Справа № 488/928/20
Провадження № 1-кп/488/379/20
В И Р О К
іменем України
(на підставі угоди про визнання винуватості)

13.04.2020 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Миколаєві, громадянин України, освіта вища, розведений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2020 року за № 0000225,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (із наступними змінами), якою PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонений, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане із її незаконним обігом, за таких обставин.

06 лютого 2020 року (більш точного часу встановити не вдалося) ОСОБА_5 у невстановленої в ході досудового розслідування особи, за допомогою свого мобільного телефону, використовуючи мережу Інтернет, здійснив замовлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений, PVP, для особистого вживання без мети збуту, здійснивши оплату через електронний термінал самообслуговування на невстановлений електронний рахунок.

Після чого ОСОБА_5 на телефон надійшло повідомлення з адресою: м.Миколаїв, вул.Єсеніна, 130, де він може забрати «закладку», в якій знаходиться замовлена речовина.

ОСОБА_5 , скориставшись послугами з перевезення служби «Таксі», на автомобілі марки «Форд» моделі «Фокус», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 направився за вказаною адресою.

Прибувши на місце, ОСОБА_5 знайшов «закладку» з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонений, PVP, що знаходилася в поліетиленовому пакеті та була прикріплена до паркану за допомогою магніту, і, від`єднавши магніт, забрав вказаний пакет, тим самим незаконно придбав зазначену речовину.

В подальшому ОСОБА_5 поклав дану речовину до кишені своєї куртки, і, таким чином, став її незаконно зберігати, для особистого вживання без мети збуту.

Повернувшись до вищезазначеного автомобіля, ОСОБА_5 сів в салон на переднє пасажирське сидіння та повідомив водію про необхідність руху в сторону перехрестя вул.Марії Ульянової та вул.Степової в м.Миколаєві, чим став незаконно перевозити особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений, PVP.

Того ж дня близько 14 год. 40 хв. на вул.Марії Ульянової перед вул.Степовою автомобіль під керуванням ОСОБА_6 був зупинений співробітниками Управління патрульної поліції в Миколаївської області у зв`язку з порушенням правил користування ременями безпеки.

Під час складання постанови про накладення адміністративного стягнення, на підставі добровільної заяви на проведення огляду транспортного засобу, яку надав ОСОБА_6 як власник транспортного засобу, був проведений огляд автомобіля, в ході якого на килимку для ніг біля переднього пасажирського сидіння виявлена та вилучена особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонений, PVP, маса якої становить 0, 3772 грама.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 ч.1 КК України, тобто незаконне придбання, перевезення, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту.

27 березня 2020 року між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого, за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої сторони погоджуються, що:

- підозрюваний під час досудового розслідування повністю і беззастережно визнав свою вину у вказаному діянні і зобов`язується повністю визнати її в судовому провадженні;

- з урахуванням визнання вини та щирого каяття ОСОБА_5 йому за ст.309 ч.1 КК України має бути призначене покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн;

- обізнані з наслідками затвердження угоди в частині обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження вироку, а підозрюваний із відповідальністю за умисне невиконання умов угоди, передбаченою ст.389-1 КК України.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши відповідну угоду, дослідивши окремі письмові докази, представлені сторонами, з метою перевірки наявності фактичних підстав для визнання винуватості, суд приходить до переконання, що угода може бути затверджена на визначених сторонами умовах.

Так, за правилами ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні, зокрема, щодо злочинів середньої тяжкості.

Зміст укладеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України; вона підписана сторонами добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в самій угоді.

Будь-які скарги під час кримінального провадження підозрюваним не подавалися.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб, суспільних інтересів. Права підозрюваного під час укладення угоди були дотримані, та судом не встановлені очевидні ризики невиконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань.

Фактичні дії ОСОБА_5 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, яке відноситься до категорії середньої тяжкості.

При цьому, суд також вважає можливим призначити обвинуваченому ті вид і міру покарання, які узгоджені сторонами, при тому, що хоча покарання і є найм`якшим, а його розмір мінімальним, проте вони визначені в межах санкції відповідної норми закону про кримінальну відповідальність.

Питання про стягнення процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, суд вирішує згідно зі ст.124 КПК України.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до правил, встановлених п.3 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 475 КПК України, суд

з а с у д и в :

Затвердити в кримінальному провадженні № 0000225 угоду про визнання винуватості від 27 березня 2020 року, укладену між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром:

- експертизи наркотичних засобів № 356 від 12 лютого 2020 року в сумі 628, 04 грн.;

- експертизи наркотичних засобів № 363 від 20 лютого 2020 року в сумі 942, 06 грн., а загалом 1 570 (одну тисячу п`ятсот сімдесят) грн. 10 коп.

Речові докази по справі:

- спеціальний пакет № 3616257, в якому знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина PVP масою 0, 3772 грама,

- спеціальний пакет № 5261728, в якому знаходиться предмет із нашаруваннями PVP, які зберігаються в камері збереження речових доказів Корабельного ВП ГУ НП в Миколаївській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1