У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001467 від 14.12.2019 року,- за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, погоджене прокурором про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001467 від 14.12.2019 року,- за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, погоджене прокурором про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що 13.12.2019 до чергової частини Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення інспектора СРПП Ужгородського РВП ОСОБА_4 , про те, що в ході перевірки документів на транспортний засіб марки «Фольксваген Пассат», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , останні викликали підозри, а саме згідно наявних баз даних значаться розбіжності. 14 грудня 2019 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001467 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. В клопотанні вказано, що в ході огляду місця події 13.12.201.9 слідчий СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_2 » та автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» з державним номерним, знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 », який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55. Окрім того, слідчий зазначає, що 14 грудня 2019 року постановою слідчого СВ Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управлінні Національної поліції в Закарпатській області, транспортний засіб, а саме легковий автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» з державним номерним, знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 », та технічний документ до останнього (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) за серійним номером « НОМЕР_2 », визнані речовими доказами. В клопотанні також вказано, що вказаний транспортний засіб, та технічний документ до нього є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України, постала потреба у збереженні вказаних речових доказів, які надалі можуть бути використані у процесі доказування у порядку ст. 91 КПК України до прийняття кінцевого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні. Окрім того слідчий зазначає, що зважаючи на те, що вказаний транспортний засіб вважається предметом: що був об`єктом кримінально протиправних дій, його перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкоджені псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказано майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінал гної провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

Слідчий вважає, що при цьому слід врахувати, що перебування вказаного автомобіля на зберіганні у третіх осіб у зв`язку з їхньою заінтересованістю, що може виразитися у пошкодженні, перетворенні, псуванні, приховуванні згаданого вище майна, може вплинути на повноту та достовірність проведеної експертизи.

В клопотанні зазначено, що посилаючись на норми КПК України, слідчий просить: накласти арешт на транспортний засіб, а саме легковий автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Passat» з державним номерним, знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 », який наразі перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55, та технічний документ до останнього (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу)- за серійним номером « НОМЕР_2 », який наразі зберігається при матеріалах кримінального провадження. Заборонити використання та розпоряджання автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat» з державним номерним, знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 ». Та визначити місце його зберігання за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити використання та розпоряджання свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_2 », та визначити місце зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Однак його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України законодавець встановлює порядок накладення арешту на майно під час кримінального провадження, визначає що є арештом майна. Так згідно частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, згідно частини 2 статті 171 КПК України, повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Крім цього законодавець встановлює обов`язок для слідчого, прокурора, зазначаючи, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна подано з порушенням вимог передбачених ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 вказаної норми у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

З досліджених слідчим суддею матеріалів клопотання, встановлено, що 13.12.2019 до чергової частини Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення інспектора СРПП Ужгородського РВП ОСОБА_4 , про те, що в ході превірки документів на транспортний засіб марки «Фольксваген Пассат», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , останні викликали підозри, а саме згідно наявних баз даних значаться розбіжності. 14 грудня 2019 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001467 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Так, слідчим до клопотання додано поставу про визнання легкового автомобілю марки «Volkswagen» моделі «Passat» з державним номерним, знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 », та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_2 », речовими доказами, при дослідженні якого встановлено, що таке датовано 14 лютим 2019 року.

Окрім того, до матеріалів клопотання додано копію заяви про дозвіл на проведення огляду наданої гр. ОСОБА_5 . Разом із тим власником транспортного засобу, а саме легкового автомобілю марки «Volkswagen» моделі «Passat» з державним номерним, знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 », відповідно до свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_2 », копія якого міститься у матеріалах справи є ОСОБА_6 .

Щодо гр. ОСОБА_5 , жодних відомостей щодо нього у клопотанні не вказано та не надається можливим встановити його відношення до транспортного засобу, а саме автомобілю марки «Volkswagen» моделі «Passat» з державним номерним, знаком НОМЕР_1 , щодо якого ним надано дозвіл на проведення огляду.

Додані до клопотання пояснення неналежної якості, що позбавляють можливості встановити їх зміст.

Матеріали провадження свідчать про те, що досудове розслідування здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ст.358 ч.4 КК України, за змістом диспозиції якого встановлена кримінальна відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування проводиться досудове слідство за ст. 358 КК України, а не за ст. 290 КК України, при цьому у клопотанні відсутнє обґрунтування підстав та розумних підозр вважати, що автомобіль є предметом злочину, як про це вказано в клопотанні.

Речовими доказами, згідно положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З урахуванням наведеного, в порушення вищевказаних норм діючого КПК України, клопотання слідчого не містить посилання на підставу, передбачену ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, зокрема транспортного засобу, а також в ньому відсутнє належне обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження стосовно вказаного майна. Не обґрунтовано і наявність обставин, передбачених частинами 3-6 ст. 170 КПК України щодо випадків, у яких накладається арешт з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 170 КПК України.

При цьому, обов`язок доведення необхідності арешту покладається на слідчого, який звернувся з клопотанням про арешт майна.

Крім того, клопотання не містить відомостей, які сліди вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі вилучені речі та яке доказове значення вилучені речі і документи мають в рамках даного кримінального провадження.

В клопотанні слідчий посилається на норми ст. 170 КПК України, але не вказує яким саме критеріям ст. 98 КПК України відповідають вказане у клопотанні майно.

Окрім того, слідчим в клопотанні не вказано ні власника, ні володільця майна, на яке просить накласти арешт.

При цьому ч.1 ст. 172 КПК України чітко передбачає, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Тобто, власник майна або володілець майна, має бути належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, з метою забезпечення дотримання його прав.

Крім того, частина 5 ст.171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Так, статтею 171 КПК України визначено вимоги, які стосуються змісту клопотання про арешт майна, а частиною 5 вказаної статті чітко визначені строки подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна - не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

При дослідженні матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що відповідно до змісту протоколу про огляд місця події від 13.12.2019 року, під час огляду було виявлено та вилучено автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» з державним номерним, знаком НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером кузова « НОМЕР_3 », та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серійним номером « НОМЕР_2 ». Тоді як, клопотання хоч і датовано 16 грудням 2019 року, однак в суд подане та зареєстровано таке клопотання 20.12.2019 року.

Тобто, слідчий при зверненні до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, у відповідності до ст.117 КПК України, повинен разом з вказаним клопотанням подати мотивоване клопотання про поновлення пропущеного строку, з наданням доказів поважності причин такого пропуску.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001467 від 14.12.2019 року,- за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, погоджене прокурором про арешт майна - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1