Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/165/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами, вироку Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України.

Кримінальне провадження розглядуто за участі:
прокурора ОСОБА_7 ,
заявника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 675,65 грн та моральну шкоду у розмірі 2 000 грн, та на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 1 681,50 грн., моральну шкоду у розмірі 8 000,00 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 25 червня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2016 року, вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року, щодо ОСОБА_6 залишено без змін (т.1 арк.к.п.246 252, т.2 арк.к.п.99 107, 255 256).
ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року, за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.03.2019, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року, за нововиявленими обставинами.
Своє рішення місцевий суд обґрунтував тим, що доводи ОСОБА_6 про те, що висновок експерта складено з порушеннями норм чинного законодавства України, не може братися до уваги, як нововиявлена обставина, оскільки висновок експерта №440 від 05 грудня 2012 року та виписки з історії хвороби №3254 потерпілого ОСОБА_9 були відомі ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.
При цьому суд першої та апеляційної інстанції дав всебічну, належну та об`єктивну оцінку вказаному доказу. Рішень суду щодо встановлення вини експерта за складання завідомо неправдивих висновків та вини потерпілих за завідомо неправдиві показання чи завідомо неправдиве повідомлення про злочин ОСОБА_6 суду не надано.
Вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року, стосовно ОСОБА_6 вже був переглянутий за нововиявленими обставинами, зокрема і з тих підстаав, що висновок судово-медичної експертизи, яким встановлено ступінь тілесних ушкоджень потерпілого, на думку ОСОБА_6 є завідомо неправдивим.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2017 року та постановою Верховного Суду від 24 травня 2018 року, заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку залишено без задоволення (т.4 арк.к.п.49 52, 53 57, 58 59).
Не погоджуючись з рішенням місцевого суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою задовольнити заяву про нововиявлені обставини та звільнити його від подальшого відбування покарання з огляду на те, що покарання за ч. 2 ст. 125 КК України він вже відбув.
Обгрунтовує свої вимоги тим, що його безпідставно засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки матеріали кримінального провадження не містять належних та допустимих доказів того що потерпілому ОСОБА_9 були спричиненні тяжкі тілесні ушкодження. Висновок експерта №440 від 05 грудня 2012 року складено з грубими порушеннями вимог чинного законодавства України.
Посилається на те, що він надав суду довідку з Онуфріївської ЦРЛ, смт. Онуфріївка Кіровоградської області, у якій вказано, що 05.12.2013 до них надійшло звернення від слідчого органу про запит на витребування історії хвороби стосовно ОСОБА_9 , що, підтверджує факт відсутності у судмедексперта історії хвороби на потерпілого на час надання висновку №440. Наведене вказує на неможливість визначення судмедекспертом встановлення ступеню тяжкості тілесного ушкодження.
Вказує, що на витребуваній з ЦРЛ м. Онуфріївки копії історії хвороби потерпілого ОСОБА_9 №3254, яка завірена слідчим, відсутні печатка лікувального закладку та підпис головного лікаря, натомість міститься печатка Онуфріївського РВ УМВС в Кіровоградській області.
Отже, нововиявленою обставиною є те, що у потерпілого ОСОБА_9 відсутні тяжкі тілесні ушкодження, а висновок експерта №440 від 05 грудня 2012 року складено з порушенням норм чинного законодавства України. Про вказану обставину не було відомо ні йому, ні суду.
Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольни, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, вихожячи з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримано.
Згідно із п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 459 КПК України (в редакції станом на час розгляду справи) судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.
Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох умов:
1) їх існування на час розгляду справи;
2) ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;
3) істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.
Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення справи.
Так, ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року, щодо нього, оскільки виникли нововиявлені обставини, якими є проведення судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_9 з порушення вимог закону. А саме, висновок складено на підставі інформації з виписки стаціонарного хворого ОСОБА_9 , згідно якого він має діагноз пневногематоракс, проте такого діагнозу останній не мав.
Разом з цим, вказані доводи ОСОБА_6 спростовується матеріалами кримінального провадження, зокрема висновком експерта №440 від 05 грудня 2012 року та випискої з історії хвороби №3254 згідно яких, у потерпілого ОСОБА_9 , серед іншого ввстановлено діагноз пневногематоракс в комплексі з іншими тілесними ушкодженнями, наявними у ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень (т.1 арк.к.п.72 73, 112, 126).
Окрім того, висновок експерта №440 від 05 грудня 2012 року та виписки з історії хвороби №3254 потерпілого ОСОБА_9 були відомі ОСОБА_6 та іншим учасникам кримінального провадження, під час досудового розслідування та судового розгляду, отже не можуть вважатися нововиявленою обставиною.
При цьому, колегія суддів зауважує, що рішень суду щодо встановлення вини експерта за складання завідомо неправдивих висновків, або вини потерпілих за завідомо неправдиві показання чи завідомо неправдиве повідомлення про злочин ОСОБА_6 у матеріалах справи відсутні.
До того ж, судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, судами апеляційної та касаційної інстанцій, встановлено, що винуватість ОСОБА_6 у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілим підтверджуються зібраними досудовим слідством та дослідженими у судовому засіданні належними і допустимими доказами.
Зокрема, показаннями потерпілих, які вказали про обставини заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, висновками судово-медичної експертизи, протоколом огляду місця події та іншими належними та допустимими доказами, яким суд першої та апеляційної інтанції дав належну та об`єктивну оцінку.
Отже, докази вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 121 КК України, які містяться у матеріалах кримінального провадження, були предметом юридичного оцінювання судом першої інстанції під час судового розгляду та судів апеляційної і касаційної інстанції під час перевірки законності вироку суду першої інстанції.
Також, вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року, стосовно ОСОБА_6 , був переглянутий за нововиявленими обставинами, у тому числі у зв`язку з тим що висновок судово-медичної експертизи, яким встановлено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого, на думку ОСОБА_6 є завідомо неправдивим.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2017 року та постановою Верховного Суду від 24 травня 2018 року, заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку залишено без задоволення (т.4 арк.к.п.49 52, 53 57, 58 59).
Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_6 про перегляд вироку Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року, за нововиявленими обставнами грунтуються на незгоді з доказами наявними у кримінальному провадженні, які вже були досліджені та оцінені судами першої та апеляційної інстанцій.
Будь-яких нововиявлених обставин, фактичних даних, що в установленому порядку могли спростовувати факти, які було покладено в основу вироку суду першої інтонації, щодо ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду спарви.
Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону які б могли стати підставою для скасування або зміни ухвали суду, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, оскільки доводи ОСОБА_6 не знайшли підтвердження, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 409, 419, 459 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами, вироку Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 15 січня 2015 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4