ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/234/20 Справа № 695/825/20 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.170 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря судового засідання з участю прокурора апелянта представника апелянта ОСОБА_5 ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2020 року, якою накладено арешт на майно у межах кримінального провадження № 0000383 від 14.04.2020 за ч.1 ст.239 КК України , -

в с т а н о в и л а :
Старший слідчий СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000383 від 14.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.239 КК України, в якому просила: накласти арешт на автомобіль марки «DAF» XF 95.430, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, № кузова « НОМЕР_2 », власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу CXT являється ОСОБА_7 ; цистерну напівпричіп марки MELTON TKS, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 року випуску, № шасі НОМЕР_4 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 являється ОСОБА_7 , оскільки існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані транспортні засоби були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою запобігання його втрати, пошкодження, знищення, зміни, продажу та інше, з можливістю їх вилучення на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області за адресою: Черкаська область, м.Золотоноша, вул.Січова, 3, для проведення в подальшому ряду необхідних слідчих та процесуальних дій із вказаним транспортним засобом.

В клопотанні посилається, що 13.04.2020 до Золотоніського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що в адміністративних межах с.Привітне Золотоніського району Черкаської області невідома особа на автомобілі марки «DAF» XF 95.430 д.н.з НОМЕР_1 з цистерною напівпричепом MELTON TKS д.н.з. НОМЕР_3 зливає невідому рідину, ймовірно небезпечну на ґрунт.
У ході проведення огляду місця події 13.04.2020р. на місці було виявлено та вилучено автомобіль марки «DAF» XF 95.430 д.н.з НОМЕР_1 з цистерною напівпричепом MELTON TKS д.н.з. НОМЕР_3 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на них.
Опитаний водій автомобіля «DAF» XF 95.430, який вказав, що дійсно перевозив невідому йому рідину з м.Золотоноша до с.Привітне, Золотоніського району та зливав її там за вказівкою директора ПП «БВМ-Транс» ОСОБА_7 .
Постановою старшого слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 від 14.04.2020 автомобіль марки «DAF» XF 95.430 д.н.з НОМЕР_1 з цистерною напівпричепом MELTON TKS д.н.з. НОМЕР_3 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000383 від 14.04.2020.
Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2020 року у межах кримінального провадження № 0000383 від 14.04.2020 за ч.1 ст.239 КК України, накладено арешт на: автомобіль марки «DAF» XF 95.430, білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , 2006 року випуску, № кузова « НОМЕР_2 », власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу CXT являється ОСОБА_7 ; цистерну напівпричіп марки MELTON TKS, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 року випуску, № шасі НОМЕР_4 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 являється ОСОБА_7 , оскільки існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані транспортні засоби були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою запобігання його втрати, пошкодження, знищення, зміни, продажу та інше, з можливістю їх вилучення на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області за адресою: Черкаська область, м.Золотоноша, вул.Січова, 3, для проведення в подальшому ряду необхідних слідчих та процесуальних дій із вказаним транспортним засобом.

Ухвала обґрунтована тим, що вказані речі визнані речовим доказом, а кримінальне провадження проводиться за фактом ймовірного забруднення довкілля в адміністративних межах с.Привітне Золотоніського району Черкаської області, тому подальше використання речових доказів може призвести до їхньої втрати, пошкодження, знищення, зміни, продажу, переховування, тощо.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 15.04.2020 скасувати та постановити нову ухвалу, якою слід накласти арешт на транспортні засоби, а саме, автомобіль марки «DAF» XF 95.430, д.н.з НОМЕР_1 та цистерну з напівпричепом MELTON TKS д.н.з. НОМЕР_3 , із забороною відчуження та передачею на зберігання власнику.

Вважає, що слідчим суддею необґрунтовано застосовано найбільш обтяжливий спосіб арешту майна із забороною користування та відчуження транспортних засобів.

Вважає, що враховуючи, що санкцією ч.1 ст.239 КК України не передбачено конфіскації або спеціальної конфіскації майна, в зв`язку з чим можливо наполягати перед судом щодо застосування найменш обтяжливого способу арешту майна із забороною відчуження.

Наголошує, що зразки ґрунту та речовини з цистерни під час проведення огляду місця події 13.04.2020 не відбиралися, а тим більше арешт не накладався, а слідчим в рамках досудового розслідування не забезпечено належного зберігання від сторонніх осіб невідомої речовини в цистерні (не опломбовано горловини цистерни) та не зафіксовано навіть площі земельної ділянки, та не застосовано належного зберігання доступу і можливості іншим дійсно завдати шкоди довкіллю на тому місці, де був проведений ОМП по кримінальному провадженні від 13.04.2020 № 0000383 за ч.1 ст.239 КК України.
Зазначає, що скасування арешту майна в частині заборони його використання, дозволить власнику майна в належних умовах зберігати речові докази та мати можливість забезпечити роботою працівників та не понести збитків за не виконання контрактів.
Заслухавши доповідь судді, думки апелянта ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 , які просили скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, прокурора про законність та обгрунтованість ухвали, та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст.131, ч.1 ст.170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 даної норми Закону визначено, що з метою забезпечення збереження речового доказу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння. Що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Колегія суддів вважає, що задовольняючи клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000383 від 14.04.2020, слідчий суддя обґрунтовано виходив із того, що вказані речі визнані речовим доказом, а кримінальне провадження проводиться за фактом ймовірного забруднення довкілля в адміністративних межах с.Привітне Золотоніського району Черкаської області, тому подальше використання речових доказів може призвести до їхньої втрати, пошкодження, знищення, зміни, продажу, переховування, тощо.
Зазначене у клопотанні про накладення арешту майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, оскільки воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.170 КК України, зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, слідчим суддею, під час розгляду даного клопотання достовірно встановлено, що 14.04.2020 старшим слідчим СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 винесено постанову про визнання автомобіля марки «DAF» XF 95.430 д.н.з НОМЕР_1 з цистерною напівпричепом MELTON TKS д.н.з. НОМЕР_3 , речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000383 від 14.04.2020та поміщення їх на зберігання на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя навів в ухвалі переконливі мотиви, з яких він дійшов висновку про задоволення даного клопотання та відповідно про накладення арешту на автомобіль марки «DAF» XF 95.430, білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , 2006 року випуску, № кузова « НОМЕР_2 », власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу CXT являється ОСОБА_7 і цистерну напівпричіп марки MELTON TKS, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 року випуску, № шасі НОМЕР_4 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 являється ОСОБА_7 .

Посилання апелянта на те, що слідчим суддею необґрунтовано застосовано найбільш обтяжливий спосіб арешту майна із забороною користування та відчуження транспортних засобів є необґрунтованими, оскільки існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані транспортні засоби були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою запобігання його втрати, пошкодження, знищення, зміни, продажу та інше.

Тоді як накладення арешту на майно із забороною відчуження та передачею на зберігання власнику, як того просить апелянт, може призвести до знищення слідів кримінального правопорушення.

Не підлягають до задоволення доводи апелянта про те, що санкцією ч.1 ст.239 КК України не передбачено конфіскації або спеціальної конфіскації майна, в зв`язку з чим можливо наполягати перед судом щодо застосування найменш обтяжливого способу арешту майна із забороною відчуження, так як ухвалою місцевого суду накладено арешт на майно з метою збереження речових доказів, як передбачено п.1 ч.2 ст.170 КПК України. Інші пункти даної частини вказаної норми закону слідчим суддею, під час розгляду та задоволення даного клопотання, не застосовувалися.

Інших доводів, які б спростовували оскаржувану ухвалу слідчого судді місцевого суду, яка відповідає вимогам ст.370 КПК України, апеляційна скарга ОСОБА_7 не містить.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст.131,132, 170-173 КПК України, наклав арешт на автомобіль марки «DAF» XF 95.430, білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , 2006 року випуску, № кузова « НОМЕР_2 », власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу CXT являється ОСОБА_7 і цистерну напівпричіп марки MELTON TKS, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , 1989 року випуску, № шасі НОМЕР_4 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 являється ОСОБА_7 , з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, тому вимоги апелянта, викладені в його апеляційній скарзі щодо скасування оскаржуваної ухвали, є безпідставними.

Колегія суддів зазначає, що на даний час не встановлено хімічний склад рідини невідомого походження і апелянт також не міг повідомити обставини при яких вказана рідина потрапила до цистерни та яким шляхом вона може бути утилізована.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції постановлено законну та обґрунтовану ухвалу про задоволення клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000383 від 14.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.239 КК України, колегія суддів залишає її без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст.ст.170, 173, 309, 404, 405, п.1 ч.3 ст.407, ст.ст.419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 квітня 2020 року, якою накладено арешт на майно у межах кримінального провадження № 0000383 від 14.04.2020 за ч.1 ст.239 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді