Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 215/5579/19
Провадження 1-кп/215/307/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду №2 в м. Кривому Розі клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , заявлене в межах кримінального провадження № 0000993 від 23.06.2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

та клопотання захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 307 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2020 року відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, по 28.03.2020 року включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Клопотання мотивовано тим, що на даний час наявні ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1

ст. 177 КПК України. Зокрема, обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки він не має постійного місця роботи, не має осіб на утриманні, та міцних соціальних зв`язків у місті

Кривому Розі, які б могли стримати його не покидати межі міста або території України. Крім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Також обвинувачений може скоювати у подальшому умисні кримінальні правопорушення, оскільки він раніше був неодноразово засуджений за вчинення умисних злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та злочинів проти власності.

Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 , заперечувала проти клопотання прокурора, та заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування заявленого клопотання зазначила, що ризики, визначені у

п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведені, а дане клопотання про продовження строку є ідентичним з попередніми клопотаннями прокурора. Її підзахисний не має наміру ухилятися від явки до суду, він проживає разом із дружиною, яка перебуває на його утриманні, має батьків похилого віку. Окрім того, дружина перебуває на 28-29 тижні вагітності, має загрозу викидня, що підтверджується медичною довідкою від 10.03.2020 року, надати інші докази немає можливості у зв`язку із оголошеним карантином. Вказане підтверджує існування у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків. Наявність судимостей не може свідчити про те, що її підзахисний вчинить новий корисливий злочин.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та підтримав клопотання свого захисника.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовуються клопотання прокурора та захисника обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини зокрема у справах «Харченко проти України», «Єлоєв проти України», «Фельдман проти України», «Ходорковський проти Росії», «Сааді проти Сполученого Королівства», п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних більш м`яких запобіжних заходів замість тримання під вартою. Дотримання принципу пропорційності між важливістю негайного виконання зобов`язання, та важливістю забезпечення права на свободу в демократичному суспільстві.

Обставини, на які посилався суд при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу змінилися, суд вважає що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тяжкому злочині, за який законом передбачено покарання більш ніж 5 років позбавлення волі, обвинувачений офіційно не працює, раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та злочинів проти власності.

Стосовно можливості продовження злочинної діяльності ОСОБА_4 , то цей ризик існує при попередніх судимостях обвинуваченого за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, відсутності доходу, вчинення неодноразових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, ОСОБА_4 має постійне місце проживання по

АДРЕСА_1 , проживає з дружиною ОСОБА_6 , яка перебуває на 28-29 тижні вагітності. Наведене свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, які б могли стримати його не покидати межі міста або території України.

ОСОБА_4 з 29.08.2019 року, тобто майже 8 місяців, тримається під вартою, і такий строк тримання під вартою без вироку суду є надмірним.

Згідно вимог ст. 194 КПК України прокурором не доведено, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки по справі слід провести судовий розгляд, допитати свідків, дослідити відеозаписи слідчих та оперативно-розшукових дій, та завершити судовий розгляд до спливу строку тримання під вартою ОСОБА_4 не можливо, частина ризиків продовжує існувати, а строк тримання обвинуваченого під вартою без вироку суду є тривалим, суд вважає необхідним змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт відповідно до правил ст. 181 КПК України з забороною залишати житло цілодобово.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання за адресою:

АДРЕСА_1 цілодобово, на строк до 21 травня 2020 року, включно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

-не відлучатися із м. Кривого Рогу без дозволу прокурора або суду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду, та зобов`язати його прибути до місця свого проживання за адресою:

АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Криворізької місцевої прокуратури № 2.

Копію ухвали вручити обвинуваченому після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: