом по тротуару, в межах житлової зони, біля будинку № 7-В по вул. Доценка у м. Чернігові в напрямку будинку № 18 по вул. Космонавтів у м. Чернігові.

Рухаючись у вказаному напрямку, водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не переконався в безпечності виконуваного маневру руху заднім ходом, не звернувся за допомогою до інших осіб, у зв`язку з чим здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка рухалась з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

У результаті ДТП пішохід ОСОБА_6 отримала тілесне ушкодження у вигляді: закритого перелому суглобової западини правої лопатки, яке є наслідком одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди, та згідно висновку судово-медичної експертизи № 548 від 11.12.2019 відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, на строк понад 21 день.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 1.7, 2.3 б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями, які полягають у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнав повністю, цивільний позов, заявлений потерпілою визнав повністю, підтвердив викладене в обвинувальному акті, показав, що на місці ДТП стояли ще два автомобілі, він не помітив бабусю, яка вийшла із-за автомобіля, пояснив, що частково відшкодував заподіяну ДТП шкоду потерпілій, на підтвердження чого послався на копії двох розписок, за однією з яких ОСОБА_5 було передано у рахунок відшкодування шкоди, завданої потерпілій ДТП 3000 грн. та за другою ОСОБА_7 було передано в рахунок відшкодування шкоди, завданої потерпілій внаслідок ДТП, що сталася 12.11.2019р. 6000 грн., обвинувачений показав, що, ймовірно, зазначені кошти були передані в рахунок відшкодування витрат на лікування, у вчиненому щиро розкаявся.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася. До початку судового розгляду від неї надійшла письмова заява, в якій вона просить провести судовий розгляд у її відсутність, цивільний позов підтримує та просить задовольнити у повному обсязі, наполягає на суворому покаранні обвинуваченому.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду, враховуючи викладене вище, свідчення обвинуваченого, які він надав суду, той факт, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 діяння повністю доведене і правильно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає: щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, наслідки вчиненого кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який свою вину визнав, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за медичною допомогою до лікаря психіатра та лікаря-нарколога не звертався, його молодий вік, стан здоров`я та матеріальний стан згідно наявних даних, те, що він має місце реєстрації та проживання, одружений, утриманців не має, думку потерпілої, викладену у її заяві щодо визначення виду та міри покарання, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у межах, встановлених санкцією відповідної частини відповідної статті КК України, якою передбачено покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, без позбавлення права керувати транспортними засобами, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Від потерпілої до суду надійшов цивільний позов, в якому потерпіла просить стягнути з обвинуваченого на її користь 30 тис. грн. моральної шкоди, на підтвердження чого до цивільного позову додано копію посвідчення та копії з медичної картки. Моральну шкоду обгрунтовує душевними стражданнями внаслідок емоційного стресу, спричиненого небезпечною дорожньо- транспортною пригодою, фізичним болем, тривалим лікуванням, яке продовжується і досі, зміною звичного способу життя, додатковими витратами та зусиллями для його організації, що їй особливо складно як особі похилого віку та інваліду 2 групи. Також, потерпіла в цивільному позові зазначає, що внаслідок травми повноцінне відновлення здоров`я неможливе, адже її права (робоча) рука невідновно втратила 15% працездатності.

Вказаний позов обвинуваченим визнаний у повному обсязі, докази часткового відшкодування завданої саме моральної шкоди у провадженні відсутні. З огляду на зміст копій розписок та показання обвинуваченого, суд вважає, що відбулося відшкодування у певній сумі витрат на лікування.

За таких обставин суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань потерпілої ОСОБА_6 з дотриманням засад розумності, виваженості та справедливості необхідно визначити до стягнення у сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речовими доказами слід розпорядитися відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5950 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі.

Стянути з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 30 000 (тридцять тисяч) грн. в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

Арешт, накладений на автомобіль марки «ГАЗ» модель «33021» реєстраційний номер НОМЕР_1 ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.11.2019 року - скасувати.

Речовий доказ: автомобіль марки «ГАЗ» модель «33021» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_8 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1