Справа № 738/340/20
№ провадження 1-кс/738/124/2020
УХВАЛА
про арешт майна

12 березня 2020 року місто Мена Чернігівської області

Слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000125, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України

з участю учасників судового розгляду:
секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про накладення арешту на ніж з чохлом, який належить ОСОБА_5 , та який був виявлений та вилучений 11 березня 2020 року під час огляду місця події і зберігається в камері речових доказів Менського ГУНП в Чернігівській області по вулиці Героїв АТО, 8 в м. Мена Чернігівської області, та залишення його там же для подальшого зберігання.

Клопотання обґрунтовано тим, що 09 березня 2020 року близько 08.00 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, застосовуючи погрози фізичною розправою, що полягали у демонструванні потерпілому ОСОБА_6 ножа, яку останній, враховуючи вказану ситуацію, сприймав, як реальні погрози, небезпечні для життя та здоров`я, всупереч його волі, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «DOOGEE» моделі «Х60L», вартість якого відповідно до довідки, наданої магазином Аудіо-Відео-Побутової техніки «Лагрос» становить 1300 грн, чохлом зі шкірозамінника вартістю 120 грн, карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» вартістю 50 грн та карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 75 грн, чим завдав останньому матеріальну шкоду за загальну суму 1545 грн.

Про даний факт 10 березня 2020 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 та визначено правову кваліфікацію злочину за ч.1 ст. 187 КК України.

11 березня 2020 року працівниками поліції під час огляду місця події було виявлено та вилучено ніж з чохлом, яким ОСОБА_5 погрожував фізичною розправою потерпілому ОСОБА_6 , і який постановою слідчого від 11 березня 2020 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на зберігання до кімнати речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області.

Слідчий, посилаючись на положення статті 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів для проведення в подальшому з ним необхідних слідчих дій, просить накласти арешт на ніж з чохлом, який належить ОСОБА_5 , та який був виявлений та вилучений 11 березня 2020 року під час огляду місця події, та залишити його для подальшого зберігання в камері речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області.

Слідчий в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, подане клопотання підтримує, просить його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти накладення арешту на майно, яке йому належить, не заперечує.

Відповідно до положень частини 4 статті 107 КПК України фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Подане слідчим клопотання погоджене з прокурором, відповідає вимогам ст. 171 КПК України, у тому числі й вимогам ч.5 ст. 171 КПК України в частині строків подачі клопотання слідчому судді.

Згідно зі ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження в тому числі є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, зокрема, доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За приписами п.1 ч. 2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, відшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Клопотання слідчого подано у строк, передбачений ч.5 ст. 171 КПК України.

Під час розгляду клопотання встановлено, що 09 березня 2020 року до Менського ВП ГУНП в Чернігівській області із письмовою заявою звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , про притягнення до відповідальності наглядно йому знайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , який 09 березня 2020 року близько 08.00 години, знаходячись в його будинку, проти його волі відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «DOOGEE» моделі «Х60L».

Вказані відомості були внесені до ЄРДР 10 березня 2020 року з правовою кваліфікацією злочину за частиною 1 статі 186 КК України.

Згідно з протоколом огляду місця події від 11 березня 2020 року під час огляду господарства АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено ніж з чохлом, який зі слів ОСОБА_8 , проживаючою у цьому господарстві, його залишив громадянин на ім`я ОСОБА_7 09 березня 2020 року.

З письмових пояснень ОСОБА_6 вбачається, що в січні 2020 року в за місцем його проживання протягом трьох-чотирьох днів проживав громадянин на ім`я ОСОБА_7 , який невдовзі забравши свої речі залишив його будинок, а 09 березня 2020 року близько 08.00 годи прийшов до будинку, погрожуючи ножем вимагав гроші, після чого повідомив, що забирає його телефон, поверне, коли він віддасть гроші, після чого залишив будинок.

Згідно з постановою від 11 березня 2020 року кримінальне провадження № 0000125 від 10 березня 2020 року перекваліфіковано з частини 1 статті 186 КК України на частину 1 статті 187 КК України, про що внесено відповідні зміни до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

11 березня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

З протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 вбачається, що останній 09 березня 2020 року близько 08.00 години, перебуваючи в будинку ОСОБА_9 , демонстрував йому ножа та просив повернути кошти, після чого забрав у нього телефон та залишив будинок.

Під час судового розгляду слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучено під час огляду місця події, оскільки це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність, наслідки арешту майна для власника, суд вважає необхідним накласти арешт на вказане у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Окрім цього, у даному кримінальному провадженні, вилучені під час огляду місця події та вказані в клопотанні речі можуть бути об`єктом експертних досліджень, що також обґрунтовує необхідність накладення арешту на це майно.

Керуючись статтями 98, 131-132, 170-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000125, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України задовольнити.
Накласти арешт на ніж з чохлом, який належить ОСОБА_5 , та який був виявлений та вилучений 11 березня 2020 року під час огляду місця події та є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000125, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2020 року, та залишити його для подальшого зберігання в камері речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області по вулиці Героїв АТО, 8 в місті Мена Чернігівської області.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.
Повний текст ухвали виготовлений 17 березня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1