У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/382/17
Номер провадження 1-кп/184/4/19

19 грудня 2019 року. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Покров матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001132 від 24.03.2016 року та за №0000253 від 05.12.2016 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щясливе Бориспільського району Київської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, дітей не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 22.04.2011 року Орджонікідзевським міським судом за ч.2 ст.186, ч.2 ст.199, ч.1 ст.70, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки;
- 05.12.2012 року Орджонікідзевським міським судом за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком суду від 22.04.2011 року і до відбуття 6 років позбавлення волі. Звільнений 26.02.2016 року з Вільнянської ВК умовно-достроково. Не відбутий термін 1 рік 9 місяців 19 днів,
- обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.186 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Орджонікідзевського міського суду перебуває вищевказане об`єднане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.1,3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що знаходячись на волі, ОСОБА_3 може переховуватись від суду, оскільки немає жодних соціальних чинників, які б стримували його у м. Покров, незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному припровадженні, з метою зміни ним показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується та був судимим за вчинення корисливих злочинів, ніде не працює та законних джерел засобів до існування не має, а тому може продовжити свою злочинну діяльність з метою отримання грошових коштів. За час перебування ОСОБА_3 під вартою заявлені вище ризики не зменшилися та продовжують існувати. Водночас прокурор посилається на неможливість застосування більш м`якого, аніж тримання під вартою, запобіжного заходу, оскільки останні не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможуть запобігти ризикам, які наведені прокурором.
Обвинувачений ОСОБА_3 щодо вказаного клопотання заперечував, посилаючи на відсутність ризиків, на які посилається прокурор, а також відсутність доказів, які б дані ризики підтверджували.
Згідно ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які наведені у даній статті.
У той же час, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду від 07.02.2017 року було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці. Проте, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду від 21.02.2017 року, у зв`язку із порушенням умов перебування на домашньому арешті, даний запобіжний захід ОСОБА_3 було змінено на тримання під вартою.
Також судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нових тяжких умисних корисливих злочинів, які пов`язані із застосуванням насильства, вчинених у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Так суд вважає доведеним у судовому засіданні наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_3 не працює, легальних засобів до існування не має, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, маючи не зняту та непогашену судимість обвинувачується у вчиненні нових корисливих тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України. А тому існують достатні підстави вважати, що обвинувачений з метою отримання засобів до існування може вчиняти кримінальні правопорушення.
Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи та від чотирьох до шести років, з огляду на тяжкість визначеного законом покарання та відсутність альтернативного покарання, не пов`язаного із позбавленням волі, може спонукати обвинуваченого ухилятись від суду, а отже ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час продовжує обґрунтовано існувати.
Щодо ризиків, передбачених п.3 та п.4 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор, суд вважає їх необґрунтованими.
Разом з тим, застосування до обвинуваченого більш м`яких, аніж тримання під вартою запобіжних заходів, суд вважає неможливим, оскільки останні не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Окрім того, суд враховує, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до обвинуваченого уже застосовувався, однак останній його умови порушив, внаслідок чого такий було змінено на тримання під вартою.
Отже, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ст.177 КПК України, а також неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі вже до обвинуваченого були застосовані, однак були останнім порушені.
За таких обставин, строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно продовжити ще на 60 днів, до 15 лютого 2020 року включно.
Суд, керуючись ч.4 ст.183 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 183, 197, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів з 19 грудня 2019 року до 15 лютого 2020 року включно.
Виконання даної ухвали покласти на ІТТ Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області та Державну установу «Дніпровська установа виконання покарань №4».
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1