Справа №639/2861/20
Провадження №1-кс/639/1210/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання прокурора Новобаварського відділення Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000306 від 23.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 .Іпрокурора Новобаварського відділення Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000306 від 23.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон Redmi 7 a Matte Blue 2 GBRAM 16 GBROM, імей: НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтоване наступним.
У провадженні СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000306 від 23.02.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням даного кримінального провадження встановлено, що, 16.02.2020 о 18год.. за адресою АДРЕСА_1 невстановлена особа таємно шляхом вільного доступу вчинила крадіжку мобільного телефону Redmi 7 a Matte Blue 2 GBRAM 16 GBROM, який належить ОСОБА_5 .

В ході огляду місця події від 08.05.2020 за адресою: Харківська область, Куп`янський район, с.Колісниківка у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка проживає АДРЕСА_2 (номер мобільного телефона не встановлено)було виявлено та вилучено мобільний телефон Redmi 7 a Matte Blue 2 GBRAM 16 GBROMімей: НОМЕР_1 .

Крім того встановлено, що вищевказане вилучене майно належить гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_1 ( НОМЕР_2 ) .

Враховуючи викладене вище постановою слідчого від 08.05.2020 вищевказаний мобільний телефон визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000306від 23.02.2020 за ч. 1 ст.185 КК України, у зв`язку з чим наявна процесуальна необхідність у проведенні процесуальних та слідчих дій з вилученим майном щодо арешту якого звертається сторона обвинувачення.

У зв`язку із викладеним, з метою встановлення обставин щодо вчинення кримінального правопорушення, осіб причетних до його вчинення, а також безпосереднього збереження речових доказів, є підстави для накладення арешту на нього, так як повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення зазначеного майна можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направленні на їх знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а з метою збереження речових доказів прокурор приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.
Відповідно до ч.2 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт., виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
З огляду на положення КПК України слід зазначити, що метою накладення арешту на вищевказане майно є: 1) необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні; 2) проведення слідчих дій з вилученим та арештованим майном; 3) запобігання причетним до кримінального правопорушення особам спроб приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження таких речей з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Більш детальний виклад відомостей, які свідчать, що вилучене майно має значення для кримінального провадження буде зазначений після закінчення проведення їх дослідження, в тому числі експертного.

Крім того, акцентую увагу суду на дотримання стороною обвинувачення вимог ч.5 ст.171 КПК України при подачі клопотання про арешт майна саме слідчим, погодженого процесуальним керівником прокурором.

Так, згідно вказаної норми, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

На теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Відсутність рішення про накладення арешту на вилучене майно унеможливлює належне проведення слідчих (розшукових) дій з таким майном.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Таким чином, встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Отже, підставою для накладення арешту на майно є факт вилучення вищевказаних предметів, які мають доказове значення вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КПК України.

Метою накладення арешту на вилучене майно є його збереження, оскільки, їх повернення призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення винної особи від кримінальної відповідальності за скоєний злочин та унеможливить проведення слідчих дій, судових експертиз вилученого майна (судово-почеркознавчої, судово-комп`ютерної та інших).

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, повернення вилученого майна негативно вплине на встановлення істини по кримінальному провадженню, встановлення усього кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Тому звернення з відповідним клопотанням важливо для забезпечення доказової бази у кримінальному провадженні, про що вказано у ст. 170 КПК України.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
Прокурор надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, просив слідчого суддю його задовольнити.
Слідчий суддя, дослідивши документи та надані до суду матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Враховуючи викладене, на даний час існує реальна загроза зміни, знищення або відчуження зазначеного майна, тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим клопотання слідчого є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні за № 0000306 від 23.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, арешт на майно, вилучене в ході огляду на майно, а саме: мобільний телефон Redmi 7 a Matte Blue 2 GBRAM 16 GBROM, імей: НОМЕР_1 .

Після проведення необхідних слідчий дій заарештоване майно передати на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попередивши її про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України, а саме за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1