У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/1452/20 № 1-кс/610/508/2020

м. Балаклія 26.06.2020 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю,

в с т а н о в и в:

Клопотання обґрунтоване тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000304 отримані дані, які дають достатні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 191 КК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, 03.04.2020р. надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що працівники однієї селищної ради Балаклійського району та працівники комунальних закладів на території вказаної селищної ради Балаклійського району Харківської області, на думку заявника, користуючись своїм службовим становищем, привласнюють грошові кошти, шляхом фіктивного працевлаштування осіб.

Для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, збирання доказів, необхідно отримати копію заяви (Форми 1) про видачу паспорту на ім 'я ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_1 , що необхідно для встановлення їх повних анкетних даних та правильність їх написання.

У судовому засіданні слідчий підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Як убачається з клопотання і доданих на його обґрунтування матеріалів, слідчим відділенням Балаклійського ВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000304. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) було внесено 03.04.2020р. з кваліфікацією за ч. 3 ст. 191 КК України.
Підставою для цього стала заява ОСОБА_4 від 03.04.2020р про вчинене кримінальне правопорушення.

З повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.06.2020р. вбачається, що отримано дані про можливу протиправну схему розкрадання бюджетних коштів службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 (на тепер службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Згідно наданої інформації завідувач ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 «фіктивно» працевлаштувала мешканців сел. Андріївка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . На вказаних осіб, ОСОБА_5 оформила у Балаклійському відділенні « ІНФОРМАЦІЯ_9 » карткові рахунки. Заробітна плата та інші виплати, які нараховуються на вказані картки знімаються ОСОБА_5 та привласнюються. Під час «фіктивного» працевлаштування вказаних осіб ОСОБА_5 підроблювалися документи від їх імені.

Тимчасовий доступ до речей і документів є видом заходів забезпечення кримінального провадження (п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 4 ст. 132 КПК України).

У клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються, зокрема:

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (ч. 2 ст. 160 КПК України).

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п'ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (ч.ч. 5, 6 ст. 163 КПК України).

Предметом судового розгляду є відповідне клопотання слідчого, погоджене з прокурором.

З нього убачається про те, що відомості до ЄРДР були внесені на підставі заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 03.04.2020р. Досудове розслідування проводиться вже майже 3-ри місяці, тому не можливо стверджувати що воно перебуває лише на початковій стадії. Однак матеріали клопотання свідчать про те, що воно не відповідає завданням кримінального провадження, зокрема, забезпеченню швидкого, повного розслідування. Повідомлені заявником обставини не перевірені слідчим (оперативним) шляхом, протокол його допиту не наданий, не з'ясовано на чому ґрунтуються його припущення про вчинене кримінальне правопорушення, чи має він докази, які саме, не перевірений факт працевлаштування вказаних у клопотанні осіб, зокрема шляхом їх допиту, працівників роботодавця (керівники, відділ кадрів тощо), під час якого можливо встановити їх особу та анкетні дані, що і становить предмет клопотання тощо. Не доведено що це унеможливить виконання завдань кримінального провадження.
Не убачається на чому ґрунтується припущення слідчого про перебування зазначених у клопотання документів саме у ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не встановлено, де вони були паспортизовані, навіть місце реєстрації однієї з осіб поза межами Балаклійського району Харківської області, а місце їх народження не зазначено.

При цьому доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що обставини, які підлягають доказуванню, доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Внаслідок фактичного непроведення досудового розслідування, поза «розумним сумнівом» не доведено, що:
існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення;
потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого;
неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів;
перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи.

Не враховано те, що на підставі наказу ДМС України «Про затвердження плану-графіку з переведення в електронний формат заяв про видачу паспорта громадянина України» з підрозділів ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучалися заяви про видачу паспорта громадянина України (Форма 1) та передавалися до Департаменту адміністрування реєстру ДП « ІНФОРМАЦІЯ_10 » у м. Києві, а на початку 2020р. доступ надавався ІНФОРМАЦІЯ_11 ( АДРЕСА_1 ).
Місце перебування документу слідчий повинен був перевірити запитавши про це, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який і зазначений у клопотанні.

Враховується і можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати документи безпосередньо від їх володільців, протилежне не доведено.

Доказова база на цей час відсутня, доводи клопотання мають характер більше припущень, тому не пропорційним, не відповідним засадам кримінального провадження верховенство права, законність, свавільним у такому разі буде втручання у приватне життя, оскільки персональні дані особи належать до охоронюваної законом таємниці.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Але клопотання ґрунтується лише на заяві про вчинений злочин і інформації оперативного підрозділу, яка в ході досудового розслідування перевірена не була, до яких суд відноситься критично, внаслідок недоведеності.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб».

Пунктом 1 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддя зобов'язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Згідно з частиною другою статті 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Одними з обов 'язкових елементів верховенства права є дотримання прав людини та заборона на свавілля.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 листопада 2013 року в справі «Бєлоусов проти України» зазначив, що будь-яке втручання згідно з п. 1 ст. 8 Конвенції повинно бути виправданим у розумінні п. 2 як таке, що здійснюється «згідно із законом» і є «необхідним у демократичному суспільстві» задля досягнення однієї або більше законних цілей, що в ньому наводяться. Формулювання «згідно із законом» вимагає від оскаржуваного заходу як підґрунтя в національному законодавстві, так і його відповідності принципові верховенства права. Головною метою ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є захист особи від свавільного втручання державних органів.

Завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відмова в задоволення клопотання внаслідок його недоведеності не перешкоджає його повторному поданню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 159-166 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Повністю відмовити в задоволенні клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1