Справа № 140/266/19
Провадження №11-кп/801/1569/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 15.11.2019 року про задоволення клопотання прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000350 від 31.08.2018 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Порчум Чунського району Іркутської області, громадянки України, одруженої, непрацюючої, з вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України
за участю:
прокурора: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
в с т а н о в и в :
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 15.11.2019 року клопотання прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 задоволено. В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8 , яке підтримала ОСОБА_6 відмовлено.
Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою утримання в СІЗО Вінницької УВП №1 УДПтС України у Вінницькій області строком на 60 діб з 15.11.2019 року по 13.01.2020 року включно
Обвинувачена ОСОБА_6 непогодившись з ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 15.11.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подала апеляційну скаргу, просила ухвалу скасувати, змінити їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 мотивовано тим, що ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу підлягає скасуванню, у зв`язку з необгрунтованістю та невідповідністю висновків суду обставинам справи.
Прокурором не було надано жодних доказів, які б підтверджували наявність існування з боку обвинуваченої чи когось з її родичів можливості впливати на свідків або потерпілого, клопотання сторони захисту про допит свідків взагалі ігнорують, стосовно спроби знищення доказів обвинувачена вважає, посилання на цей ризик є абсурдними, в зв`язку з тим, що всі докази, а саме експертизи та встановлення доказаності злочину проведено було ще на досудовому слідстві, а на даний час всі матеріали знаходяться на судовому розгляді, що унеможливлює її втручання в отримання та доведеність доказів, свідчень або проведення експертиз, про наявність ризиків при виконанні покладених на обвинувачену обов`язків, прокурор також не зміг надати жодних доказів.
Обвинувачена ОСОБА_6 зазначає, що має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки - це її діти, які проживають разом з нею, вказує, що потребує стаціонарного лікування, з її боку немає жодного намагання переховуватися від слідчих органів, на її думку ризики, на які посилається прокурор, відсутні.
Вважає, що застосування відносно неї такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт буде достатнім для виконання покладених на неї процесуальних обовязків.
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, вказав, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, судовий розгляд обвинувального акту в Немирівському районному суді продовжується, тому зміна запобіжного заходу є недоцільною, захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченої, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої, задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Відповідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000350 від 31.08.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України перебуває в провадженні Немирівського районного суду Вінницької області, триває судовий розгляд на стадії допиту свідків.

Посилання обвинуваченої ОСОБА_6 , що ризики наведені прокурором та які зазначені в ухвалі суду грунтуються на припущеннях є безпідставними. Обставини, які вказують на заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України відносно ОСОБА_6 існують, на даний час вони не змінилися.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що обвинуваченій ОСОБА_6 обґрунтовано продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Особа обвинуваченої, яка вину не визнає, обставини вчинення кримінального правопорушення, покарання, яке може бути визначено в разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України, суворість якого є суттєвим елементом, свідчать про високий ступінь ризику переховування від суду, незаконного впливу на свідків, оскільки ряд свідків на даний час ще не допитано.
За таких обставин, рішення суду щодо продовження строку запобіжного заходу є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 про наявність міцних соціальних зв`язків, наявність захворювання, яке потребує належного лікування, у зв`язку з чим вона не може утримуватися в умовах Вінницької установи виконання покарань № 1, як на підстави для застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу не є такими, що спростовують висновки суду щодо продовження строку запобіжного заходу, оскільки прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним та неможливим, заявлені ризики не зменшилися, перебуваючи на волі обвинувачена може переховуватися від суду, перешкоджати встановленню істини по справі, вчинити нові правопорушення, впливати на свідків, що виправдовує тримання ОСОБА_6 під вартою.

Ні під час судового розгляду, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Твердження обвинуваченої ОСОБА_6 , про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, є непереконливими.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.

Керуючись ст. 405, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 .

Ухвалу Немирівського районного суду Вінницької області від 15.11.2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно оригіналу: Суддя: