Справа № 308/3018/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
захисника - ОСОБА_3 ,
володільця майна - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 та в інтересах володільця транспортного засобу ОСОБА_4 , про скасування арешту тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2020 року за № 0000662,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 та в інтересах володільця транспортного засобу ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
У клопотанні зазначено, що ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 31.03.2020 року накладено арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «PASSAT», д.н.з. НОМЕР_2 . Разом з тим, вказаний автомобіль необхідний для користування володільцю, а саме: ОСОБА_4 , яка є цивільною дружиною підозрюваного ОСОБА_5 та матір`ю двох малолітніх дітей віком 4 та 7 років. Крім того, відповідно до довідки УЗО під час першого триместру вагітності від 28.04.2020 року, ОСОБА_4 є вагітною.
Захисник також вказує, що вищевказаний транспортний засіб, згідно протоколу обшуку від 27.03.2020 року, було оглянуто слідчим та на час подачі даного клопотання до суду вже проведено експертизу, що підтверджується висновком експерта за № 7/50 від 02.04.2020 року, а тому потреба в його арешті відпала.
У зв`язку з викладеним, адвокат просить слідчого суддю скасувати арешт, накладений на вищевказаний транспортний засіб, або передати його на відповідальне зберігання володільцю.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Прокурор у судове засідання не з`явився, однак подав слідчому судді клопотання, у якому зазначив, що у слідчому управлінні ГУНП в Закарпатській області, за процесуального керівництва прокуратури Закарпатської області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000662, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у якому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено про підозру. У ході проведення санкціонованого обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, VIN-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , на який ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду накладено арешт, та який зберігається на спец. майданчику ГУНП в Закарпатській області. З даним автомобілем заплановано проведення ряду судових експертиз (фототехнічної) та інших слідчих дій (впізнання з потерпілим), а тому прокурор категорично заперечує, щодо скасування арешту та повернення даного автомобіля власнику.
Захисник у судовому засіданні просила слідчого суддю передати арештований автомобіль на відповідальне зберігання його володільцю ОСОБА_4 .
Володілець майна підтримала думку свого адвоката та просила слідчого суддю передати арештований автомобіль їй на відповідальне зберігання.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У відповідності до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Як встановлено у ході розгляду клопотання, у провадженні СУ Головного Управління Національної поліції України в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000662, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 березня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
16.04.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: носіння, зберігання, придбання зброї без передбаченого законом дозволу та закінчений замах на вчинення умисного вбивства.
У ході проведення обшуку 27.03.2020 року було вилучено транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, VIN-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 .
Постановою начальника СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 28.03.2020 року транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, VIN-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом.
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 31.03.2020 року на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, VIN-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , накладено арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного автомобіля.
З мотивувальної частини вищезазначеної ухвали вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, VIN-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 , використовувався підозрюваним ОСОБА_5 для вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки саме з цього автомобіля було здійснено постріли в бік автомобіля «ЗАЗ Таврія», в результаті чого водій таксі отримав поранення.
Слідчий суддя констатує наступне: автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, VIN-код НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом; у правоохоронних органів є достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; у органу досудового розслідування є потреба у проведенні ще ряду слідчих дій; застосований арешт та спосіб арешту відповідає принципам розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З огляду на вказане, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання подане передчасно, оскільки у даній справі триває досудове розслідування, а вказаний автомобіль визнаний речовим доказом. Скасування арешту автомобіля не гарантує збереження речового доказу та може привести до розкомплектування, втрати, пошкодження чи зміни транспортного засобу, що може суттєво перешкодити кримінальному провадженню. Доводи представника власника майна про необхідність скасування арешту не гарантують його збереження.
Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що арешт на автомобіль накладено обгрунтовано, потреба у накладенні арешту не відпала, вказане майно визнано речовим доказом відповідно до вимог ст. 98 КПК України, а тому подане клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 100, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали 15 травня 2020 року 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1