Справа №573/595/20
Номер провадження 1-кп/573/113/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника : ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 30 січня 2020 року за №0000073 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Миколаївка-Тернівська Білопільського району Сумської області, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_7 », не інваліда, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2020 року близько 07 год. 40 хв., ОСОБА_4 керував автобусом марки «БАЗ А079.23», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по проїзній частині автодороги «Суми-Путивль-Глухів» у напрямку м. Білопілля Сумської області.

Рухаючись у вказаному напрямку та перебуваючи поблизу повороту до с. Головачі Білопільського району Сумської області, ОСОБА_4 , заздалегідь виявивши перешкоду для руху, у вигляді розташованих на смузі його руху транспортного засобу та людей поряд з ним, у порушення вимог пунктів 11.3 та 12.1 Правил дорожнього руху, нехтуючи безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням автобуса, втратив контроль над його керуванням, в результаті чого здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN VENTO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався у напрямку м. Суми.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «VOLKSWAGEN VENTO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до КНП «Білопільська ЦРЛ».

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 68 від 27 березня 2020 року ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження у виді «закритого перелому шийки лівої плечової кістки зі зміщенням, яке кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження».

У відповідності до зібраних у кримінальному провадженні доказів та висновку автотехнічної експертизи № 19/119/9/1-120е від 26 березня 2020 року ОСОБА_4 , керуючи автобусом марки «БАЗ А079.23», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001, введених в дію з 01.01.2002, передбачених пунктами:

11.3 на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;

12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу , щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Допущені ОСОБА_4 порушення пунктів 11.3 та 12.1 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

Дії ОСОБА_4 щодо порушення Правил дорожнього руху умисні, форма вини до наслідків, що настали необережна (злочинна самовпевненість).

Своїми діями, що виразились в порушенні Правил дорожнього руху, при керуванні 30 січня 2020 року автобусом «БАЗ А079.23», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проїзній частині дороги «Суми-Путивль-Глухів» поблизу повороту до с. Головачі Білопільського району Сумської області, які призвели до зустрічного зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN VENTO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , наслідок чого пасажир останнього ОСОБА_6 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження, - ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

29 квітня 2020 року від захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 електронною поштою надійшло клопотання про звільненням від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, оскільки вони із потерпілим ОСОБА_6 примирилися, завдана шкода відшкодована, претензій у потерпілого до обвинуваченого не має.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження у справі, підтвердив відшкодування йому збитків, про що надав до суду заяву, в якій просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із обвинуваченим ОСОБА_4 та відшкодуванням завданої шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_4 також подав письмову заяву, в якій просив закрити кримінальне провадження відносно нього за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України звільнити його від кримінальної відповідальності, оскільки примирився із потерпілим ОСОБА_6 та усунув заподіяну шкоду.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому засіданні не заперечував щодо закриття провадження у справі на підставі ст. 46 КК України.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, обговоривши заявлене клопотання, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілими, підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , дійсно мало мали місце та містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Крім цього, наявні підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 46 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого останній обвинувачується, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості та усунув заподіяну злочином шкоду.
У відповідності з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
В силу ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

В ході судового розгляду справи, потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 285 та ст. 286 КПК України погодили звільнення від кримінальної відповідальності із вказаних вище підстав.
Під час з`ясування питання щодо визнання обвинуваченим вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, останній вину визнав, щиросердечно розкаявся.
Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
З врахуванням наведеного вище та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, злочин не є корупційним, примирився з потерпілими, а останній не має жодних претензій до обвинуваченого, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілими та закрити провадження в справі.
Крім того, прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Сумської області ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Департаменту фінансів, економіки та інвестицій Сумської міської ради до ОСОБА_4 заявлений цивільний позов про стягнення 1 778 грн. 88 коп. витрат за лікування потерпілого від злочину, які ОСОБА_4 відшкодовані повністю, про що свідчать квитанція долучена захисником до клопотання про звільнення (а. с. 10-11, 33).

Щодо вимог прокурора про стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат за проведення в ході досудового розслідування судових експертиз на загальну суму 7 222 грн. 46 коп., суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.
Тобто чинним кримінальним процесуальним законом передбачено єдиний випадок стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експерта - ухвалення судом обвинувального вироку.
Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, доводи прокурора про необхідність стягнення з останнього витрат на проведення експертиз, задоволенню не підлягають.

Крім того, ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду від 04 лютого 2020 року накладений арешт на речові докази, який необхідно скасувати, оскільки відпала потреба в ньому.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 314, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 30 січня 2020 року за №0000073 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 04 лютого 2020 року на автомобіль «VOLKSWAGEN VENTO», д.н. НОМЕР_2 , синього кольору, 1994 року випуску, власником якого є ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_2 .

Негайно передати автомобіль «VOLKSWAGEN VENTO», д.н. НОМЕР_2 власнику.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 04 лютого 2020 року, на автобус-D «БАЗ-А079.23», д.н. НОМЕР_1 , білого кольору, який належить ОСОБА_9 , мешканцю АДРЕСА_3 .

Негайно передати автобус-D «БАЗ-А079.23», д.н. НОМЕР_1 власнику.

Речові докази:

-автомобіль «VOLKSWAGEN VENTO», д.н. НОМЕР_2 , синього кольору, 1994 року випуску, який знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Білопільського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Білопілля, вул. Соборна, 76 повернути власнику - ОСОБА_8 , мешканцю АДРЕСА_2 ;

-автобус-D «БАЗ-А079.23», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, який знаходиться на зберіганні у гаражному приміщенні, що належить ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_9 , мешканцю АДРЕСА_3 , повернути останньому як власнику.

Витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 7 222 грн. 46 коп. віднести за рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя