Справа №690/485/18
Провадження №1-кп/690/15/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2019 року м.Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
в складі: головуючого cудді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001120 від 05 жовтня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ватутіне, Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 22.07.2013 Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 20.03.2017 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 01.11.2017 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області до 2 років позбавлення волі, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
захисників ОСОБА_7
ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
в с т а н о в и в:
обвинувачений ОСОБА_3 02.10.2017 у невстановлений слідством час, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання в житловому будинку, який розміщений по АДРЕСА_2 та належав на праві власності ОСОБА_10 , з полиці шафи в спальній кімнаті будинку шляхом вільного доступу, таємно викрав кредитну банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 видану на ім`я ОСОБА_10 , яка згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського кредитного рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_10 , з якої в подальшому 03.10.2017 з банкомату, який розміщений в м. Ватутіне по вул.Дружби, 5, знаючи пін код, таємно викрав з особистого банківського рахунку належні ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 5200,0 грн.. Продовжуючи свій злочинний намір він, же з банкомату, що знаходиться в м.Звенигородка, Черкаської області по вул. Шевченка, 16, знаючи пін код, повторно, таємно викрав з особистого банківського рахунку належні ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 2000,0 грн.. Продовжуючи свій злочинний намір, він же з банкомату, що знаходиться в м. Первомайськ, Миколаївської області по вул. Радянській, 8, знаючи пін код, повторно, таємно викрав з особистого банківського рахунку належні ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 1150,0 грн.. Продовжуючи свій злочинний намір, він же за допомогою викраденої кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , та в подальшому за допомогою банкомату поповнив абонентський номер мобільного телефону на суму 51 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 8401,0 грн..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав повністю та пояснив, що він в кінці 2017 року дій тимчасово проживав у свого знайомого ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 . Він не викрадав у його матері ОСОБА_10 кредитну картку. ОСОБА_11 сам дав йому картку для того, щоб він зняв грошові кошти, оскільки він заборгував йому певну суму. Він поїхав до м.Первомайськ, Миколаївської області до своєї знайомої і картку не зміг повернути. А в подальшому перебував у місцях позбавлення волі і не міг скористатися юридичною допомогою щоб спростувати пред`явлене обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_12 по суті пред`явленого обвинувачення нічого не пояснив, оскільки обставини йому не відомі. Його мати та брат на даний час покійні. Щодо міри покарання обвинуваченому, послався на розсуд суду.

Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, його вина підтверджується наступними доказами, що були предметом дослідження в судовому засіданні, які ретельно перевірені та оцінені судом, узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення цього процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги:

По епізоду вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена:
- витягом з ЄРДР (а.п.114-115), відповідно до якого 13.11.2017 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 за фактом викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів за заявою ОСОБА_10 ;
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.10.2017 (а.п.42), де ОСОБА_10 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який за місцем її проживання викрав належну їй банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк»;

- протоколом огляду місця події від 13.11.2017 (а.п.119-121) та фото-таблицею до нього (а.п.122-123), з якого вбачається, що було оглянуто будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 , звідки було викрадено банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк», що належала ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 13.11.2017 (а.п.124-126), де потерпіла пояснила, що вона проживала за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїм сином ОСОБА_11 .. В середині вересня 2017 її син привів квартиранта ОСОБА_3 та він деякий час проживав у них, ходив із сином на роботу. Одного дня вона виявила пропажу кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк», а в подальшому на її телефон приходили смс-повідомлення про зняття грошових коштів;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.11.2017 (а.п.127-128), де свідок пояснив, що він проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_10 .. У вересні 2017 він зустрів свого знайомого ОСОБА_3 , якому запропонував з ним працювати та пожити у нього. 02.10.2017 зранку вони пішли разом на роботу, а так як ОСОБА_13 був з похмілля, то його відпустили додому, після чого він його не бачив. Згодом вони виявили, що у його матері зникла кредитна картка ПАТ КБ «Приватбанк», а потім на її телефон приходили смс-повідомлення про зняття коштів. Телефон ОСОБА_3 не відповідав та вони повідомили про вчинене в поліцію;

- протоколом огляду предметів від 13.11.2017 (а.п.92). з якого вбачається, що було оглянуто компакт диск CD-R VIDEX Excellent з фотозображеннями чоловіка, який знімає грошові кошти;

- протоколом огляду предметів від 13.11.2017 (а.п.93) та таблицею зображень до нього (а.п.94), з яких вбачається, що було оглянуто картонну коробку з картки банку, що належала ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду предметів від 13.11.2017 (а.п.95) та фото-таблицею до нього (а.п.96), з яких вбачається, що було оглянуто фотозображення чоловіка у куртці темного кольору, який виконує певні маніпуляції біля банкомату та тримає в руках гроші;

- протоколом огляду предметів від 13.11.2017 (а.п.97) та таблицею зображень до нього (а.п.98-111), з яких вбачається, що було оглянуто мобільний телефон Нокіа 1280, належний потерпілій ОСОБА_10 , на якому маються смс-повідомлення ПАТ КБ «Приватбанку» про зняття коштів з рахунку;

- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 13.11.2017 (а.п.112), з якої вбачається, що речові докази: СД-Р диск із фотографіями з камер спостереження банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», коробка до банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк», фотографії з камер спостереження банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», мобільний телефон «Нокіа 1280» визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження;

- з виписки по рахунку ПАТ КБ «Приват Банк» (а.п.113) вбачається, що 03.10.2017 неодноразово з банківського рахунку № НОМЕР_1 здійснювалося зняття коштів.

По епізоду вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена:
- витягом з ЄРДР (а.п.114-115), відповідно до якого 13.11.2017 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 за фактом викрадення грошових коштів з картки ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 8401,0 грн. за заявою ОСОБА_10 ;
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.10.2017 (а.п.42), де ОСОБА_10 просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який за місцем її проживання викрав належну їй банківську картку ПАТ КБ «Приватбанку» та в подальшому викрав з неї грошові кошти в сумі 8401,0 грн.;

- протоколом огляду місця події від 13.11.2017 (а.п.119-121) та фото-таблицею до нього (а.п.122-123), з якого вбачається, що було оглянуто будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 , звідки було викрадено банківську картку ПАТ КБ «Приватбанку», що належала ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 13.11.2017 (а.п.124-126), де потерпіла пояснила, що вона проживала за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїм сином ОСОБА_11 .. В середині вересня 2017 її син привів квартиранта ОСОБА_3 та він деякий час проживав у них, ходив із сином на роботу. Одного дня вона виявила пропажу кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанку», а в подальшому на її телефон приходили смс-повідомлення про зняття грошових коштів частинами на загальну суму 8401,0 грн.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.11.2017 (а.п.127-128), де свідок пояснив, що він проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_10 .. У вересні 2017 він зустрів свого знайомого ОСОБА_3 , якому запропонував з ним працювати та пожити у нього. 02.10.2017 зранку вони пішли разом на роботу, а так як ОСОБА_13 був з похмілля, то його відпустили додому, після чого він його не бачив. Згодом вони виявили, що у його матері зникла кредитна картка ПАТ КБ «Приватбанк», а потім на її телефон приходили смс-повідомлення про зняття коштів. Телефон ОСОБА_3 не відповідав та вони повідомили про вчинене в поліцію;

- протоколом огляду предметів від 13.11.2017 (а.п.92). з якого вбачається, що було оглянуто ком пакт диск CD-R VIDEX Excellent з фотозображеннями чоловіка, який знімає грошові кошти;

- протоколом огляду предметів від 13.11.2017 (а.п.93) та таблицею зображень до нього (а.п.94), з яких вбачається, що було оглянуто картонну коробку з картки банку, що належала ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду предметів від 13.11.2017 (а.п.95) та фото-таблицею до нього (а.п.96), з яких вбачається, що було оглянуто фотозображення чоловіка у куртці темного кольору, який виконує певні маніпуляції біля банкомату та тримає в руках гроші;

- протоколом огляду предметів від 13.11.2017 (а.п.97) та таблицею зображень до нього (а.п.98-111), з яких вбачається, що було оглянуто мобільний телефон Нокіа 1280, належний потерпілій ОСОБА_10 , на якому маються смс-повідомлення ПАТ КБ «Приватбанку» про зняття коштів з рахунку;

- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 13.11.2017 (а.п.113), з якої вбачається, що речові докази: СД-Р диск із фотографіями з камер спостереження банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», коробка до банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк», фотографії з камер спостереження банкомату ПАТ КБ «Приватбанк», мобільний телефон Нокіа 1280 визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження;

- з виписки по рахунку ПАТ КБ «Приватбанк» (а.п.113) вбачається, що 03.10.2017 неодноразово з банківського рахунку № НОМЕР_1 здійснювалося зняття коштів.

