Справа № 694/358/19
Провадження №1-кп/694/96/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
17.01.2020 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участі: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уроженця та жителя АДРЕСА_1 ,
українця,громадянина України,з середньою освітою,не одруженого,
на утриманні неповнолітніх дітей не маючого,не працюючого,
згідно ст.89 КК України вважається таким,що не має судимості
у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-
ОСОБА_4 ,04.06.2018 року у невстановлений слідством час,знаходячись у приміщенні літньої кухні, що розташована на території домоволодіння ОСОБА_5 ,за адресою АДРЕСА_2 , діючи одноосібно, умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення,переконавшись у відсутності сторонніх осіб та власника та вважаючи,що за його злочинними діями ніхто не спостерігає,таємно викрав шість алюмінієвих форм для випічки хліба вартістю однієї 30 грн. на суму 180 грн. та металеву борону для оброблення грунту вартістю 400 грн.,після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник,спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 580 грн.
Таким чином,своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Допитаний в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненні інкримінованого злочину та пояснив суду,що дійсно 04.06.2018 року він перебував на території домоволодіння свого діда ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 та у його відсутність викрав з приміщення літньої кухні,оскільки мав вільний доступ,шість алюмінієвих круглих форм для випічки хліба та металеву борону для оброблення грунту,які погрузив в автомобіль на завіз і здав на пункт прийому металобрухту,де отримав гршові кошти в сумі 500 грн.,які витратив на власні потреби.Просить суд суворо не карати його,оскільки відповідні висновки зробив,потерпілому повернув викрадені речі та попросив пробачення.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився надавши суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності,претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.Відносно міри покарання покладається на розсуд суду.
Відповідно до ст.325 КПК України та за ухвалою суду справа розглядається у відсутності потерпілого ОСОБА_5 .
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку .
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України
відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного,який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває,завдана шкода відшкодована обвинуваченим повністю.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімальних доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази у кримінальному провадженні,а саме:-шість алюмінієвих круглих форм для випічки хліба та металеву борону для оброблення грунту,які під час досудового розслідування передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 -залишити потерпілому за належністю, після набрання вироком законної сили .
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1