ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/6416/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/2259/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2019 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосовано щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, з моменту затримання 05.12.2019 року до «24» год. 03.02.2020р. з триманням в установі Державної кримінально-виконавчої служби України.
Розмір застави визначено в межах 80 прожиткових мінімумів в сумі 153 680 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області.
Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Роз`яснено, що у разі внесення застави буде покладено на підозрюваного наступні обов`язки:
-прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
-утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.
Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Ленінського районного суду м. Харкова.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала слідчої судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Контроль за виконанням ухвали покладено на прокуратуру Харківської області.
Про прийняте рішення повідомлено зацікавлених осіб.
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся старший слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 із вищезазначеним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 (а.с.130 - 134).
Як вбачається з наданого клопотання в провадженні СВ Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002241 від 12 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15,ч.2 ст.194, ч.1 ст.296 КК України (а.с.141-145).
В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Крім того, слідчий вказав, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, тобто закінчений замах на пошкодження чужого майна шляхом підпалу.
05 грудня 2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 296 КК України, тобто закінчений замах на пошкодження чужого майна шляхом підпалу; хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
В клопотанні вказано, що у вчиненні вищезазначеного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Одеса Одеської області, українець, громадянин України, офіційно не працює, освіта - середня, одружений, має сина - ОСОБА_10 , 2018 р.н., раніше неодноразово засуджений:
15.06.2000 р. Приморським районним судом м.Одеси за ч.І ст.141 КК України (в ред. 1960 р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
08.12.2000 р. Суворівським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.140 КК України (в ред. 1960 р.) до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна;
07.08.2002 р. Суворівським районним судом м.Одеси за ч.І ст.115 КК України до 5 років позбавлення волі;
05.02.2009 р. Малиновським районним судом м.Одеси за ч.І ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком 2 роки;
28.02.2012 р. Ширяївським районним судом Одеської області за ч.З ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений з ДУ «Петрівська виправна колонія (№49)» 10.03.2016;
14.08.2019 р. Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.І ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Слідчим вказано, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.
Крім того, слідчим вказано, що відповідно до п.п. 2, 4, 5 ч.1 ст.178 КПК України слід враховувати, що ОСОБА_8 вже значний проміжок часу не проживає за місцем реєстрації, не має міцних соціальних зв`язків за місцем його фактичного проживання, не має офіційного місця роботи або навчання, а також законних джерел існування, та вчинивши зокрема тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, тому може покинути територію Харківської області або територію України, й переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Зокрема ОСОБА_8 вже не з`являвся до органу досудового розслідування за викликом слідчого, будучи викликаним у встановленому КПК України порядку.
Враховую вищевикладене клопотання слідчого містило прохання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, із визначенням розміру застави в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (а.с.1-6).
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.296 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилався слідчий в своєму клопотанні.

Разом з цим, слідчий суддя при визначенні розміру застави вказав, що враховуючі данні про особу підозрюваного, тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом вважаю за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі до 80 розмірів прожиткового мінімуму, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків (а.с. 130-134).

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді від 05.12.2019 року про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 та відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою та винесеною з порушеннями вимог КПК України.

05 грудня 2019 року ОСОБА_8 був доставлений до слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова, де і було розглянуто питання стосовно обрання йому запобіжного заходу.
За таких обставин, слідчим суддею Ленінського районного суду міста Харкова при винесенні оскаржуваної ухвали було дотримано п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод людини 1950 р., оскільки розгляд питання про обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 відбувся за присутності підозрюваного та його захисника.
Таким чином, слідчим суддею виконано вимоги КПК України та міжнародного права.
Вимога в апеляційній скарзі щодо розгляду даної апеляційної скарги за особистої участі підозрюваного ОСОБА_8 , який утримується під вартою, не базується на вимогах КПК України з наступних підстав.
Відповідно до ч.4 ст. 401 КПК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.
Однак, відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. ,
Письмових заяв від ОСОБА_8 про участь в судовому засіданні не надходило.
Таким чином, ОСОБА_8 має статус в силу вимог КПК України не обвинуваченого, а підозрюваного, а тому прохання захисника про розгляд справи за участю його підзахисного, не підлягає задоволенню, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ по справі «Нечипорук і Йонкало проти України», який чітко зазначає в п. 244, що в принципі апеляційний суд може переглядати постанову щодо тримання під вартою, винесену судом нижчої інстанції, за участі лише захисника затриманої особи, але за умовами забезпечення достатніх процесуальних гарантій під час судового засідання суду першої інстанції.
Прокурор в судове засідання не з`явився, належним чином про дату та час і місце апеляційного розгляду повідомлений, про поважність свого неприбуття не повідомляв, що відповідно до вимог ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у скоєнні злочину, та наявності ризиків, передбачених п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.296 КК України, наявність ризиків, передбачених п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.3, п.4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1.наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194, ч.1 ст.296 КК України;

2.наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України;
3.недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянта щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення є неспроможними.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Доводи на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою.

Наведене вище, узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував положення ст.ст. 177,178,182,183,184,193,194,197 КПК України і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування.

Слідчим суддею виконано вимоги ч.1 ст.194 та ст.ст.182,183 КПК України, враховано та оцінено сукупність обставин, а також взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину санкція статті якого передбачає позбавлення волі строком від 3 до 10 років, офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходів не має та врахував край негативну попередню репутацію підозрюваного.
Керуючись положеннями КПК України, при постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні, як альтернативний запобіжний захід.

Що стосується оцінки визначеного слідчим суддею розміру застави при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує наступні положення кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.182 КПК України розмір застави визначається саме слідчим суддею, судом з урахуванням кримінального правопорушення і межі розміру застави чітко регламентовані ч.5 ст.182 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.

Як зазначено в ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. При цьому розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для підозрюваного.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, виходячи із вимоги КПК України щодо необхідності при визначенні розміру застави, з врахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу, обґрунтовано визначив заставу у розмірі 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в сумі становить 153 680 грн.

З вищезазначеним згідна й колегія суддів.

Слідчим суддею виконано вимоги ч.1 ст.194 КПК України та належним чином враховано вкрай негативну репутацію підозрюваного.

Доводи адвоката на застосування рішень ЄСПЛ «Нечипорчук і Йнкало проти України», «К.-F. Прти Німеччини» при винесенні оскаржуваної ухвали заслуговують на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.
Зазначення в апеляційній скарзі, щодо наявності у ОСОБА_8 дружини, що хворіє (після проблемних пологів) та спільної дитини, того факту, що ОСОБА_8 єдиний годувальник у сім`ї - не спростовують висновки слідчого судді.

Ст.198 КПК України чітко регламентує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального провадження.

Крім того, зазначення захисником про те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінально провадження безпідставні, оскільки матеріали кримінального провадження не були предметом розгляду слідчого судді.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості та достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу у судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2019 року щодо застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: