Справа № 335/6280/18
Провадження № 1-о/331/1/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року колегія суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_6 , поданої в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2018 року, постановленого у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 КК України за нововиявленими обставинами, -
ВСТАНОВИВ:
Захисник ОСОБА_8 , який дії в інтересах засудженого ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2018 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між ОСОБА_7 та прокурором у кримінальному проваджені №0000069 від 15.11.2018 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 111 КК України і призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строк три роки, та покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.
В обґрунтування заяви зазначив, що 25.01.2018 року СВ УСБУ в Запорізькій області до ЄРДР внесено відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011 від 25.01.2018 року щодо вчинення протягом 2015-2018 року групою осіб з числа громадян України державної зради, тобто умисних дій на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості, обороноздатності державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом шпигунства, надання представниками іноземної держави допомоги в проведені підривної діяльності проти України, за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.111 КК України. 12.10.2018 року у межах кримінального провадження №0000011 від 25.01.2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст.111 КК України, яке кваліфікується як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості, обороноздатності державній, економічній чи інформаційній безпеці України надання представникам іноземної держави допомоги в проведені підривної діяльності проти України, вчинене за попередньою змовою групи осіб. 15.11.2018. року постановою прокурора ОСОБА_9 виділено матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 в окреме провадження та внесено відомості до ЄРДР за №0000069. 16.11.2018 року заступником начальника прокурора ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості.
18.02.2019 року слідчим третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Центрального апарату Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , кримінальне провадження № 0000011 від 25.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 КК України, за фактом державної зради закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 КК України.
При постановленні вироку та затвердженні угоди про визнання винуватості суд не володів інформацією АТ «Укрзалізниця», яка поступила до правоохоронних органів під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000011 від 25.01.2018, листом від 12.04.2019 № ЦЦБ-13/181, де зазначено, що експертною комісією з питань таємниць регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» проведено експертну оцінку інформації, що міститься в п`яти електронних файлах на наданому оптичному диску CD-R на предмет наявності відомостей, що становлять державну таємницю; службову інформацію з грифом обмеження доступу «для службового користування», комерційну, конфіденційну інформацію. За результатами розгляду комісією встановлено, що відомості, які надані в п`яти електронних файлах, не підпадають під дію ЗВДТ та не містять відомості, що становлять державну таємницю. Вказана інформація не являє собою інформацію з грифом обмеження доступу «для службового користування» або «конфіденційною» та не становить комерційної таємниці. Також на момент розгляду справи суд не мав інформації, що свідок ОСОБА_11 дав неправдиві покази під дією психічного тиску з боку працівників правоохоронних органів.
Вважає, що зазначені обставини є нововиявленими, так як не були відомі суду на час ухвалення вироку. Просить суд, вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2018 року, відносно ОСОБА_7 скасувати з підстав п. 1 ч.2, ч.3 ст. 459 КПК України, ухвалити новий вирок, ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України та вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.
Захисник засудженого ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, посилаючись на доводи викладені в ній.
Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав доводи захисника, зазначив що не визнає себе винуватим та угоду про визнання винуватості підписав під психологічним тиском з боку працівників правоохоронних органів та з метою звільнитися з під варти. Також повідомив, що звертався із заявою до правоохоронних органів щодо тиску на нього, однак кримінальне провадження на теперішній час закрито.
В судовому засіданні прокурор заперечила проти задоволення заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. Вказала, що обставини, на які посилаються захисники у заяві не є нововиявленими. Обсяг обвинувачення стосовно ОСОБА_7 і форма його дій передбачених ст. 111 КК України, полягала в здійсненні державної зради, а саме наданні представникам іноземної держави допомоги в проведені підривної діяльності проти України. Передання інформації, яка містить державну таємницю передбачена для іншої форми державної зради шпигунства. Саме такі дії не були відображені у пред`явленій ОСОБА_7 підозрі, обвинуваченні та у вироку суду. Вирок ухвалено за наслідками розгляду і затвердження судом угоди про визнання винуватості. Угода була ініційована саме захисником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_12 та укладалась між ОСОБА_7 та прокурором, за участі захисника, була добровільною та сторони були ознайомлені з певними умовами, а саме повним визнанням вини та рядом інших наслідків її укладення. В угоді та у судовому засіданні засудженому у присутності його захисника роз`яснювалося, що він має право на судовий розгляд під час якого прокурор повинен довести кожну обставину. Крім того постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_13 скасовано постанову слідчого від 18.12.2019 про закриття кримінального провадження № 0000011 від 25.01.2018 року, на яку посилається захисник, та її направлено до Головного слідчого управління державного бюро розслідувань для організації виконання.
Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши подану заяву, матеріали кримінального провадження за №0000069 від 15.11.2018 року, справа № 331/6280/18, провадження №1-кп/331/593/2018 вважає, що заява про перегляд вироку за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню з таких підстав.
Колегією суддів встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2018 року затверджено угоду про визнання винуватості від 16.11.2018 року, укладену між прокурором у кримінальному проваджені заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , якого визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 КК України із призначенням покарання узгодженого угодою у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, від відбування покарання якого на підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитом строком три роки, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12.09.2019 року, відмовлено засудженому ОСОБА_7 в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2018 року щодо нього.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17.10.2019 року, вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28.11.2018 року щодо ОСОБА_7 змінено, в мотивувальній частині вироку змінено «ОСОБА -1» на «невстановлену досудовим розслідуванням особу», в решті вирок суду залишено без змін. Вирок набрав законної сили.
Відповідно до ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
При цьому, ч.2 ст.459 КПК України визначено обставини, які визнаються нововиявленими, а саме: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Тобто, обов`язковою умовою перегляду вироку чи ухвали за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування судового рішення, повинні бути конкретними, мотивованими та абсолютно новими, суттєвими та раніше невідомими слідчим органам та суду, тобто такими, що раніше не фігурували в матеріалах справи та потребують окремого дослідження.
Особливістю провадження у кримінальних справах за нововиявленими обставинами є те, що воно здійснюється у зв`язку із виявленням таких обставин, які або виникли вже після розгляду кримінальної справи, або існували на момент цього розгляду, однак не були відомі суду.
Стаття 8 КПК України встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини "Желтяков проти України" одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
З матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 вбачається, що останній обвинувачувався, що слідує із змісту обвинувального акта та Угоди про визнання винуватості, а також вироку суду, яким затверджено угоду, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст.111 КК України, яке кваліфікується як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості, обороноздатності державній, економічній чи інформаційній безпеці України надання представникам іноземної держави допомоги в проведені підривної діяльності проти України, вчинене за попередньою змовою групи осіб. Йому не інкримінувалось шпигунство, а саме передача та збирання з метою передачі іноземній державі, іноземній організації або їх представникам відомостей, що становлять державну таємницю.
Крім того судом було витребувано з третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Центрального апарату Державного бюро розслідувань, матеріали (закритого 28.12.2019 року) кримінального провадження № 0000011 від 25.01.2018 року.
Листом в.о. начальника третього відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями ГСУ ДБР від 03.06.2020 повідомлено, що 18.12.2019 року слідчим у кримінальному провадженні № 0000011 від 25.01.2018 року винесено постанову про закриття кримінального провадження, на підставі п.2ч.1 ст.284 КПК України. 03.06.2020 року постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_13 винесено постанову про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0000011 від 25.01.2018 року. Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває. Додано копію постанови від 03.06.2020 року. У зв`язку з чим витребувані матеріали кримінального провадження надані суду не були.
Колегія суддів наголошує, що під час розгляду та затвердження судом угоди про визнання винуватості суд не досліджує та не вивчає докази, якими оперували до укладення угоди її сторони. Саме у не вивченні судом доказів і полягає одна із основних особливостей кримінального провадження на підставі угод. Відповідне роз`яснення судом обвинуваченому права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також права подати докази, що свідчать на його користь також є свідченням такого висновку суду.
Застосування відповідних процесуальних обмежень було чітким та передбачуваним як для засудженого, так і для його захисника. Згадані обмеження передбачено відповідними положеннями КПК України, угоди про визнання винуватості. Також їх було роз`яснено судом підчас вирішення питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.
Отже доводи заяви захисника про наявність в матеріалах кримінального провадження № 0000011 від 25.01.2018 року експертної оцінки АТ «Укрзалізниця», а також неправдивих показання свідка ОСОБА_11 не ґрунтуються на вимогах закону; вони не можуть бути нововиявленими стосовно вироку суду, укладеного на підставі угоди про визнання винуватості, у якому суд взагалі не вивчає і не досліджує докази.
Також суд враховує, що засуджений ОСОБА_7 був присутній при винесенні вироку 28.11.2018 року відносно нього, разом із своїм захисником, ознайомлювались із пам`яткою про свої права та обов`язки, у підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_7 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи які будуть застосовуватись до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинувачений беззаперечно визнав свою вину та надав згоду на призначення узгодженого між ним та прокурором виду та розміру покарання.
В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді.
Також судом було встановлено, що умови данної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України та інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди судом встановлено не було.
Крім того твердження ОСОБА_7 з приводу підписання ним угоди про визнання винуватості під психологічним тиском з боку працівників правоохоронних органів слід оцінювати критично, так як ОСОБА_7 підписав угоду разом з захисником та особисто погодився із запропонованими видом та мірою покарання та був обізнаний з наслідками укладення та затвердження угоди для нього, а також не заявляв про тиск на нього в підготовчому судовому засіданні в суді. Крім того зазначені обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви.
Згідно ч.1 ст.467 КПК України, суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.
Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що заяву адвоката ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2018 року слід залишити без задоволення.
ПОСТАНОВИВ:
Заяву адвоката ОСОБА_6 , поданої в інтересах засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2018 року, постановленого у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 КК України за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 09 червня 2020 року.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3