03.02.2020
справа №642/209/20
провадження №1-кс/642/219/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт майна
03 лютого 2020 року Ленінський районний суд міста Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

слідчого: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харків клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10003041 від 18 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування слідчим зазначено, що в провадженні СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 10003041 від 18 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02 грудня 2019 року о 15.00 год. знаходився у домоволодінні потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та представляє собою двокімнатну квартиру, до якої він мав вільний доступ, оскільки тимчасово проживав у вказаній квартирі. В цей час ОСОБА_4 помітив, що в одній із кімнат квартири на столі знаходиться мобільний телефон, після чого у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, переконавшись та будучи впевненим, що потерпіла ОСОБА_5 за його діями не спостерігає, а неповнолітній свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , хоч і знаходилась з ним в одній кімнаті, проте не усвідомлювала протиправність його дій, ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон марки «Honor 8A 2/32 (JAT-LX1) GB Gold», імей НОМЕР_1 , в корпусі сріблястого кольору, який знаходився в одній із кімнат квартири на столі, підключеним до заряджаючого пристрою.

Після цього, ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2802 (дві тисячі вісімсот дві) грн. 60 коп.

Так, зазначений мобільний телефон марки «Honor 8A 2/32 (JAT-LX1) GB Gold», імей НОМЕР_1 , в корпусі сріблястого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 заклав під паспорт громадянина України на своє ім`я до ломбарду «Скарбничка», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Наріманова, 1-А, виручивши за вказаний телефон 1400 (одна тисяча чотириста) гривень 00 коп. У подальшому, на вищевказаний мобільний телефон ломбардом було звернено стягнення.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пояснив, що 31 грудня 2019 року у ломбардному відділенні «Скарбничка», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Наріманова, 1-А, він придбав мобільний телефон марки «Honor 8A 2/32 (JAT-LX1) GB Gold», імей 1- НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 . Після цього ОСОБА_7 вставив у вказаний мобільний телефон сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_3 , та користувався ним. Про те, що даний мобільний телефон раніше був викрадений, ОСОБА_7 нічого не знав.

31 січня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_8 про тимчасовий доступ до речей від 29 січня 2020 року у ОСОБА_7 у приміщенні службового кабінету 23 Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області було вилучено мобільний телефон марки «Honor 8A 2/32 (JAT-LX1) GB Gold», імей 1- НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 .

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Мобільний телефон марки «Honor 8A 2/32 (JAT-LX1) GB Gold», імей 1- НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 був оглянутий 31 січня 2020 року за участю потерпілої ОСОБА_5 . В ході огляду потерпіла ОСОБА_5 підтвердила належність їй вказаного мобільного телефону. Мобільний телефон марки «Honor 8A 2/32 (JAT-LX1) GB Gold», імей 1- НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 був визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 10003041 від 18 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, потерпіла ОСОБА_5 заявила, що дає свій добровільний дозвіл на зберігання вказаного мобільного телефону до вирішення справи по суті у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Отже, зазначене вище тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню необхідно арештувати у зв`язку з тим, що воно є речовим доказом, предметом кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Слідчий клопотання підтримав.

Власник майна у судове засідання не з`явився. Суд вважає можливим розглянути клопотання у відсутності власника майна на підставі ч.1 ст.172 КПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими ст. 167 ч. 2 п. 1 КПК України, для арешту тимчасово вилученого майна.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10003041 від 18 грудня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «Honor 8A 2/32 (JAT-LX1) GB Gold», імей 1- НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 .

Мобільний телефон марки «Honor 8A 2/32 (JAT-LX1) GB Gold», імей 1- НОМЕР_1 , імей 2 НОМЕР_2 передати на відповідальне зберігання свідку ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали суду доручити СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1