В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2019 року смт.Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 листопада 2019 року за №0000147 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого статтею 198 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, освіта середня, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , маючої на утриманні 4 малолітніх дітей, не працюючої, не судимої,

ВСТАНОВИВ:
16 жовтня 2019 року близько 16 години до будинку ОСОБА_4 , розташованого в АДРЕСА_1 , прийшов сусід ОСОБА_6 та запропонував останній придбати у нього велосипед, марки «Мінськ», зеленого кольору. ОСОБА_6 повідомив обвинуваченій, що напередодні він викрав велосипед в смт.Народичі Житомирської області. Реалізуючи умисел, на заздалегідь не обіцяне придбання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, заздалегідь знаючи про незаконне походження вказаного майна, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_6 за 100 гривень зазначений вище велосипед, який завела до господарського приміщення власного домоволодіння, де незаконно зберігала для подальшого власного користування до 10 години 40 хвилин 21 листопада 2019 року.

Своїми умисними діями, вираженими в заздалегідь не обіцяному придбанні та зберіганні майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 198 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області юристом 2 класу ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог статті 472 КПК України, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за статтею 198 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, також сторони домовилися про призначення останній покарання за статтею 198 КК України у виді 1 року позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнала повністю, щиро розкаялась у скоєному, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченої в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з такого.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Статтею 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , за правилами статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Крім того, обвинуваченій роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди, що передбачені статтею 476 КПК України, обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечувала проти затвердження угоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди. Також, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої, відповідає вимогам й загальним засадам призначення покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області юристом 2 класу ОСОБА_3 та підозрюваною й призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого статтею 198 КК України, і призначити їй покарання у виді 1 року позбавлення волі.

В силу статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк 1 рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: велосипед марки «Мінськ», зеленого кольору, переданий на зберігання ОСОБА_7 , залишити останній.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок до Житомирського апеляційного суду через Народицький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченою виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди.

Суддя: ОСОБА_1