Справа № 182/7668/18
Провадження № 1-кп/0182/321/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2020 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2018 за № 0002579 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл., громадянина України, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, із середньою освітою, не одружений, раніше судимий:
- 05.11.2012 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки;
- 24.07.2013 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 1 дня позбавлення волі;
- 26.02.2014 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. 20.07.2017 звільнений по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 03.08.2018 о 17:11 год., не маючи посвідчення водія, відповідних теоретичних знань у застосуванні Правил дорожнього руху України та практичних навиків, необхідних для керування транспортних засобів, керуючи належним згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_6 технічно-справним транспортним засобом - автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», державний номер НОМЕР_1 , рухався по проїжджій частині вул. Електрометалургів з боку вул. Княжа у напрямку вул. Г. Чорнобиля в м. Нікополі Дніпропетровської області.
Під час руху транспортного засобу - автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» державний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян. Будучи неуважним до дорожньої обстановки, її змінам, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи будь-яких перешкод технічного характеру, з метою виконання обгону колони транспортних засобів, які рухалися попереду нього в попутному для нього напрямку, в процесі обгону під час руху на зустрічній смузі при виявленні зустрічного транспортного засобу застосував різке гальмування та відворот керма вправо, внаслідок чого автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», державний номер НОМЕР_1 , керований ОСОБА_3 , передньою частиною допустив зіткнення з передньою частиною автомобіля марки «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , а потім автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», державний номер НОМЕР_1 , в процесі бокового заносу ОСОБА_3 допустив наїзд на велосипед марки «Україна» під керування ОСОБА_5 , який рухався попереду в попутному напрямку.
В наслідок зіткнення, водій велосипеду марки «Україна» ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2 ступеня, закритого перелому лобної кістки справа, правої тімяної кістки, геморагічного забію правої лобної частки, субдуральної гигроми лобно-скроневої області справа, закритого перелому лівої великогомілкової та лівої малогомілкової кістки у нижній третині, забито-рваної рани лівої гомілки у верхній третині, множинних саден в області правого променево-запясного суглобу, потиличної області голови, лівої гомілки, спини.
Своїми діями водій грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.1, 12.4. 12.9 б) п. 14.2 в) г) Правил дорожнього руху України, якими передбачено:
- п. 1.3 Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
- п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
- п. 2.1 Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:
а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
- п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
- п. 12.9. Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 2.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
- п. 14.2. Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що:
в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані;
г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 5/10.1/757 від 24.09.2018 при виконанні вимог п. 12.9 «б» та 14.2 (в, г) Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 575 від 28.09.2018 ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 2 ступеня, закритого перелому лобної кістки справа, правої тімяної кістки, геморагічного забію правої лобної частки, субдуральної гигроми лобно-скроневої області справа, закритого перелому лівої великогомілкового та лівої малогомілкової кістки у нижній третині, забито-рваної рани лівої гомілки у верхній третині, множинних саден в області правого променево-запясного суглобу, потиличної області голови, лівої гомілки, спини - відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю. Показав суду, що 03.08.2018 в середині дня до нього на роботу на автомобільну мийку «Сармат» заїхав на автомобілі «Мерседес Бенц» його знайомий ОСОБА_8 . Останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому попросив його сісти за кермо. Хоча він посвідчення водія не отримував, але керувати автомобілем він уміє, так як цьому його навчив батько, про що ОСОБА_8 знав. Він погодився відвезти ОСОБА_8 і сів на кермо. Вони повинні були заїхати на заправку. В автомобілі був він, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та її подруга. За кермом був він. Вони їхали спочатку по вул. Княжа, потім виїхали на вул. Електрометалургів і поїхали в сторону моста. Він їхав зі швидкістю близько 50-60 км/год. Попереду його автомобіля їхала фура і він почав виконувати маневр обгону. Включив світловий сигнал повороту, виїхав на зустрічну полосу руху. Побачив, що на зустріч їде автомобіль - іномарка, він взяв трохи вправо і тоді зачепив автомобіль «Део Ланос», який їхав у попутному напрямку попереду фури, сталося зіткнення, після чого його автомобіль занесло, зачепив і дідуся, який їхав на велосипеді, а потім автомобіль розвернуло та викинуло на зустрічну смугу, де і сталося зіткнення з рейсовим автобусом, який їхав на зустріч. Викликали швидку медичну допомогу, дідуся відправили до лікарні, потім оформляли ДТП. Потерпілому ОСОБА_5 він сплатив 4 500 грн. Розкаюється у скоєному. Просить не позбавляти його волі.
Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 03.08.2018 приблизно о 16.30 год. він виїхав з огороду. Їхав на велосипеді по вул. Електрометалургів у м. Нікополі. Сам момент ДТП він не пам`ятає, так як впав і втратив свідомість. Прийшов до тями уже в лікарні. Вже коли лежав у лікарні, йому сусід по палаті показав фото з місця ДТП, які були в інтернеті, а так він сам нічого не пам`ятає. Обвинувачений ОСОБА_10 заплатив йому 4 500 грн., це було у жовтні 2019 р. Знизив суму позову до 5 тис. грн. та просив суд стягнути вказану суму з обвинуваченого ОСОБА_10 . Обвинуваченому просив суд призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Винуватість обвинуваченого, крім його показів, показів потерпілого підтверджується також письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження № 0002579, які були досліджені у судовому засіданні, достовірність, допустимість та належність яких сторонами не оспорювалася:
- електронним рапортом реєстрації повідомлення, яке надійшло по телефону до чергової частини Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровської області 03.08.2018 зі служби 102 про те, що 03.08.2018 о 17.12 год. за адресою: м. Нікополь вул. Електрометалургів, 252, біля СШ № 6 зіткнулися автобус ПАЗ НОМЕР_1 , автомобіль Деу Ланос НОМЕР_2 , велосипедист та Мерседес Бенц, є потерпілі. Заявник ОСОБА_7 (а.п. 8);
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вiд 03.08.2018, відповідно до якого місцем ДТП є населений пункт м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 53. Вид події: зіткнення транспортних засобів. Погодні умови: ясно, без опадів. Обстановка на місці пригоди до початку огляду не змінювалась. Проїзна частина: горизонтальна ділянка. Вид покриття асфальтобетон, сухе чисте. Наявність нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття не виявлено. Спосіб регулювання руху на цій ділянці: не регулюється. Пора доби світла. Об`єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч, не виявлено. Зафіксовано локалізацію пошкоджень на транспортних засобах: ПАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , Деу Ланос д.н.з. НОМЕР_2 , Мерседес 190 д.н.з. НОМЕР_1 , велосипед марки Україна. Зафіксовано сліди технічної рідини, сліди, які залишені відкинутими об`єктами. Зафіксовано місце осипу скла, пластику, частин і фрагментів кузову. З місця події нічого не вилучалося. (а.п. 9-20);
- схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.08.2018. Місце пригоди м. Нікополь, вул. Електрометалургів. (а.п. 21);
- фототаблицею зображень до протоколу огляду місця події, яка відбулася 03.08.2018 в м. Нікополь, Дніпропетровської обл. (а.п. 22-27);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 946 від 03.08.2018, згідно якого у ОСОБА_11 ознак сп`яніння не виявлено (а.п. 45);
- протоколом огляду від 04.09.2019 СД-диску, який добровільно надав для огляду та вилучення ОСОБА_7 . На вказаному дику є відеозапис ДТП. Відеозапис датований 03.08.2018 о 17.11, та на якому зафіксовано обставини на проїзній частині. На відео видно, що запис здійснюється з рухомого транспортного засобу, попереду рухається у попутному напрямку велосипедист. Після чого рухається з правої сторони легковий автомобіль марки Мерседес, який втратив контроль над керуванням та допустив наїзд на велосипедиста. Після чого в некерованому стані виїхав на зустрічну смугу де зіткнувся з автобусом. СД диск вилучено. До протоколу огляду додано фототаблицю відеозапису. (а.п. 54-59);
- висновком судово-медичної експертизи № 575 від 28.09.2018, згідно якого у ОСОБА_5 , 1949 року народження виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку II ступеня, закритого перелому лобної кістки справа, правої тім`яної кістки, геморагічного забію правої лобної частки, субдуральної гигроми лобно-скроневої області справа, закритого перелому лівої великогомілкової та лівої малогомілкової кістки у нижній третині, забито-рваної рани лівої гомілки у верхній третині, множинних саден в області правого променево-зап`ясного суглобу, потиличної області голови, лівої гомілки, спини. Дані тілесні ушкодження розгладаються у сукупності та носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя (згідно пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети, можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному в ухвалі суду. Згідно наданої медичної карти стаціонарного хворого № 1207 КЗ «Нікопольської МЛ № 1» при хіміко-токсикологічному аналізі сечі № 4690 ви 03.08.18 в сечі 0%о. (а.п. 102-103);
- висновком судової автотехнічної експертизи № 5/10.1/757 від 24.09.2018, згідно якого:
1. В дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, водій автомобіля "Мерседес Бенц" д.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4, 12.9 ("б") та 14.2 ("в, г") Правил дорожнього руху.
2. В даній дорожній ситуації технічна можливість запобігти ДТП полягала у дотриманні водієм автомобіля "Мерседес Бенц" д.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимог п. 14.2 ("в, г") Правил дорожнього руху.
На момент проведення дослідження причин технічного характеру, які б завадили водію "Мерседес Бенц" ОСОБА_3 діяти у відповідності до вказаних вимог Правил дорожнього руху, експерту не відомі.
3. В дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, дії водія автомобіля "Мерседес Бенц" д.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9 ("б") та 14.2 ("в, г") Правил дорожнього руху України.
Невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п. 14.2 ("в, г") Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.
4. В дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, водій автомобіля "ДЕУ Ланос" д.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 1.5 (ч. 1) та 12.3 Правил дорожнього руху України, вимоги яких викладені в дослідницький частині.
5. В даній дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, технічні можливість запобігання ДТП не визначалася діями водія автомобіля "ДЕУ Ланос" д.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 .
6. При вказаному механізмі зіткнення в діях водія автомобіля "ДЕУ Ланос" д.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 не вбачається яких-небудь невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору могли перебувати в причинному зв`язку з подією ДТП, що розглядається.
7. В дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, велосипедист велосипеда "Україна" ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 1.5 (ч. 1) та 12.3 Правил дорожнього руху України, вимоги яких викладені в дослідницький частині.
8. В даній дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, технічна можливість запобігання ДТП не визначалася діями велосипедиста ОСОБА_5 .
9. При вказаному механізмі наїзду в діях велосипедиста ОСОБА_5 не вбачається яких-небудь невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору могли перебувати в причинному зв`язку з подією ДТП що розглядається. (а.п. 114-117).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким він обвинувачується.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 мають вірну правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст.. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення-злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, однак вчиненим з необережності.
Також суд враховує обставини справи; особу винного, який раніше судимий (а.п. 130-131), має постійне місце проживання, не працює, не одружений; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.п. 132-133); добровільно частково відшкодував шкоду потерпілому, що дійсно свідчить про його каяття. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що ОСОБА_3 визнав свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України), добровільне часткове відшкодування завданого збитку, а саме відшкодування потерпілому ОСОБА_5 4 500 грн. спричинених витрат (п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи всі зазначені обставини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії, у виді позбавлення волі.
Судом не призначається ОСОБА_3 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_3 не отримував посвідчення водія.
Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.
Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - визнання вини, щире каяття та добровільне часткове відшкодування потерпілому завданого збитку, думку потерпілого, щодо призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, враховуючи що обвинувачений вчинив необережний злочин, під час його здійснення у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яке охоплює повноваження суду (його права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Вирішуючи цивільні позови, суд враховує наступне.
Потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 згідно якого він просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 спричинену матеріальну шкоду у сумі 10 276 грн. 14 коп. та моральну шкоду в сумі 50 000 грн.
Представником цивільного позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційне підприємство «МОТОДОР» (далі по тексту ТОВ «ВКП «МОТОДОР») директором ОСОБА_12 у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 згідно якого він просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 спричинену матеріальну шкоду у сумі 16 970 грн. 50 коп., яка складається з вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, згідно висновку експерта № 1067 від 08.11.2018 - 16 077 грн. 50 коп. та вартості послуг експерта з оцінки матеріального збитку, згідно квитанції №1067 від 14.11.2018 - 850 грн. 00 коп.
Ухвалою суду від 18.01.2019 цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 прийнято у провадження. Визнано ТОВ «ВКП «МОТОДОР» потерпілою юридичною особою та цивільним позивачем у кримінальному провадженні. Прийнято цивільний позов ТОВ «ВКП «МОТОДОР» у провадження. Визнано цивільними відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_3 йому добровільно сплатив 4 500 грн. в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди. Зменшив заявлені ним вимоги в частині відшкодування як матеріальної так і моральної шкоди і просить стягнути лише з обвинуваченого ОСОБА_3 в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної та моральної шкоди 5 000 грн. 00 коп.
Представник ТОВ «ВКП «МОТОДОР» у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Вимоги та доводи викладені у цивільному позові підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.
Також, на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_13 , дружини цивільного відповідача ОСОБА_6 , в якій остання вказує, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підтвердження чого надала копію свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого 01.08.2018. Також вказала, що автомобіль про який йдеться у позовних заявах, було продано ОСОБА_6 десять - п`ятнадцять років тому. Деталі переоформлення автомобіля на іншу особу їй не відомо. Зазначає, що ОСОБА_6 не є особою, яка має нести відповідальність за шкоду, спричинену внаслідок скоєння ДТП ОСОБА_3 .
Цивільний відповідач ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, клопотання про обов`язкову участь у судовому засіданні не надходило, тому справу розглянуто за його відсутності.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявлені позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 та ТОВ «ВКП «МОТОДОР» визнав у повному обсязі.
При вирішенні цивільного позову суд враховує наступні вимоги діючого законодавства.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику застосування судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», (зі змінами та доповненнями) розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Розглянувши вимоги цивільних позовів, суд враховує наступне.
Щодо позовних вимог ОСОБА_5 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди.
Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов (змінений у судовому засіданні) про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 5 000 грн. 00 коп.
Змінені у судовому засідання позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого спричиненої матеріальної шкоди підлягають задоволенню на суму 5 000 грн. 00 коп., оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і визнані обвинуваченим.
Щодо позовних вимог ТОВ «ВКП «МОТОДОР» про відшкодування матеріальної шкоди.
На підтвердження позовних вимог представником ТОВ «ВКП «МОТОДОР» надано копію висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 1067 від 08.11.2018, згідно висновку якого: сума матеріального збитку завданого власникові автомобіля ПАЗ 32054-07 реєстраційний номер НОМЕР_3 на дату оцінки 08.11.2018 складає 15 290 грн. 00 коп. Також, на підтвердження позовних вимог представником ТОВ «ВКП «МОТОДОР» надано копію квитанції № 1067 від 14.11.2018, згідно якого ТОВ «ВКП «МОТОДОР» в особі ОСОБА_12 сплачено 850 грн. 00 коп. за проведення оцінки матеріального збитку. У зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ВКП «МОТОДОР» підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 16 140 грн. (15 290.00 + 850.00).
На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, 03.08.2018, за участю транспортного засобу «MERSEDES BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , та яким на момент вчинення дорожнього транспортної пригоди керував ОСОБА_3 , цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу, не застрахована.
Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним.
Факт завдання шкоди потерпілому джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.
Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи загальні норми ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1190 ЦК України, тягар цивільної відповідальності в таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля, чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталася ДТП.
Статтею 1187 ЦК України встановлено відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Вирішуючи питання про притягнення тієї чи іншої особи до відповідальності за ст. 1187 ЦК, слід визначити дві основні ознаки володільця: юридичну та матеріальну (фактичну).
Юридична ознака володільця полягає в тому, що володільцем визнається тільки та особа, яка на відповідних правових підставах володіє об`єктом, діяльність з яким створює підвищену небезпеку.
У свою чергу матеріальна, або фактична, ознака володільця джерела підвищеної небезпеки означає, що особа повинна здійснювати фактичне володіння (експлуатацію, використання, зберігання, утримання) небезпечними об`єктами.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що заявлені цивільними позивачами майнова шкода підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 , як фактичного користувача транспортного засобу, та винної особи у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази:
- автомобіль Деу Ланос державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який залишено на зберігання ОСОБА_7 - залишити йому;
- автомобіль Мерседес Бенц державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який залишено на зберігання ОСОБА_8 - залишити йому;
- автобус ПАЗ 32054 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який залишено на зберігання директору ТОВ «ВКП «МОТОДОР» ОСОБА_12 - залишити ТОВ «ВКП «МОТОДОР»;
- СD-диск з відеозаписом ДТП, який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Також суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової автотехнічної експертизи, згідно довідки, в сумі 3 575 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
На підставі п 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 5 000 (п`ять тис.) грн. 00 коп.
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційне підприємство «МОТОДОР» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційне підприємство «МОТОДОР» у відшкодування матеріального збитку 15 290 (п`ятнадцять тис. двісті дев`яносто) грн. 00 коп. та витрати на послуги експерта з оцінки матеріального збитку 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., а всього 16 140 (шістнадцять тис. сто сорок) грн. 00 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази:
- автомобіль Деу Ланос державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який залишено на зберігання ОСОБА_7 - залишити йому;
- автомобіль Мерседес Бенц державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який залишено на зберігання ОСОБА_8 - залишити йому;
- автобус ПАЗ 32054 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який залишено на зберігання директору ТОВ «ВКП «МОТОДОР» ОСОБА_12 - залишити ТОВ «ВКП «МОТОДОР»;
- СD-диск з відеозаписом ДТП, який долучено до матеріалів провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 3 575 (три тис. п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 00 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Сторони кримінального провадження можуть отримати копію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1