Безпосередньо в ході судового розгляду допитати потерпілу ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 не представилось можливим, оскільки потерпіла ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується актовим записом про смерть №111 від 14.05.2018 (а.п.140) та свідок ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується актовим записом про смерть №14 від 19.01.2019 (а.п.141).
Суд критично оцінює, покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які були допитані в ході судового розгляду за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_3 , які є йому матір`ю та близькою подругою та даючи покази намагалися підтвердити покази самого обвинуваченого, щодо добровільного надання останньому кредитної карточки ОСОБА_11 та наявність боргу останнього перед ОСОБА_3 ..
Клопотань щодо дослідження будь-яких інших доказів та допиту свідків від учасників кримінального провадження не надійшло.
Суд критично оцінює покази обвинуваченого щодо непричетності до вчинення кримінального правопорушення, та думку захисника, і розцінює невизнання вини як обраний спосіб захисту та уникнення відповідальності, оскільки потерпіла та свідок на час розгляду справи померли і ніхто не може спростувати покази обвинуваченого.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року - «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Отже, оцінивши кожний із перелічених вище доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку у цьому кримінальному провадженні, суд доходить висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у тому, що він 02.10.2017 перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання в житловому будинку, який розміщений по АДРЕСА_2 таємно викрав кредитну банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 видану на ім`я ОСОБА_10 та в подальшому з банкоматів банку, знаючи пін код, таємно викрав з особистого банківського рахунку належні ОСОБА_10 грошові кошти на загальну суму 8401,0 грн..

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, та за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , дані ними під час досудового розслідування.

Також суд вважає, що у обвинуваченого ОСОБА_3 було достатньо часу та можливості скористатися належною допомогою фахівця в галузі права для захисту від пред`явленого обвинувачення за життя потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 ..

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, які, відповідно до ст.12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Під час судового провадження обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.65 КК України, суд приймає до уваги суспільну небезпеку, ступінь тяжкості та характер вчинених кримінальних правопорушень, думку потерпілого ОСОБА_9 , обставини справи. А також суд враховує й особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, має не зняту та не погашену судимість на шлях виправлення та перевиховання не став, відповідних висновків не зробив.

Особа обвинуваченого ОСОБА_3 за місцем проживання характеризуються позитивно.

А тому виходячи із наведеного, суд вважає за необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання в межах санкції ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі, за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, застосувавши вимоги ст.70 КК України та на підставі ст.75, 76 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом установленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки. Суд вважає, що саме така міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде сприяти його перевихованню та виправленню і без ізоляції його від суспільства.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази по справі: СД-Р диск із фотозображеннями з камер спостереження банкомату, виписка по рахунку, фотозображення з камер спостереження банкомату зберігаються при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази по справі: коробка з-під банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк», мобільний телефон «Нокіа 1280» передані на зберігання потерпілому.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувалися.

Керуючись ст.349, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 КК України та ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.357 КК України 1 рік обмеження волі, за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися до органу пробації для реєстрації та повідомляти органи пробації про зміну місця проживання та роботи.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази по справі: СД-Р диск із фотозображеннями з камер спостереження банкомату, виписка по рахунку, фотозображення з камер спостереження банкомату зберігаються при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази по справі: коробка з-під банківської картки «Приват Банк», мобільний телефон «Нокіа 1280» передані на зберігання потерпілому, якого звільнити від обов`язку подальшого зберігання після вступу вироку в законну силу.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувалися.

Вирок суду може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду, через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку невідкладно вручається прокурору та засудженому.

Головуючий ОСОБА_16 Здоровило