Справа № 711/6059/19
Провадження № 1-кп/711/358/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси судовий розгляд кримінального провадження за звинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плисків Погребищенського району Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, не працюючого, не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 263 КК України,

встановив:

Підсудному ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у придбанні та носінні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу за наступних обставин:

ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав без передбаченого законом дозволу предмет, який згідно з висновком експерта №6/54 від 24.05.2019 є корпусом бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, спорядженої конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротилом, та предмет, який згідно з висновком експерта № 5/69 від 27.06.2019 є уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат, модернізованим УЗГРМ, який є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42 і відноситься до категорії вибухових пристроїв.

Вищевказані предмети згідно з висновком експерта № 63 від 17.07.2019 придатні для здійснення вибуху та конструктивно поєднуються між собою по різьбовому з`єднанню та у зібраному стані являють собою бойову ручну осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1, що була придатна для здійснення вибуху після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля.

В подальшому без передбаченого законом дозволу, 23.05.2019, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, носив їх при собі в кишені своїх штанів до 08 год. 24 хв. 23.05.2019 поблизу будинку № 245/1 по вул. В`ячеслава Чорновола в м. Черкаси, де був затриманий працівниками поліції.

Ці дії ОСОБА_5 кваліфіковані як кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст. 263 КК України незаконне придбання та носіння вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе не визнав і пояснив, що його необґрунтовано підозрювали у вбивстві і орган досудового розслідування планував 23.05.2019 року провести обшук за місцем його проживання з метою відшукання зброї або боєприпасів, але він вранці цього дня вийшов із гуртожитку за сигаретами і змінив заплановану операцію, тому був безпідставно затриманий. Під час затримання поліцейські підкинули йому до зовнішньої кишені штанів предмети, у незаконних операціях з якими його обвинувачують. Через певний час на місце події прибув слідчий, який у присутності понятих обшукав його і склав протокол про вилучення у нього з кишені корпусу гранати і підривника, які він не зберігав.

Стороною обвинувачення для доведеності винуватості підсудного ОСОБА_5 у вчиненні злочину за вказаних обставин надано докази: документи, речовий доказ, висновки експертиз, показання свідків, дослідженням яких встановлено таке.

Свідок ОСОБА_6 показав, що він вранці 23.05.2019 р. отримав повідомлення про те, що біля гуртожитку по вул. В.Чорновола в м. Черкаси перебуває підозрілий з гранатою в руці, тому він разом з поліцейськими ОСОБА_7 і ОСОБА_8 прибули на місце події, де виявили раніше невідомого йому обвинуваченого ОСОБА_9 . Свідок підійшов до обвинуваченого і пред`явив службове посвідчення, але обвинувачений відштовхнув його і спробував утекти, але був затриманий. Провівши рукою по вбранню, тобто поверхневий огляд затриманого, свідок виявив у зовнішній кишені його штанів предмет, на дотик подібний на гранату і, не дістаючи цей предмет, викликав слідчо-оперативну групу, після прибуття якої слідчий оглянув місце події і вилучив з кишені затриманого ОСОБА_9 предмети, які схожі на гранату і підривник.

Свідок ОСОБА_10 показав, що разом із ОСОБА_11 і ОСОБА_8 прибули до гуртожитку, де ОСОБА_11 підійшов до обвинуваченого і представився та показав службове посвідчення, після чого вони його затримали. Герасимук провів поверхневий огляд затриманого і повідомив, що в кишені є якийсь предмет, після чого на місце події викликали слідчого, але подальшого розвитку подій свідок спостерігав, тому що був зайнятий іншими справами.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_12 .

Згідно з протоколом огляду місця події у період з 08 год. 40 хв. до 10 год. 01 хв. 23 травня 2019 року слідчим оглянуто територію подвір`я біля будинку АДРЕСА_2 , де перебував ОСОБА_5 , у якого в правій кишені штанів виявлено і вилучено два предмети, зовні схожі на корпус гранати і на підривник (а.с. 55-60).

Свідки ОСОБА_13 і ОСОБА_14 показали, що вони залучались як поняті до проведення вказаної слідчої дії і підтвердили обставини, зазначені у протоколі огляду місця події та додатках до нього.

Суду також надано висновки криміналістичних експертиз:

-№5/54 від 24.05.2019 про те, що вилучений у Доманського 23.05.2019 року об`єкт є корпусом бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, спорядженої конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротилом (а.с.66-73);

-№ 5/69 від 27.06.2019 про те, що вилучений у ОСОБА_9 23.05.2019 року об`єкт є уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат, модернізованим УЗГРМ, який є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42 і відноситься до категорії вибухових пристроїв (а.с.76-81);

-№ 63 від 17.07.2019 про те, що надані на дослідження об`єкти придатні для здійснення вибуху та конструктивно поєднуються між собою по різьбовому з`єднанню та у зібраному стані являють собою бойову ручну осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1, що була придатна для здійснення вибуху після видалення запобіжної чеки та вивільнення важеля (а.с.84-93),

а також довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів і акт знищення вибухонебезпечних речових доказів.
Даючи оцінку протоколу огляду місця події як доказу, суд виходить із того, що згідно з ч.1 ст. 237 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Хід вказаної слідчої дії, виходячи зі змісту протоколу та додатків до нього, переконує суд у тому, що в цьому випадку фактично проведено не огляд місця події, а обшук затриманої особи. Так, на відеозапису зафіксовано, що слідчий із залученням понятих, оперативних співробітників та спеціалістів провів процедуру вилучення та попереднього огляду предметів із правої кишені особи, яка представилась як ОСОБА_5 і перебувала у кайданках на руках, заведених за спину, під охороною озброєних людей. Із пояснень працівника оперативного підрозділу ОСОБА_11 під час цієї слідчої дії вбачається, що цю особу затримано за підозрою у незаконних операціях з вибуховими пристроями. Тобто обвинувачений ОСОБА_9 фактично був затриманий і слідчим проведено його обшук, а не поверхневу перевірку, тому що з накладної кишені штанів затриманого вилучались певні предмети. Суд зважає на вимоги ст. 34 Закону України «Про національну поліцію», якими передбачено, що поверхнева перевірка, як превентивний поліцейський захід, є здійсненням візуального огляду особи, проведенням по поверхні вбрання особи рукою, спеціальним приладом або засобом, візуальним оглядом речі або транспортного засобу.

З показань обвинуваченого і свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 судом встановлено, що ОСОБА_9 був затриманий уповноваженою службовою особою, яким є поліцейський. Така дія (затримання) можлива до реєстрації правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), тому що в такому випадку здійснюється фізичне захоплення особи, яке передує процесуальному затриманню.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 208 КПК уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч.7 ст. 223 і ст. 236 цього Кодексу.
У даному випадку фізичне затримання ОСОБА_9 здійснено уповноваженою службовою особою, а його обшук проведено слідчим, який повинен був дотримуватись указаних правил КПК.
Обшук особи це слідча дія з огляду на положення глави 20 цього Кодексу.
Також суд ураховує визначення термінів, які застосовуються в КПК, згідно з п.5 ч.1 ст. 3 якого досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; а також положення ч.2 і ч.3 ст. 214 КПК про те, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після завершення огляду.
Таким чином, досудове розслідування розпочинається з моменту вчинення певної процесуальної дії - внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. До цього моменту можливо провести тільки одну слідчу дію огляд місця події, решту слідчих дій дозволено проводити тільки після такого внесення.
Суд аналізує наступні положення, які містяться в КПК:
Ч.1 ст. 219 - строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження;
Ч.1 ст. 113 - процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії;
Ч.1 ст. 115 - строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.
Законодавцем вживаються кілька термінів для визначення часу настання певної події або вчинення дії: з моменту (ст. 5, ч.2 ст. 12, ч.2 ст. 18, ч.7 ст. 27, п.4 і 5 ч.3 ст. 42, ч.4 ст. 46 тощо), з дня або до дня (ст. 34, ч.3 ст. 40, ч.1 ст. 146, ч.7 ст. 100, ч.8 ст. 135 тощо), з дати (п.2 ч.3 ст. 190, ч.2 ст. 558, ч.2 ст. 593).
КПК не розкриває поняття терміну «момент», тому суд враховує роз`яснення, що містяться в Академічному тлумачному словнику, згідно з якими момент (час) - те саме, що мить, короткий відрізок часу, коли виконується, відбувається якась дія; короткий час перебування у певному стані.

Системний аналіз вказаних норм дозволяє суду зробити висновок про те, що досудове розслідування розпочинається із часу реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР. У цьому конкретному кримінальному провадженні відомості про злочин (кримінальне правопорушення) внесені до ЄРДР о 10 годині 30 хвилин 36 секунд 23 травня 2019 року (а.с.53), отже тільки з цього часу розпочалось досудове розслідування і у слідчого, прокурора виникли законні підстави для проведення слідчих (розшукових) дій, крім огляду місця події.

Як вказано вище, суд встановив, що слідча дія (обшук особи) під видом огляду місця події проведена слідчим 23.05.2019 року у період з 08 год. 49 хв. до 10 год.01 хв., тобто до початку досудового розслідування. Цей висновок суду також узгоджується із тим, що орган досудового розслідування звертався до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на обшук особи ОСОБА_9 , проведеного з 08 год. 49 хв. по 10 год.01 хв. 23 травня 2019 року (а.с.138), тобто і орган досудового розслідування вважав, що слідчим проведено не огляд місця події, а іншу слідчу дію - обшук особи.

Суд вважає, що у органу досудового розслідування були підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР до зазначеного часу, тому що згідно з рапортом поліцейського дані про ймовірне вчинення злочину зареєстровані 23.05.2019 р. о 08 год. 25 хв. 35 сек. (а.с.54), а згідно з показаннями свідка ОСОБА_11 таке повідомлення офіційно надійшло до органу поліції по телефону в цей день ще раніше. Проте до ЄРДР внесено відомості за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, про те, що о 08 год.24 хв. 23.05.2019 р. поблизу будинку № 245/1 по вул. В.Чорновола в м. Черкаси затримано підозрілу особу, вже після проведеного фактичного обшуку ОСОБА_9 .

Даючи оцінку протоколу затримання (а.с.62), суд звертає увагу на те, що в ньому фактично дублюється протокол обшуку ОСОБА_9 , проведеного у період час у з 08 год. 49 хв. по 10 год. 01 хв. 23.05.2019 р., і інших речей і документів у затриманої особи не вилучено.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011 обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, що одержані відповідно до вимог законодавства.

З урахуванням цього суд приходить до висновку про те, що обшук Доманського проведено із порушенням законодавства, а, отже, предмети, подібні на гранату і підривник, також вилучені з порушенням процедури отримання, тобто незаконно. У зв`язку з цим, використовуючи поняття доктрини «плодів отруйного дерева», сформульоване ЄСПЛ у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», суд визнає недопустимими доказами висновки експертиз №» 6/54 від 24.05.2019, № 5/69 від 27.06.2019 та № 63 від 17.07.2019, довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів, акт знищення вибухонебезпечних речових доказів (а.с.74, 82, 94), а також самі речові докази, тому що на їх допустимість вплинув незаконний обшук. Показання свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які були понятими під час слідчої дії, суд не бере до уваги, тому що вони розповіли про хід процесуальної дії, проведеної з порушенням закону.
Суд дійшов до висновку про неможливість допиту свідка сторони обвинувачення ОСОБА_15 , тому що всупереч вимог ч.3 ст. 23 КПК сторона обвинувачення не забезпечила його присутність під час судового розгляду, а суд в силу положень ч.6 ст. 22 цього Кодексу, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх прав та виконання процесуальних обов`язків, тобто неодноразово здійснив судовий виклик свідка і піддав його приводу, який не виконаний.
Доказ сторони захисту у виді показань свідка ОСОБА_16 суд не бере до уваги, тому що цей доказ, який був відомий стороні захисту під час досудового розслідування, не відкривався стороні обвинувачення у порядку, передбаченому ст. 290 КПК (а.с.114).
Свідок ОСОБА_17 показала, що зі своїм чоловіком обвинуваченим ОСОБА_9 проживає у різник кімнатах гуртожитку. 23.05.2019 р. вона розбудила його біля 07 год. 30 хв. і пішла на роботу, очевидцем його затримання не була, але підтвердила те, що в цей день обвинувачений не міг перебувати за межами гуртожитку до того, як вона його розбудила.
Згідно з випискою із амбулаторної карти Доманського о 10 год. 13 хв. 23.05.2019 р. у нього діагностовано алкогольне сп`яніння (а.с.61), що не доводить можливість вчинення ним злочину.
Проаналізувавши надані суду докази кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що винуватість підсудного ОСОБА_5 у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, не доведена, тому що суду не надано безспірних доказів того, що він поза всяким розумним сумнівом вчинив цей злочин. Згідно з приписами ч.4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, тому суд виносить виправдувальний вирок.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експертів потрібно віднести на рахунок держави. Строк дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу скінчився. Вирішуючи долю речових доказів, суд застосовує положення п.3 ч.9 ст. 100 КПК і вважає за потрібне їх знищити.

Керуючись ст.ст. 370, 373 КПК України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_5 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та виправдати його за недоведеністю вчинення ним злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Речові докази: фрагменти залишків гранати і підривника, які поміщені до пакета № 4206047 і зберігаються в камері зберігання речових доказів Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області знищити. Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.

Головуючий: ОСОБА_1