Справа № 444/3134/19
Провадження № 1-кп/444/102/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

номер кримінального провадження 0000758, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань15.10.2019 року

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Липник, Жовківського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх внуків, з середньою освітою, невійськовозобов`язаного, не являється депутатом чи адвокатом, не хворіє, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, на наркологічному обліку не перебуває, особою з інвалідністю не являється, пенсіонера, працюючого водієм автотранспортних засобів у ЛФ ТОВ "Орлан-Транс Груп", раніше несудимого, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 26.02.1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження № 0000758 від 15.10.2019 року,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 15 жовтня 2019 року приблизно о 18 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_3 та рухаючись ним по вулиці Равська, поблизу будинку № 24/1, що у місті Жовква Львівської області (в напрямку до автодороги Львів-Рава-Руська, а саме до міста Рава-Руська), порушив вимоги Р. 1 п. п.1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «безпечний інтервал», «небезпека для руху»); Р. 2 п. 2.3 б), д), 2.10; Р. 12 п. п. 12.1; 12.3; Р. 13 п. 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, з моменту виникнення небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_11 , який рухався в попутному з ним напрямку та вів справа від себе велосипед, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки або безпечного для інших учасників руху об`їзду, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_11 .
У результаті порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_11 згідно висновку експерта № 1018/2019 судово-медичної експертизи від 26 листопада 2019 року, отримав відкриту травму голови, закриту травму грудної клітки, її органів та хребта, множинні ушкодження кінцівок та верхнього поясу лівої верхньої кінцівки, драглистий крововилив в м`язи поперекової ділянки, садна в ділянці живота, яка спричинила масивну внутрішню та зовнішню крововтрату, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та призвели до настання смерті ОСОБА_11 .
Таким чином ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 15 жовтня 2019 року приблизно о 18 годині 05 хвилин керував автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_3 та рухався ним по вулиці Равська, поблизу будинку № 24/1, що у місті Жовква Львівської області (в напрямку до автодороги Львів-Рава-Руська, а саме до міста Рава-Руська).
Перед керованим ним транспортним засобом їхав автомобіль типу бус, який включив лівий покажчик повороту та почав здійснювати об`їзд небезпеки.
Він відповідно також включив покажчик лівого повороту та здійснював аналогічний маневр, однак побачив, що по зустрічній смузі руху їде інший транспортний засіб, а тому прийняв рішення повернути транспортний засіб на своє вихідне положення, тобто здійснив маневр праворуч, під час якого зачепив керованим ним транспортним засобом пішохода, який рухався в попутному з ним напрямку та вів справа від себе велосипед.
Після чого зупинився. До нього підійшла невідома йому особа жіночої статті та повідомила, що пішоход живий та у нього присутній пульс.
В той час, коли він чекав приїзду швидкої медичної допомоги, почув, що пішоход, якого він збив керованим ним транспортним засобом, помер на місці ДТП.
Усвідомлення до нього прийшло вже в медичному закладі, куди він був доставлений працівниками поліції після затримання.
Визнає, що здійснив порушення Правил дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому, жаліє про вчинене, просить суворо його не карати.

Вже частково відшкодував потерпілих шкоду, а саме в розмірі 100000,00 грн. та має твердий намір і надалі відшкодовувати завдану шкоду, зокрема, як домовлено із потерпілою стороною, ще в розмірі 100000,00 грн.

Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, однак їх представник, адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що обвинувачений відшкодував частково моральшу шкоду потерпілим та здійснює подальше відшкодування такої, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, просив вибачення в потерпілих, а тому сторона потерпілих категорично заперечує проти призначення обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі та просить не призначати до обвинуваченого додатке покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки він працює водієм у ЛФ ТОВ "Орлан-Транс Груп" і ця робота є його єдиним джерелом доходу, що сприятиме серед іншого і можливості подальшого відшкодування потерпілим завданої шкоди зі сторони обвинуваченого.

Учасники даного кримінального провадження, а саме прокурор, обвинувачений, його захисник, представник потерпілих щодо розгляду такого у відсутності потерпілих не заперечили.

А тому у відповідності до ст. 325 КПК України та з врахуванням думки учасників даного кримінального провадження, судом вирішено розгляд даного кримінального провадження проводити за відсутності потерпілих.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, який зазначив, що визнає інкриміноване йому кримінальне правопорушення, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

При цьому обвинуваченому було роз`яснено наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України у разі проведення судового розгляду у спрощеному порядку, з`ясовано в учасників, зокрема, в обвинуваченого ОСОБА_4 чи правильно розуміє зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, його вина повністю та об`єктивно доведена доказами, які стороною обвинувачення та захисту не оспорюються та визнаються допустими та належними.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення та захисту, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.

Суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і обвинувачений винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення, оскільки відсутні будь-які підстави для закриття кримінального провадження чи звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Вина ОСОБА_4 полягає в тому, що він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілогоі тому суд такі його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини справи та дані, що характеризують його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також з врахуванням наведеного та перспективи його виправлення і перевиховання, та попередження з його боку нових злочинів.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що, насамперед, повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Так як встановлено під час розгляду справи, зокрема, під час показів обвинуваченого ОСОБА_4 , він свою вину визнав повністю, зазначив, що частково вже відшкодував шкоду, а саме в розмірі 100000,00 грн. і заявив про намір подальшого відшкодування такої, а згідно з показаннями представника потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_4 особисто приходив до потерпілих і просив вибачення за вчинене, підтвердив факт часткового відшкодування заподіяної шкоди та домовленість про подальше відшкодування такої.

Наведене, на думку суду, свідчить, що обвинувачений ОСОБА_4 усвідомив свою провину, засуджує вчинення ним злочину і прагне виправитися, тобто щиро розкаявся у вчиненому.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину та особу винного, який працює водієм, являється пенсіонером, раніше несудимий, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , те, що кримінальним правопорушенням заподіяно смерть потерпілого, тобто забрано життя людини, яке є найбільшою цінністю, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті за якою він судиться, а саме у виді позбавлення волі.
За змістом ст. 75 КК України обвинувачений може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням із врахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Враховуючи тяжкість та характер скоєного злочину та особу винного, який щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позитивну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , який є особою пенсійного віку, має на утриманні двох малолітніх внуків, характеризується за місцем фактичного проживання як добрий чоловік, сусід, односельчанин, з сусідами і односельчанами знаходиться в добросусідських відносинах, є суспільно свідомим громадянином, в поведінці врівноважений, доброзичливий, працьовитий, виховує двох малолітніх внуків разом із дружиною протягом трьох років, над якими дружиною оформлено опікунство, частково відшкодував заподіяну шкоду потерпілим, а саме в сумі 100000,00 гривень, що визнано та підтверджено представником потерпілих в судовому засіданні та висловив твердий намір в подальшому і надалі відшкодовувати шкоду, про що, зокрема, запевнив суд та потерпілу сторону в судових засіданнях, вчинив саме необережний злочин, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбуття покарання та вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробування із іспитовим строком з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Також при звільненні обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням суд враховує позицію представника потерпілих, який висловив думку в судовому засіданні своїх довірителів та зазначив, що категорично сторона потерпілих просить не призначити обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі.
А тому з врахуванням сукупності наведених вище обставиин суд вважає, що можливим є виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбування покарання і звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
За наведених обставин, на переконання суду, ізоляція обвинуваченого ОСОБА_4 від суспільства та поміщення його до установи відбування покарання для відбування покарання у виді позбавлення волі, не є виправданим заходом примусу щодо обвинуваченого, зокрема, для того, щоб потерпілим і надалі здійснювалося відшкодування заподіяної шкоди, адже перебуваючи в місцях позбавлення волі він буде позбавлений на це.
Крім того суд звертає увагу, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, характеризується саме необережною формою вини.
Додаткові дані про особу обвинуваченого, зокрема, те, що він є особою пенсійного віку, виховує двох малолітніх внуків, які позбавлені батьківського піклування, тільки підкріплюють висновку суду про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
Згідно ч. 1 ст. 76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
А тому на ОСОБА_4 необхідно покласти дані обов`язки, враховуючи його звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
Ч. 3 ст. 76 КК України встановлено додаткові обов`язки, які можуть додатково бути покладені на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Суд з врахуванням обставин справи не вбачає доцільності у покладенні додаткових обов`язків на обвинуваченого, зокрема, встановленого п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, оскільки обвинувачений працює водієм та здійснює внутрішні та міжнародні перевезення.
Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає крім основного покарання додаткове у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

При визначенні необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_4 додаткового покарання суд враховує те, що він має право керування транспортним засобами, оскільки отримав посвідчення водія НОМЕР_4 , працює у ЛФ ТОВ "Орлан-Транс Груп" водієм автотранспортних засобів з 10.02.2016 року згідно наказу № 21-кф від 10.02.2006 року, загальний стаж водія- 24 роки, на даному підприємстві здійснює внутрішні та міжнародні перевезення

Наведене свідчить, що обвинувачений, працюючи водієм, заробляє кошти на забезпечення свого та своєї сім`ї добробуту, дана робота є джером його доходу, засобом для існування, створення заощаджень.

А враховуючи вже часткове відшкодування шкоди та намір подальшого відшкодування шкоди потерпілим зі сторони обвинуваченого, суд приходить до висновку, що позбавлення права керування транспортними засобами обвинуваченого позбавить його можливості отримувати заробіток, частину якого зобов`язується спрямовувати на відшкодування шкоди потерпілим, а частину використовувати на забезпечення потреб своєї сім`ї.

А тому в ситуації, що склалася, суд вважає, що призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами є недоцільним, необгрунтованим та нелогічним, враховуючи, зокрема, інтереси потерпілої сторони на відшкодування шкоди, а також на необхідність забезпечення власних потреб обвинуваченим, його сім`ї, зокрема, малолітніх внуків, опікуном яких є дружина обвинуваченого, на рівень життя, достатній для їх фізичного, духовного та морального розвитку.

Як наслідок, незважаючи на тяжкість скоєного кримінального правопорушення, внаслідок дій, а саме порушення правил дорожнього руху, якого заподіяно смерть потерпілого, суд вважає недоцільни призначати обвинуваченому ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Враховуючи те, що на речовий доказ, а саме автомобіль марки "ВАЗ 2107", реєстраційний номер НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , на який накладено арешт ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Львівської області від 18.10.2019 року, не підлягає спеціальній конфіскації та судом не призначено покарання у виді конфіскації майна та незастосовано спеціальної конфіскації, а тому суд прийшов до висновку, що необхідно скасувати арешт майна.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у зв`язку із ухваленням обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд бере до уваги, що з акта № 2 здачі-приймання висновку експерта № 6159 від 22.11.2019 року за результатами проведення автотехнічної експертизи, яка проведена Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, вартість проведення експертизи становить 2512,00 грн., з акта № 2 здачі-приймання висновку експерта № 6160/61661 від 25.11.2019 року за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи, яка проведена Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, вартість проведення експертизи становить 6123,00 грн., з акта № 2 здачі-приймання висновку експерта № 6157 від 25.11.2019 року за результатами проведення автотехнічної експертизи, яка проведена Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, вартість проведення експертизи становить 1727,00 грн., з акта № 2 здачі-приймання висновку експерта № 6158 від 28.11.2019 року за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, яка проведена Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, вартість проведення експертизи становить 1884,00 грн., тобто загальна сума судових витрат на проведення експертиз становить 12246,00 грн.

Так як суд прийшов до висновку про ухвалення обвинувального вироку, а тому дані суми витрат на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого в користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлений.

У даному кримінальному провадженні обвинуваченому продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту до 09.02.2020 року.

Так як суд прийшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування реального покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, беручи до уваги те, що строк відбування покарання із випробуванням рахується із дня оголошення обвинуваченому про це, тобто з дня оголошення вироку суд, суд приходить до висновку, що необхідно скасувати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 349, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавленння волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 (роки) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді домашнього арешту- скасувати.
Скасувати арешт з майна, а саме з автомобіля марки "ВАЗ 2107", реєстраційний номер НОМЕР_5 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , на який накладено арешт ухвалою слідчого судді Галицького районного суду Львівської області від 18.10.2019 року
Речові докази:

-автомобіль марки "ВАЗ 2107", реєстраційний номер НОМЕР_5 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 - повернути власнику ОСОБА_4 ;
- велосипед- повернути потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

- чоловічу кепку, чоловічий черевик, який опечатано в спецпакет № 349513 та передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області- повернути потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

- елементи пластику, фрагменти скла, які опечатано в спец-пакет № 3428317 та передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області- повернути ОСОБА_4 ;

- вилучене з автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_3 , а саме передній правий резиновий килимок чорний, який опечатано в спецпакет № 1913531, задній правий резиновий килимок чорний, який опечатано в спецпакет № 1913539, задній лівий резиновий килимок чорний, який опечатано в спецпакет № 1913538, передній лівий резиновий килимок чорний, який опечатано в спецпакет № 1913537, обшивку з керма сірого кольору, яку опечатано в спецпакет № 1913536, обшивку з сидіння водія червоного кольору, яку опечатано в спецпакет № 1913534, обшивку з сидіння переднього пасажира червоного кольору, яку опечатано спецпакет № 1913535, обшивку з заднього сидіння для сидіння червоного кольору, яку опечатано в спецпакет № 1913533, обшивку з заднього сидіння для сидіння червоного кольору, яку опечатано в спецпакет № 1913532, які передано на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Жовківського відділення поліції Кам`янка-Бузького відділу поліції ГУНП у Львівській області- повернути власнику автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_3 - ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Липник, Жовківського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера, працюючого водієм автотранспортних засобів у ЛФ ТОВ "Орлан-Транс Груп", паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 26.02.1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_2 , витрати на проведення експертиз сумарно в розмірі 12246 (дванадцять тисяч двісті сорок шість) грн. 00 коп., з яких: за проведення автотехнічної експертизи № 6159 від 22.11.2019 року- 2512,00 грн., за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи № 6160/61661 від 25.11.2019 року- 6123,00 грн., за проведення судової автотехнічної експертизи № 6157 від 25.11.2019 року- 1727,00 грн., за проведення судової автотехнічної експертизи № 6158 від 28.11.2019 року- 1884,00 грн.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області в порядку, передбаченому ст. 395 КПК України з врахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити учасникам право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1