Номер провадження 11-кп/816/231/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери)
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , та засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 листопада 2019 року, якою задоволено подання начальника ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» - начальника арештного дому ОСОБА_9 про поміщення засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення камерного типу ДУ «Сумська виправна колонія (№116)», -

ВСТАНОВИЛА:

Начальник ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» - начальник арештного дому ОСОБА_9 звернувся до суду з поданням, в якому просив засудженого ОСОБА_8 помістити строком на 1 місяць до приміщення камерного типу у зв`язку з безрезультатністю та безуспішністю інших заходів впливу та виявлення високого ступеню соціально-педагогічної занедбаності, потягу до продовження протиправної поведінки, не проявив готовності до самокерованої соціально-правомірної поведінки, може негативно вплинути на процес виправлення інших осіб.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 листопада 2019 року подання начальника Державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)» начальника арештного дому підполковника внутрішньої служби ОСОБА_9 , про поміщення засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення камерного типу Державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)», задоволено.

Застосувано до засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід дисциплінарного стягнення у вигляді переведення його до приміщення камерного типу установи строком на 01 (один) місяць.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на незаконність судового рішення, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання відмовити.

При цьому вказує на те, що підзахисний не визнав своєї вини, не визнав обставин, викладених в поданні і пояснив, що дійсно він був затриманий в приміщенні медичної частини до якої він потрапив з метою звернення до фельдшера за наданням медичної допомоги, у зв`язку з нестерпним зубним болем. Його неодноразові прохання про запис до медичної частини були залишені без уваги.

Спростовує також, що засудженому пропонувалось надати пояснення за даними обставинами.

Зазначає, що засуджений не пошкоджував дверей, вони вже були пошкоджені протягом тривалого часу та потрапив до медичної частину через відчинені двері.

Вказує на помилковість висновків суду про не звернення засудженого за медичною допомогою після затримання, так як засуджений неодноразово знаходився у медичній частині, де йому надавалась допомога, пов`язана із зубним болем.

Вважає, надана суду характеристика засудженого не відповідає в повній мірі дійсності, так як ОСОБА_8 неодноразово звертався до адміністрації установи, але дане питання адміністрації не вирішувала.

У поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд. Свої доводи мотивує тим, що пункт 2.3 Розділу ІІІ ПВР ним було порушено з поважних причин, а саме у зв`язку з ненаданням медичної допомоги з боку адміністрації колонії та гострим зубним болем, на що він вказував і під час затримання.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , як підтримала доводи апеляційних скарги та позицію свого підзахисного, просила ухвалу скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, пояснення засудженого ОСОБА_8 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати, думку прокурора, який проти задоволення апеляційних скарг засудженого та його захисника заперечив, просив ухвалу суду залишити без зміни, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до п. 13-2) ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Згідно із положеннями ч.1 ст. 132 КВК України, за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такий захід стягнення, як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 135 КВК України, питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань; поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.

Із приписів ч.9 ст. 134 КВК України слідує, що стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи подання начальника ДУ «Сумська виправна колонія (№100)»- начальника арештного дому ОСОБА_9 , суд першої інстанції виходив з того, що засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання зарекомендував себе як особа, що демонстративно не виконує покладені обов`язки та порушує встановлені заборони, що негативно впливає на поведінку інших засуджених, систематично допускає чисельні порушення встановленого порядку відбування покарання, а усі застосовані до нього заходи виховного та дисциплінарного впливу не дають позитивних результатів, оскільки стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу, бо запропонований адміністрацією установи виконання покарань строк переведення засудженого до приміщення камерного типу є таким, що в повній мірі відповідає тяжкості та характеру вчиненого ним дисциплінарного проступку.

З такими висновками погоджується і колегія суддів, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Зокрема, як вбачається з матеріалів провадження та особової справи засудженого ОСОБА_8 , 08.11.2019, близько 23 години 10 хвилин ОСОБА_8 допустив порушення розпорядку дня та локалізації, а саме виліз у вікно І-го поверху гуртожитку відділення СПС№3 дільниці ре соціалізації та приховано попрямував до медичної частини установи. Засуджений ОСОБА_8 був помічений черговою зміною та також надійшла інформація від помічника начальника варти про скритне пересування невідомих осіб в темну пору доби з відділення СПС№3ДР до медичної частини установи. Прибувши до медичної частини установи було з`ясовано, що двері до стаціонарного відділення пошкоджено та після пошукових заходів на 11 поверсі стаціонарного відділення в туалетній кімнаті за дверима було виявлено одягненим по формі одягу засудженого ОСОБА_8 . Даного засудженого було затримано та запропоновано надати письмове пояснення по факту скоєння ним дисциплінарного проступку, від написання якого він відмовився в категоричній формі. Йому було запропоновано написати заяву згідно ст. 63 Конституції України, від написання якої він також відмовився.

Своїми діями засуджений ОСОБА_8 порушив вимоги п. 2,3 розділу ІІІ ПВР, саме: засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань.

Засудженим забороняється умисно завдавати шкоду державному, комунальному майну, майну інших юридичних чи фізичних осіб, у тому числі майну інших засуджених, створювати загрозу заподіяння шкоди такому майну; самовільно залишати призначену для перебування ізольовану територію, приміщення або визначене місце роботи, а також перебувати без дозволу адміністрації установи виконання покарань у гуртожитках та відділеннях, у яких вони не проживають, або на виробничих об`єктах, на яких вони не працюють.

13 листопада 2019 року на засіданні дисциплінарної комісії ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» з розгляду матеріалів про провадження, були прийнято рішення, що дії засудженого ОСОБА_8 підпадають під дисциплінарний проступок та виразились у порушенні вимог, передбачених розділом ІІ наказу від 28.08.2018 №2823 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покращань» та ст. 107 КВК України. Згідно ст.ст. 134-135 КВК України, враховуючи причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінку засудженого до вчинення проступку та кількості і характеру раніше накладених стягнень, учасники засідання дисциплінарної комісії проголосували направити матеріали до Ковпаківського районного суду м. Суми з поданням про поміщення засудженого ОСОБА_8 до приміщення камерного типу ДУ, терміном на 1 місяць (а.п. 19).

Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_8 від 13.11.2019 (а.п. 13-14), за час відбування покарання в установі засуджений характеризується негативно, неодноразово допускав порушення вимог режиму тримання та розкладу, за що має 12 дисциплінарних стягнень, в установі не працевлаштований, та не залучається добровільно без оплати праці до роботи з благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов засуджених, допоміжних робіт із забезпечення засудженим продовольством, згідно п. 5 ст. 118 КВК України, до праці ставиться негативно, заохочень немає.

За характером конфліктний, схильний до провокаційних дій, збудливий, неврівноважений, хитрий, не здатний мотивувати свої вчинки. На заходи виховного впливу реагує не завжди правильно. Підтримує дружні стосунки із засудженими із засудженими негативної соціальної спрямованості. Намагається нав`язати іншим засудженим підтримання кримінальних традицій.

Також зазначено, що на даний час в особистості засудженого залишається високий рівень суспільної небезпеки. Вперто не бажає ставати на шлях виправлення, систематично допускає порушення вимог режиму відбування покарання, всіляко ухиляється від відповідальності за допущені ним порушення, негативно впливає на виховний процес інших засуджених.

Викладені у клопотанні обставини знайшли своє підтвердження в рапортах співробітників ДУ «Сумська виправна колонія (№100)» (а.о.с. 239-244), акті про відмову ОСОБА_8 від надання пояснень щодо допущених порушень (а.о.с. 245), висновку за фактом порушення встановленого порядку відбування покарання засудженим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.о.с. 263), висновку службового розслідування по факту порушення локалізації засудженим відділення СПС №3 ОСОБА_8 (а.п. 32-34).

Щодо доводів апеляційних скарг про те, що ОСОБА_8 діяв в стані крайньої необхідності, в зв`язку з сильним зубним болем, то вони спростовуються зібраними по справі доказами.

Зокрема, відповідно до висновку службового розслідування по факту порушення локалізації засудженим відділення СПС №3 ОСОБА_8 , на час виявлення засудженого ОСОБА_8 в медичній частині установи, з медичною допомогою він не звертався та така допомога йому не надавалась.

З медичної довідки, виданої засудженому ОСОБА_8 слідує, що 13.11.2019 він пройшов медичне обстеження при МЧ Сумського ВК №116 та в нього не було виявлено стоматологічної патології (а.о.с. 251).

Факт відмови від надання письмових пояснень засудженим ОСОБА_8 з приводу допущених ним порушень 08.11.2019 підтверджується складеним актом (а.о.с. 245).

Ствердження захисника про те, що засуджений не пошкоджував дверей, спростовуються висновком службового розслідування по факту порушення локалізації засудженим відділення СПС №3 та рапортами співробітників державної установи.

Посилання захисника на те, що викладені в характеристиці на засудженого ОСОБА_8 не в повній мірі відповідає дійсності, з приводу працевлаштування засудженого, є непереконливими, оскільки як вбачається з матеріалів особової справи, до засудженого неодноразово були застосовані стягнення за самовільне залишення робочого місця.

Таким чином, враховуючи дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_8 стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком на 1 місяць.

Дисциплінарне стягнення на ОСОБА_8 накладено у межах у межах строку визначеного ч.3 ст. 134 КВК України. Порушень порядку застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі та процедури дисциплінарного провадження, не встановлено.

За результатами апеляційного перегляду матеріалів провадження суд апеляційної інстанції не встановив істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 листопада 2019 року, якою задоволено подання начальника ДУ «Сумська виправна колонія (№116)» - начальника арештного дому ОСОБА_9 про поміщення засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення камерного типу ДУ «Сумська виправна колонія (№116)», залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4