Ухвала
12 березня 2020 року

м. Київ
справа № 644/9758/16-к
провадження № 51-7268ск18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу (доповнення до касаційної скарги) засудженого ОСОБА_4 на ухвали Київського районного суду від 13 вересня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 07 червня 2019 року,
встановив:
У касаційній скарзі (доповненні до касаційної скарги) засуджений ОСОБА_4 просить перевірити законність ухвал Київського районного суду слідчого судді від 13 вересня 2016 року №640/13860/16-к, скасувати ухвалу Харківського апеляційного суду від 07 червня 2019 року справа № 640/13860/16-к, провадження №11-сс/818/974/19 та направити на розгляд до суду першої інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу (доповнення до касаційної скарги) на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 1, 3, 4, 5 ч. 2 та ч. 5 цієї статті.
В порушення вимог ст. ст. 425, 427 КПК, ОСОБА_4 своє звернення до суду виклав у формі «доповнення до касаційної скарги», в той час як процесуальним законом передбачена можливість оскаржити судові рішення в касаційному порядку, лише шляхом подачі «касаційної скарги».
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.
Звертаємо увагу на те, що 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким, відповідно, внесено зміни до КПК і визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Однак ОСОБА_4 неправильно зазначив найменування суду касаційної інстанції, до якого подав скаргу.
Також, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 427 КПК, ОСОБА_4 не зазначив конкретно які саме рішення суду він оскаржує. Необхідно уточнити у вступній частині касаційної скарги суди, які постановили судові рішення, що оскаржуються, а також зазначити дату їх постановлення.
Окрім того, відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, скаржник, заперечуючи законність судового рішення, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування оспорюваного рішення, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у касаційній скарзі ОСОБА_4 не конкретизує яких саме істотних порушень допустилися суди та не обґрунтував в чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами рішень, і чому ці порушення слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вказаних рішень, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК.
Також, засудженим не сформульовані вимоги до суду касаційної інстанції, з огляду на положення ст. 436 КПК, якою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
В порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК засуджений не додав до скарги копії судових рішень, які оскаржуються.
Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу (доповнення до касаційної скарги) засудженого ОСОБА_4 на ухвали Київського районного суду від 13 вересня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 07 червня 2019 року, залишити без руху та надати йому семиденний строк для усунення недоліків із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3