провадження № 1-кс/243/4144/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 7 м. Слов'янська клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000623 від 02.04.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.2 ст. 383, ч.1 ст. 384, ч.2 ст. 384 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янськ Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, такої, що не працює, раніше не судимої, не заміжньої, яка зареєстрована та мешкає по АДРЕСА_1 , -

підозрюваною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.2 ст. 383, ч.1 ст. 384, ч.2 ст. 384 КК України.

В С Т А Н О В И В :

24.12.2019 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся начальник відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 з клопотанням, узгодженим з прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

З клопотання вбачається, що 17.01.2017 року, приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 , умисно, з метою подання завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, розуміючи, що подія злочину не мала місця, керуючись мотивом неприязних стосунків до ОСОБА_8 , прибула до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за адресою: м. Слов`янськ, вул. Університетська, 30. Будучи письмово попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, що засвідчено її особистим підписом, достовірно знаючи, що факт злочину не мав місця, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, здійснила завідомо неправдиве повідомлення про вчинення відносно неї злочину, про що працівникам поліції Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області надала письмову заяву.

У вказаній заяві ОСОБА_4 , розуміючи, що подія злочину не мала місця, керуючись мотивом неприязних стосунків до ОСОБА_8 , повідомила про те, що 17.01.2017 близько 17 год. 15 хв. ОСОБА_9 проник на територію її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та спричинив їй тілесні ушкодження.

На підставі заяви ОСОБА_4 Слов`янським ВП ГУНП в Донецькій області відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за №0000179 від 18.01.2017 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що відомості, які були надані ОСОБА_4 не знайшли свого об`єктивного підтвердження, у зв`язку з відсутністю події злочину, тому слідчим у кримінальному провадженні на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину.

Крім того, 17.02.2017 року у період часу з 11 год. 30 хв. до 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Університетська, 30, під час досудового розслідування кримінального провадження №0000179, у ході допиту в якості потерпілої умисно надала завідомо неправдиві покази слідчому СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області. ОСОБА_4 , попередньо одержавши від слідчого роз`яснення змісту ст. 63 Конституції України, порядку проведення допиту та права потерпілого, передбачених ст. 56 КПК України, та обов`язків, передбачені ст. 57 КПК України, будучи письмово попередженою слідчим про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 384 КК України за завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування, про що поставила власноручний підпис у відповідній графі протоколу допиту у якості потерпілого, ОСОБА_4 , розуміючи, що подія злочину не мала місця, керуючись мотивом неприязних стосунків до ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх наслідків, умисно дала завідомо неправдиві письмові покази про те, що начебто 17.01.2017 близько 17 год. 15 хв. ОСОБА_9 проник на територію її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та спричинив їй тілесні ушкодження, при цьому висловлюючи погрози та вимогу видати йому гроші.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, тобто завідомо неправдиве показання потерпілого.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.07.2017 року точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , умисно, з метою подання завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, прибула до Лозівській місцевій прокуратурі Харківської області за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Богданівська, 17. Будучи письмово попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, що засвідчено її особистим підписом, достовірно знаючи, що факт злочину не мав місця, керуючись мотивом неприязних відносин до ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, здійснила завідомо неправдиве повідомлення про вчинення відносно неї злочину, про що прокурора Лозівській місцевій прокуратурі Харківської області надала письмову заяву.

У вказаній заяві ОСОБА_4 , розуміючи, що подія злочину не мала місця, керуючись мотивом неприязних стосунків до ОСОБА_8 , повідомила про те, що 17.01.2017 близько 17 год. 15 хв. ОСОБА_9 проник на територію її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснив на неї напад з метою заволодіння її майном, при цьому погрожуючи удушенням.

На підставі заяви ОСОБА_4 прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за №0000112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, та яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

В ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що відомості, які були надані ОСОБА_4 не знайшли свого об`єктивного підтвердження, у зв`язку з відсутністю події злочину, тому слідчим у кримінальному провадженні на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 383 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення прокурору про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням особи в особливо тяжкому злочині.

Крім цього, 28.07.2017 року у період часу з 14 год. 51 хв. по 15 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у Лозівській місцевій прокуратурі Харківської області за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Богданівська, 17, отримавши пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, тобто, маючи, відповідно до ст. 55 КПК України, статус потерпілого у кримінальному провадженні №0000112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, під час допиту її як потерпілого, будучи попередженою прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, що засвідчено її власним підписом, умисно, розуміючи, що подія злочину не мала місця, керуючись мотивом неприязних стосунків до ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, надала прокурору завідомо неправдиві показання про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, а саме повідомила про те, що начебто 17.01.2017 року приблизно о 17 год. 15 хв. ОСОБА_10 проникнув до її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та з погрозою застосування насильства намагався заволодіти її майном, вчинив розбійний напад.

Письмовий протокол допиту ОСОБА_4 написано вірно з її слів, прочитано та посвідчено підписом.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, тобто завідомо неправдиве показання потерпілого, поєднані з обвинуваченням особи в особливо тяжкому злочині.

Продовжуючи свої злочинні дії об`єднанні єдиним злочинним умислом, розуміючи, що подія злочину не мала місця, керуючись мотивом неприязних стосунків до ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх наслідків, ОСОБА_4 , перебуваючи в статусі потерпілої по кримінальному провадженню №0000179 та будучи попередженою згідно ст. 384 КК України про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, 30.09.2017 року в період часу з 15 год. 10 хв. до 16 год. 30 хв., знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , усвідомлюючи неправдивість свідчень, що надаються нею, під час проведення слідчого експерименту за її участю надала свідчення про вигадані нею події, що 17.01.2017 року о 17 год. 15 хв. ОСОБА_9 проник на територію її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , схватив за шарф та почав її душити, після цього ОСОБА_9 її нібито штовхнув у спину, і ОСОБА_4 впала на обидва коліна. В цей час вона відчула два удари ногами в область правої та лівої сідниць. Потім ОСОБА_9 знову схватив її за шию руками та почав душити.

Порядок та механізм нанесення ударів ОСОБА_4 також продемонструвала за допомогою статиста.

Правильність відображення її показів у протоколі слідчого експерименту ОСОБА_4 підтвердила власноручно зробленим підписом.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, тобто завідомо неправдиве показання потерпілого.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, передбачаючи та бажаючи настання її наслідків, розуміючи, що подія злочину не мала місця, керуючись мотивом неприязних стосунків до ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , перебуваючи в статусі потерпілої по кримінальному провадженню №0000179 від 18.01.2017 року з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 187 КК України, яке, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, 28.03.2018 року в період часу з 10 год. 35 хв. до 11 год. 20 хв., знаходячись в приміщенні СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Університетська, 30, у ході допиту, попередньо одержавши від слідчого роз`яснення змісту ст. 63 Конституції України, порядку проведення допиту, права та обов`язки потерпілого, передбачені ст. ст. 56, 57 КПК України, будучи письмово попередженою слідчим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування, про що поставила власноручний підпис у відповідній графі протоколу допиту у якості потерпілої, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх наслідків, умисно дала завідомо неправдиві показання про те, що 17.01.2017 року близько 17 год. 15 хв. після того, як у відношенні неї ОСОБА_9 здійснено розбійний напад у веранді її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вона випила заспокійливі ліки, оскільки була дуже налякана подіями, та, викликавши таксі, поїхала до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області для написання заяви про вчинення у відношенні неї злочину. Також ОСОБА_4 пояснила, що наступного дня, тобто 18.01.2017 року вона пішла до церкви похрестити воду, а 19.01.2017 року звернулась до лікаря-травматолога з метою фіксування нанесених ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Ознайомившись зі змістом протоколу, в якому відображено повідомлену нею вищезазначену завідомо неправдиву інформацію, ОСОБА_4 власноруч зазначила у протоколі допиту потерпілого від 28.03.2018 року: «С моих слов записано верно, мною прочитано» та поставила свій підпис.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, тобто завідомо неправдиве показання потерпілого, поєднані з обвинуваченням особи в особливо тяжкому злочині.

Вказані дії підозрюваної ОСОБА_4 слідчим кваліфіковані за ч. 1 ст. 383, ч. 2 ст. 383, ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 384 КК України та 23.12.2019 року останню повідомлено про підозру. Затримана в порядку ст. 208 КПК України не була.

Слідчий обґрунтовує необхідність обрання запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_4 тим, що існують наступні ризики:

п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України - вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Враховуючи те, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, то вказані обставини можуть спонукати її переховуватись від органів досудового розслідування та перешкоджати забезпеченню виконання процесуальних рішень у вказаному кримінальному провадженні. Наявність даного ризику обумовлена також відсутністю міцних соціальних зв`язків підозрюваної. Так, ОСОБА_4 є фізично здоровою, не заміжня, пенсійного віку не досягла, ніде не працює, мешкає сама, дітей на утриманні не має. Тому наслідки і ризик втечі для підозрюваної можуть бути меншим злом, ніж кримінальне переслідування і процедура виконання покарання;

- п.3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Висновки про наявність даного ризику обумовлені тим, що зі встановленим під час досудового розслідування свідком ОСОБА_11 , яка викрила злочинні дії ОСОБА_4 , підозрювана давно знайома, на протязі тривалого часу вони підтримували дружні стосунки, їй також відоме її місце мешкання. У зв`язку з чим, ОСОБА_4 може вплинути на неї будь-яким чином з метою зміни вже даних нею показань чи схилити до дачі завідомо неправдивих показань, з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

- п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України - може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як раніше вже вчиняла злочини та на теперішній час в Слов`янському міськрайонному суді Донецької області розглядається кримінальне провадження відносно останньої за фактом вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ст.259 КК України. Тому, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі і у відношенні свідка ОСОБА_11 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваної просив відмовити у задоволенні клопотання, надав письмові заперечення, у яких зазначив, що клопотання ґрунтується на постановах від 23.09.2019 року, що скасована ухвалою слідчого судді як безпідставна та 23.12.2019 року про закриття кримінального провадження №0000179 від 18.01.2017 року за ч.3 ст.187 КК України, без прийняття процесуального рішення за ч.2 ст. 125 КК України, без виконання вказівок слідчого викладених в ухвалі слідчого судді від 03.10.2019 року. Крім того протокол допиту свідка ОСОБА_12 до кримінального провадження №0000179 від 18.01.2017 року не додано, можлива неправдивість показів свідка не свідчить про ненапад ОСОБА_9 на ОСОБА_4 , оскільки її покази перевірені під час слідчого експерименту. Подружжя ОСОБА_13 за провадження є зацікавленими особами. Прокурор ОСОБА_3 також є зацікавленою особою. Також до клопотання не додано доказів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Підозрювана, в судовому засіданні просила у задоволенні клопотання відмовити,

Вислухавши прокурора, підозрювану та її захисника, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час судового розгляду, на обґрунтування даного клопотання слідчим, надані наступні докази:

?Витяг з кримінального провадження № 0000623, згідно якого:

- до ЄРДР 02.04.2019 року, правова кваліфікація ст. 383 ч. 2 КК України, внесені відомості, 02.04.2019 року до ЧЧ Слов`янського ВП надійшов рапорт від слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенант поліції ОСОБА_14 про те, що гр. ОСОБА_4 надала завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням особи в тяжкому злочині відносно гр. ОСОБА_9 ;

-до ЄРДР 21.12.2019 року, правова кваліфікація ст. 383 ч.1 КК України, внесені відомості, що 17.01.2017 року ОСОБА_4 надала завідомо неправдиві повідомлення слідчому про вчинення злочину громадянином ОСОБА_15 , а саме спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень за місцем її мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , що мало місце 17.01.2017 року близько 17 год.15 хв.;

-до ЄРДР 21.12.2019 року, правова кваліфікація ст. 384 ч.1 КК України, внесені відомості, що ОСОБА_4 надала завідомо неправдиві показання під час допиту її як потерпілої від 17.02.2017 року по кримінальному провадженню №0000179 від 18.01.2017 року за ч.2 ст. 125 КК України, що полягало в обвинуваченні ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України;

-до ЄРДР 21.12.2019 року, правова кваліфікація ст. 384 ч.1 КК України, внесені відомості, що ОСОБА_4 надала завідомо неправдиві показання під час слідчого експерименту 30.09.2017 року з нею як потерпілою по кримінальному провадженню №0000179 від 18.01.2017 року за ч.2 ст. 125 КК України, що полягало в обвинуваченні ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України;

-до ЄРДР 21.12.2019 року, правова кваліфікація ст. 384 ч.2 КК України, внесені відомості, що ОСОБА_4 надала завідомо неправдиві показання під час слідчого експерименту 28.07.2017 року з нею як потерпілою по кримінальному провадженню №0000179 від 18.01.2017 року за ч.2 ст. 125, ч.3 ст. 187 КК України, що полягало в обвинуваченні ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України;

-до ЄРДР 21.12.2017 року, правова кваліфікація ст. 384 ч.2 КК України, внесені відомості, що ОСОБА_4 надала завідомо неправдиві показання під час слідчого експерименту 28.07.2017 року з нею як потерпілою по кримінальному провадженню №0000179 від 18.01.2017 року за ч.2 ст. 125, ч.3 ст. 187 КК України, що полягало в обвинуваченні ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.

?Заявою ОСОБА_4 від 17.01.2017 року до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 за вчинення відносно неї кримінального правопорушення, в якій її було попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення;

?Допитом потерпілої ОСОБА_4 від 17.02.2017 року по кримінальному провадженню № 0000179 від 17.01.2017 року по ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 187 КК України, під час проведення якого останню було попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, за дачу завідомо неправдивих показань;

?Заявою ОСОБА_4 від 28.07.2017 року до Лозівської місцевої прокуратури Харківської області про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 за вчинення відносно неї розбою, в якій її було попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 383 КК України, за завідомо неправдиве повідомлення;

?Допитом потерпілої ОСОБА_4 від 28.07.2017 року по кримінальному провадженню № 0000112 від 28.07.2017 року по ч. 3 ст. 187 КК України, під час проведення якого останню було попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, за дачу завідомо неправдивих показань;

?Слідчим експериментом, проведеним за участю потерпілої ОСОБА_4 30.09.2017 року по кримінальному провадженню № 0000179 від 17.01.2017 року по ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 187 КК України, під час проведення якого останню було попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, за дачу завідомо неправдивих показань;

?Допитом потерпілої ОСОБА_4 від 28.03.2018 року по кримінальному провадженню № 0000179 від 17.01.2017 року, під час проведення якого останню було попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, за дачу завідомо неправдивих показань;

?Допитом свідка ОСОБА_11 , яка повідомила про обставини, при яких ОСОБА_4 вигадала конфліктну ситуацію із вчинення у відношенні неї ОСОБА_9 розбою та спричинення їй тілесних ушкоджень, а також попросила її підтримати та надати, вигадані нею, показання під час допиту в якості свідка і слідчого експерименту в ході здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000179 від 17.01.2017 року;

?Допитом свідка ОСОБА_8 , який повідомив про місце свого знаходження 17 січня 2017 року та заперечив факт вчинення у відношенні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень;

?Допитом свідка ОСОБА_9 , яка заперечила факт вчинення у відношенні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевказане слідчий суддя зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 передбачає фізичну свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена свободи. Позбавлення свободи не обмежується класичним випадком тримання під вартою після арешту або засудження, а може мати багато інших форм (Guzzardi проти Італії, § 95). Для того, щоб визначити, чи було особу «позбавлено свободи» у значенні статті 5, відправною точкою повинна бути її конкретна ситуація, і необхідно враховувати ряд критеріїв, таких, як тип, тривалість, наслідки і спосіб реалізації відповідного заходу (Guzzardi проти Італії, § 92; Medvedyev і Інші проти Франції, § 73; Creangг проти Румунії, § 91). Зобов`язання брати до уваги «різновид» і «спосіб імплементації» згаданого заходу дозволяє Суду враховувати особливий контекст і обставини, притаманні іншим обмеженням, ніж класичне ув`язнення в тюремній камері. Важливим фактором, який слід брати до уваги, є контекст, в якому цей захід застосовується, оскільки в сучасному суспільстві нерідко трапляються ситуації, коли громадськість може бути покликана змиритись з обмеженнями свободи пересування або особистої свободи задля загального блага (Nada проти Швейцарії, § 226; Austin і Інші проти Сполученого Королівства. Поняття позбавлення свободи за змістом статті 5 § 1 містить як об`єктивний елемент поміщення людини у певний обмежений простір на значний період часу, так і додатковий суб`єктивний елемент, який полягає в тому, що людина не давала чинної згоди на таке поміщення (Storck проти Німеччини, § 74; Stanev проти Болгарії, § 117). Право на особисту свободу є занадто важливим в демократичному суспільстві, тому людина повинна мати можливість скористатися захистом, передбаченим Конвенцією, навіть якщо вона, можливо, сама дозволила взяти себе під варту, особливо, якщо ця людина не має достатньої дієздатності для того, щоб погодитись або не погодитись із запропонованими діями (H.L. проти Сполученого Королівства, § 90; Stanev проти Болгарії.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту стосовно необґрунтованості внесення відомостей до ЄРДР відносно ОСОБА_4 у зв`язку з наступним.

Підстави внесення до ЄРДР передбачені Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі Положення), затверджених Наказом Генеральної прокуратури України від №139 від 06.04.2016 року.

Так, відповідно до п. 2 Положення, до Реєстру вносяться відомості про:
-час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з витягів з ЄРДР, інформація була внесена на підставі матеріалів правоохоронних органів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, а саме документом був рапорт що є доповідною запискою та використовується у діловодстві. Підставами для внесення сукупність доказів, викладених у клопотання слідчого та Ухвалі слідчого судді.

Таким чином слідчий суддя погоджується з органом досудового розслідування стосовно законності та вмотивованості внесення відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.2 ст. 383, ч.1 ст. 384, ч.2 ст. 384 КК України, що підтверджують підозру у вчиненні злочину та вагомість наявних доказів, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Такими доказами слідчий суддя визнає: протоколи огляду місця події, протоколи допиту свідків, потерпілої, заяви підозрюваної, слідчий експеримент.

Згідно з частиною 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вважаю,що слідчим та прокурором не доведено наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «В. проти Швейцарії» (W. v Switzerland) (Заява № 14379/88) від 26 січня 1993 року в пункті 33 зазначив, що «…небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя…».

Слідчий суддя, враховуючи висновок Європейського суду з прав людини по зазначеній справі, вважає, що слідчим та прокурором не надано доказів, яки б свідчили про можливість переховування підозрюваної, а посилання на суворість можливого покарання є недостатньою для встановлення наявності ризику небезпеки переховування від правосуддя.

В той же час, сама по собі тяжкість злочину, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_4 , не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі «Ніколова проти Болгарії»).

Слідчий суддя також враховує положення, викладені в рішенні ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії», відповідно до якого позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі, на що посилається прокурор.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено що підозрювана, буде намагатися переховуватись від органів досудового слідства та суду, інформації, що остання не з`являлась на виклики слідчого та прокурора не надано, ОСОБА_4 не ухилилась від явки на розгляд клопотання про обрання відносно неї запобіжного заходу.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів в тому числі середньої тяжкості, покарання за які передбачено до п`яти років позбавлення волі, що може бути підставою для застосування заходів кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи ОСОБА_4 про який йдеться у клопотанні слідчого, може бути виконане завдання для виконання якого слідчий звертається з клопотанням.

При цьому слідчий суддя враховує відсутність можливості без застосування заходу забезпечення кримінального провадження встановити обставини, що мають значення в кримінальному провадженні, разом з тим слідчий суддя вважає, що домашній арешт як більш м`який запобіжний захід, в даному випадку може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

При вирішені питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого вона підозрюється (до п`яти років позбавлення волі); вік та стан здоров`я (на обліку у лікаря-нарколога та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває), наявність соціальних зв`язків: не працює, не одружена, за місцем мешкання характеризується позитивно.

При призначенні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя враховує пояснення прокурора, щодо існування ризику з боку підозрюваної, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що остання може незаконно впливати на свідка по даному кримінальному провадженню, спонукаючи її до дачі завідомо неправдивих свідчень.

Крім того, прокурором в судовому засіданні не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не може бути застосовано до підозрюваної ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи, що прокурором доведено наявність п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваної кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, однак не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, приймаючи до уваги, що остання має постійне місце мешкання, стійки соціальні зв`язки, позитивну характеристику та інші відомості про особу, викладені вище у клопотання, слідчий суддя вважаю достатнім та необхідним застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, в порядку ст. 195 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 181-184, 193 194,195 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000623 від 02.04.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.2 ст. 383, ч.1 ст. 384, ч.2 ст. 384 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Слов`янська Донецької області, підозрюваної у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.383, ч.2 ст. 383, ч.1 ст. 384, ч.2 ст. 384 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 12.00 години до 08.00 години наступного дня, із застосуванням електронного засобу контролю, в порядку ст. 195 КПК України.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов'язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду у визначений час;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, а саме м. Слов`янськ Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з свідком ОСОБА_11 ;
- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали два місяці з дня винесення до 26.02.2020 року.

Виконання ухвали покласти на Слов`янський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Повний текст ухвали оголошений о 18 годині 30 хвилин 26.12.2019 року.

Слідчий суддя

Слов'янського міськрайонного суду ОСОБА_1