Справа №:755/5566/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2020 р. Слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 звернувся із скаргою на бездіяльність на бездіяльність уповноваженої особи Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 06 березня 2020 року він подав до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві заяву про кримінальне правопорушення, про що отримав талон-повідомлення єдиного обліку № 14457 від 06 березня 2020 року про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, однак, у порушення вимог ст. 214 КПК України, не були внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у передбачений КПК України строк.

Особа, яка подала скаргу ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Особи, бездіяльність яких оскаржується, в судове засідання не з`явилися, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання. Їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, слідча суддя встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами.

Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

При цьому, у цьому разі бездіяльність як предмет судового оскарження має місце тоді, коли в установлений статтею 220 КПК України термін слідчий, прокурор не виконує дій, визначених цією статтею як обов`язкові, - не повідомляє особу, яка заявила клопотання, про результати його розгляду та/або не приймає жодного з альтернативно можливих рішень - не задовольняє клопотання і не виносить мотивованої письмової постанови про відмову у його задоволенні (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2019 в провадженні № 11-945сап18).

У скарзі скаржник ОСОБА_4 виніс на розгляд слідчого судді питання про не розгляд у строк регламентований ст. 214 КПК суб`єктом оскарження його клопотання про виконання слідчих/процесуальних дій, визначених ухвалою слідчої судді цього місцевого суду постановленої у рамках розгляду попередньої скарги ОСОБА_4 .

Йдеться мова про ухвалу слідчої судді від 27 березня 2020 року, у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, якими було зобов`язано орган досудового розслідування учинити дію регламентовану ст. 214 КПК України.

При цьому, чіткий перелік (найменування) таких слідчих/процесуальних дій у клопотанні не наводиться, а міститься посилання про виконання слідчих/процесуальних дій, визначених ухвалою слідчої судді від 27 березня 2020 року у рамках розгляду попередньої скарги ОСОБА_4 .

Тобто, є дійсним факт того, що ухвалою слідчої судді від 27 березня 2020 року, у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, уже зобов`язано орган досудового розслідування учинити дію регламентовану ст. 214 наведеного Кодексу, тобто про ті дії, які повторно скаржник просить зобов`язати орган досудового розслідування учинити за ними дію.

Однак, у порядку п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК слідчим суддею, тобто суддею суду першої інстанції, уже здійснено у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та за наслідками власне такого контролю уже постановлено ухвалу, якою зобов`язано орган досудового розслідування учинити дію регламентовану ст. 214 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 532 КПК, ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення.

На цей час, фактично ідеться мова про не виконання наведеної ухвали.

Адже, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню (ч. 2 ст. 534 КПК).

При цьому, у разі наявності такого роду ситуації дане питання не підлягає урегулюванню, у порядку ст. 214 КПК.

Так, як відповідно до ст. 129-1 Конституції України згідно із Законом № 1401-VIII від 02.06.2016 саме держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення, відповідно до ст. 129-1 Конституції України згідно із Законом № 1401-VIII від 02.06.2016, здійснює суд. Для прикладу, це питання може бути вирішене, згідно ч. 1 ст. 534 КПК, яка регламентує, що у разі необхідності, зокрема, спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

Також, слід зазначити, що у разі не виконання ухвали слідчого судді, заявник, має право подати відповідну заяву до прокуратури про вчинення злочину за ст. 382 КК України.

Однак, питання (забезпечення виконання ухвал) не може бути вирішено шляхом повторного зобов`язання учинити дію орган досудового розслідування за клопотаннями ОСОБА_4 за якими орган і так має учинити дію.

За таких обставини, слідча суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, згідно ст. 26 КПК, щодо вирішення лише тих питань, що винесені на розгляд особою, яка подала скаргу, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, так як бездіяльність стосовно відсутності реагування на відповідні клопотання про вчинення певних процесуальних, зокрема, слідчих (розшукових), дій уже була констатована під час здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні слідчим суддею, у порядку п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК, та за наслідками власне такого контролю уже постановлено низку судових рішень, якими зобов`язано орган досудового розслідування учинити дію регламентовану ст. 214 наведеного Кодексу.

За наслідками розгляду даного провадження з доданих до скарги матеріалів не можливо констатувати факт того, що ОСОБА_4 попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись із відповідним клопотанням до слідчого, за якими слідчими суддями ще не здійснювався відповідний контроль за дотриманням прав та свобод у порядку п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 303-307, 369-372, 376, 534 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1