Провадження № 1-кп/369/199/20
В И Р О К
іменем України
17.06.20 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0006651 від 21.11.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Западинка Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , одруженого, який має повну середню освіту, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:
21.11.2018 року близько 6 години водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ГАЗ 330200», д/н НОМЕР_2 , який належить ТОВ «БК Реддіто», рухаючись автодорогою «Київ-Одеса» у напрямку м. Києва, наближаючись до 19 км вказаної автодороги (в межах Києво-Святошинського району Київської області), будучи на ділянці дороги, де встановлені обмеження швидкості 50 км/год, проявив неуважність, відповідним чином не відреагував та не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу при виникненні небезпеки для руху, а саме сідлового тягача марки «DAF CF 85.480», д/н НОМЕР_3 , з напівпричепом марки «Schwarzmuller SPA-3E», д/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухаючись зі сторони міста Києва у визначеному місці виконував розворот та перетинав смуги для руху в сторону міста Києва зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «ГАЗ 330200», д/н НОМЕР_2 , в результаті чого водій ОСОБА_5 допустив зіткнення із заднім правим колесом середньої осі напівпричепа марки «Schwarzmuller SPA-3E», д/н НОМЕР_4 .

В результаті зіткнення вказаних транспортних засобів пасажири автомобіля марки «ГАЗ 330200», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_7 (висновок експерта № 9/Д від 05.02.2019 року) та ОСОБА_8 (висновок експерта № 233/Д від 25.10.2019 року) отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. 1.3 (учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими), п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі), п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), пп. «б» п. 12.9 (водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих правил), Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 12.3, пп. «б» п. 12.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості, отриманих потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у висунутому обвинуваченні визнав, давати показання відмовився, просив не позбавляти його права керуванням транспортними засобами.
Судове провадження відбувалось у відсутність потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у зв`язку з надходженням до суду заяв, в яких вони зазначили, що завдана шкода їм повністю відшкодована та будь-яких претензій до ОСОБА_4 вони не мають.

Враховуючи позицію обвинуваченого, судове провадження було проведено на підставі дослідження письмових документів, з яких слідує, що дійсно зіткнення автомобіля «ГАЗ 330200», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 з причепом «Schwarzmuller SPA-3E», д/н НОМЕР_4 , який був у складі автопоїзду з тягачем «DAF CF 85.480», д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 відбулось у зв`язку з порушення водієм ОСОБА_4 п. 12.3 та пп. «б» п. 12.9 ПДР України, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта № 12-1/2379 від 25.10.2019 року).

На підставі викладеного суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в обсязі висунутого йому обвинувачення, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості та наслідки вчиненого ним діяння, характеризуючі дані його особи, ставлення до вчиненого та бере до уваги, що злочин за ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, пенсіонер, одружений, обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, а також добровільне відшкодування шкоди потерпілим, обставин, що, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено, а тому, з урахуванням встановлених судом обставин справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу без призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, зважаючи на відсутність в обвинуваченого попередніх судимостей, його щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0006551 у розмірі 6516 (шість тисяч п`ятсот шістнадцять) грн. 16 коп.
Речові докази: транспортні засоби, які передані на відповідальне зберігання власникам, залишити у їх розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1