ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2020 Справа №607/9996/20

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000781 від 21 березня 2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої:

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2020 року близько 21 годин 00 хвилин у ОСОБА_3 , яка за згодою власника перебувала в приміщенні квартири номер АДРЕСА_3 , а саме у приміщенні кухні, виник злочинний умисел спрямований на протиправне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, 10.02.2020 року близько 21 годин 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_4 , виявила мобільний телефон торгівельної марки «Huawei» РSmart Plus, модель: «INE-LX1», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який знаходився на столі у приміщенні кухні. В подальшому керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи, протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрала його. Надалі ОСОБА_6 , маючи реальну можливість розпоряджатись викраденим телефоном, покинула місце вчинення злочину, чим завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4265 гривень 84 копійки.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

16 червня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_6 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному злочинному діянні, щиро розкаялася.

Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_7 , а саме: ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_6 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченої ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_5 , які просять суд затвердити угоду про примирення, позицію прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченої, що вона розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують та має права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , яким затвердити угоду про примирення від 16.06.2020р., укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_9 та визнати ОСОБА_10 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за викладених в угоді обставин та враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій з боку потерпілого, зважаючи на відшкодування збитків, відсутність обтяжуючих покарання обставин, із врахуванням особи обвинуваченої, яка раніше не судима, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме: мобільний телефон «Huawei» Р Smart Plus, модель: «INE-LX1», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , слід залишити в останнього після вступу вироку в законну силу.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6/1-612/20 від 10.06.2020р. в сумі 980,70 грн., які суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_8 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 16 червня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Речовий доказ, а саме: мобільний телефон «Huawei» Р Smart Plus, модель: «INE-LX1», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 -- залишити у нього до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6/1-612/20 від 10.06.2020р. в сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 коп. в користь держави після вступу вироку в законну силу.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1