пр. № 1-кс/759/604/20
ун. № 759/1405/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2020 року м. Київ Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , прокуророра ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київській місцевої прокуратури №8 ОСОБА_7 ,про зміну міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 05.03.2018 за ознаками кримінальноо правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2020 року до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київській місцевої прокуратури №8 ОСОБА_7 ,про зміну міри запобіжного заходу ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 05.03.2018 за ознаками кримінальноо правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, у невстановленої слідством особи, ОСОБА_3 незаконно придбав психотропні речовини амфетамін та МДМА, з метою збуту.

В подальшому, ОСОБА_3 ,продовжуючи свої злочинні дії об`єднанні злочинним умислом направленим на збут психотропних речовин амфетаміну та МДМА (3,4- метилендіоксиметамфетамін), у великих розмірах, з метою отримання прибутку, після незаконного їх придбання перебуваючи за місцем свого проживання в приміщенні кв. АДРЕСА_3 , використовуючи електронні ваги, розфасував до поліетиленових пакетів та грошових купюр різною номінальною вартістю, психотропні речовини - амфетамін, та МДМА (3,4- метилендіоксиметамфетамін), після чого незаконно зберігав вказані предмети за місцем свого проживання з метою їх подальшого збуту.
Так, 06.01.2018 року в період часу з 00 годин 15 хвилин до 03 годин 25 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_8 за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та в подальшому вилучено, порошкоподібні речовини, та фрагменти пігулки червоного кольору.

Згідно висновку експерта №11-2/176 від 31.01.2018 року, надані на дослідження порошкоподібні речовини білого кольору та нашарування порошкоподібної речовини на предметах, містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін.

Загальна маса амфетаміну, в порошкоподібних речовинах та нашаруваннях, дорівнює 17,6056г.

В наданих на дослідження фрагментах таблетки червоного кольору, міститься психотропна речовина, обіг якої заборонено МДМА (3,4- метилендіоксиметамфетамін).

Маса МДМА (3,4- метилендіоксиметамфетамін) в наданих на дослідження фрагментах таблетки становить 0,043г.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушенння обґрунтовано підозрюються: ОСОБА_3 .

Відповідно до ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 30.11.2019 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому працівниками поліції Святошинського УП ГУНП у м. Києві, за місцем обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 проводились перевірки, однак останнього не виявлено, що підтверджується відповідними матеріалами.

22.01.2020 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців.

Підозрюваний ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтуванні зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та вчинення останнім нових кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_3 21.01.2020 року, за адресою: м. Київ, бул. Перова, 11 (що у Дніпровському районі) був зупинений працівниками роти УПП в м. Києві ДПП, відомості про його зупинення внесено до журнале єдиного обліку заяв та повідомлень № 4316 Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, по даному факту проводиться перевірка, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі наведеного слідчий просив клопотання задовольнити

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні та доцільність і обґрунтованість застосування саме такого запобіжного заходу, про який зазначено в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вказували на відсутність мети переховуватись від органів досудового розслідування.

Слідчий суддя перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши доводи усіх учасників даного кримінального провадження приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання виходячи з наступного.

Судом встановлено, що слідчим СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0000089 від 05.03.2018 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

29.11.2019 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

30.11.2019 слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю (браслету) за адресою: АДРЕСА_1 .

24.01.2019 року слідчим до слідчого судді подано клопотання про зміну міри запобіжного заходу раніше обраного на підставі ухвали слідчого судді від 30.11.2019 року.

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя наголошує, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність вини та правильності кваліфікації дій ОСОБА_9 , приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені прокурором у судовому засіданні.

Дане клопотання, слідчим мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді від 30.11.2019 року на ОСОБА_3 покладено обов`язок заборони останньому залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допосоги.

05.12.2019 року підозрюваним до слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві подано заяву про зміну місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва аналогічна заява надійшла 08.01.2020 року.

Як пояснив в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 , 21.01.2020 року, за адресою: м. Київ бул. Перова, 11, він був зупинений працівниками роти УПП в м. Києві ДПП, адресу проживання він залишив, оскільки його дружині, яка на даний час перебуває в стані вагітності, необхідно було придбати ліки.

Подане клопотання є формальним без зазначення будь-яких доводів і без посилання на докази, які б свідчили про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам, а зводиться лише до припущення, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання. Слідчим не вказано в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено, нові обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, та обставин, які існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати, які б могли слугувати підставою для зміни міри запобіжного заходу у відповідності до ч. 2 ст. 200 КПК України.
Статті 183-184 КПК України покладають саме на прокурора обов`язок обґрунтовувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також доводити, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Проте, в порушення процесуальних норм в клопотанні вказане не доведено. Доводи прокурора зводяться виключно до припущень, що не може слугувати підставою для зміни раніше обраної міри запобіжного заходу відповідно до ухвали слідчого судді від 30.11.2019 року. Крім того, строк дії ухвали слідчого судді від 30.11.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодового домашнього арешту закінчився 28.01.2020р. о 23-59 год. Клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчим до суду не подавалось.

На підставі наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 200, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київській місцевої прокуратури №8 ОСОБА_7 ,про зміну міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 05.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1