Справа № 527/307/20
провадження № 1-кп/527/113/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2020 року м.Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 0000060, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бугаївка, Глобинського району Полтавської області, який має середню - спеціальну освіту, одруженого, працюючого слюсарем на ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше вироком 29.04.2020 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.( штраф не сплачений),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив злочин при наступних обставинах.

22 січня 2020 року близько 10-ї години, ОСОБА_5 , перебуваючи біля лісосмуги, між населеними пунктами м. Глобине та с. Опришки, Глобинського району, поблизу автомобільної дороги, помітив спиляне дерево породи ясен, і в цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, стовбуру дерева, шляхом його розпилювання. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 , знаходячись у зазначеній лісосмузі, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, використовуючи бензопилу марки «Crosser» розпиляв стовбур дерева породи ясен в кількості 0,5 м3, вартістю згідно, висновку експерта №377/20 від 29.01.2020 425 грн.

Під час розпилювання стовбура дерева в лісосмугі ОСОБА_5 , був викритий та помічений працівниками поліції та не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тобто таємного викрадення чужого майна стовбура дерева породи ясен, в кількості 0,5 м3, з причин, що не залежали від його волі.

Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Одночасно з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 прокурором направлено до суду угоду про визнання винуватості, укладену 13 лютого 2020 року під час досудового розслідування між прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .

Відповідно до цієї угоди, підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнавав свою винуватість у вчиненому злочині. Крім того, в угоді сторони визначили, що у разі затвердження угоди судом, ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у зазначеному злочині визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права, а також те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, та вид покарання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та кримінального закону, суд зазначає наступне.

Як зазначено в п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до злочину середньої тяжкості.

Прокурор та захисник - адвокат ОСОБА_4 вважали за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену із ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, а також думку обвинуваченого щодо можливості затвердження укладеної угоди, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_5 за ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.1 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Питання щодо долі речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України, питання щодо процесуальних витрат - в порядку ст. ст. 124,126 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 373, 374, 468-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Угоду про визнання винуватості, укладену 13 лютого 2020 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 між прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 29.04.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).

Арешт накладений ухвалою суду від 24 січня 2020 року (справа № 527/140/20, провадження № 1-кс/527/59/20) скасувати.
Речові докази по справі повернути власникам.

Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальні витрати за проведення судово- товарознавчої експертизи в сумі 300 (триста) грн. 00 коп. покласти на обвинуваченого та стягнути в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1