У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000618

за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2020 року у відношенні

ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_12

захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2020 року клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено. Продовжено обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , кожному, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 10 травня 2020 року.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Захисник ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати, обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, або визначити розмір застави 42 040 грн.

Захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати, обрати щодо ОСОБА_10 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Всі апелянти вважають ухвалу незаконною і необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, не дотримання практики ЄСПЛ.

На думку апелянтів, ухвала ґрунтується на припущеннях. Зазначають, що обставини кримінального провадження судом об`єктивно не з`ясовані, не досліджені докази та не оцінені відповідно до ст. 94 КПК України, та висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами.

Зокрема, захисник ОСОБА_5 вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, не врахував дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка раніше не судима, заміжня, наявність стійких соціальних зв`язків, необхідність в належному лікуванні.
На її думку, суд першої інстанції безпідставно визначив ОСОБА_6 дуже великий розмір застави.

Захисник ОСОБА_7 зазначає, що вона та обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово заявляли, що кримінальне провадження сфальсифіковане, ґрунтується на штучно створених доказах та таких, що отримані з грубим порушенням порядку проведення слідчих дій. На її думку, суд першої інстанції не забезпечує найшвидший розгляд справи, порушуються розумні строки розгляду кримінального провадження, обвинувачений довгий час утримується під вартою, у зв`язку з чим вони заявляли відводи, писали скарги до ВРП, до консульства Грузії.

Зазначає, що у протоколі затримання ОСОБА_8 час затримання не відповідає дійсності. Під час затримання не дотримано вимог КПК, був відсутній захисник та перекладач, не було роз`яснено особі підстав її затримання та в чому саме його підозрюють на його рідній мові, або на іншій, яку він розуміє.

Вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, не врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше не судимий, має дружину, за час тримання під вартою його стан здоров`я значно погіршився, йому рекомендовано зробити хірургічну операцію, виїзд з України у нього тимчасово обмежений.

Захисник ОСОБА_9 зазначив, що розгляд чисельних клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою продовжується більш 2 років. За цей час прокурор посилається на ті самі ризики, які були зазначені на час обрання запобіжного заходу ОСОБА_13 . Незважаючи на клопотання захисту про переклад процесуальних документів на грузинську мову, переклад не здійснений.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою кожному з обвинувачених, мотивуючи тим, що існують достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення, ці ризики на даний час не зменшилися. Обґрунтовує клопотання тяжкістю злочинів, у вчиненні яких вони обвинувачуються, відсутність постійного місця роботи та офіційного стабільного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків. Зазначає, що ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , є громадянами Грузії, а ОСОБА_6 є громадянкою України, але за місцем реєстрації вона не проживає.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання прокурора, мотивував це рішення тим, що на теперішній час обставини, які враховані при застосуванні запобіжного заходу у відношенні обвинувачених не зменшилися, а тому подальше тримання під вартою є виправданим, оскільки не можливо запобігти зазначеним прокурором ризикам, застосувавши до обвинувачених будь-який більш м`який запобіжний захід, в тому числі і ті, що просили обвинувачені та їх захисники.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 про дату та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, клопотання про участь у судовому засіданні під час апеляційного розгляду не подавали. Тому апеляційний розгляд відбувся у відсутності обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження №0000618 відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3, 4, 5 ст. 185 КК України, постановлено ухвалу про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неможливість завершення судового розгляду з ухвалення судового рішення по суті у вказаному кримінальному провадженні до закінчення строку дії обраного обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Є безпідставним доводи апелянтів відносно необґрунтованості висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Про наявність зазначених ризиків свідчать матеріали кримінального провадження, з яких вбачається, що ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років.

ОСОБА_8 не має постійного місця мешкання на території України, не має легальних джерел доходу, також підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, тобто є особою схильною до вчинення злочинів.

ОСОБА_6 хоча і має реєстрацію у м. Конотоп Сумської області, проте за місцем реєстрації не проживає, не має легальних джерел доходу.

ОСОБА_10 не має постійного місця мешкання на території України, не має легальних джерел доходу.

Всі обвинувачені обізнані про місце проживання потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, тому є вірогідність того, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 можуть впливати на потерпілих та свідків з метою зміни їх показань.

Висновки суду першої інстанції про наявність на даний час ризиків, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, - є правильними.

Враховуючи наявність зазначених ризиків, відомості про особи обвинувачених, які у цілому є негативними, обставини кримінального провадження, кількість епізодів інкримінованих обвинуваченим злочинів, суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, та не знаходить підстав для застосування до них більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, про що просять апелянти.

Посилання апелянтів на те, що при прийнятті рішення судом першої інстанції не оцінені досліджені докази стосовно висунутого обвинувачення, не обговорюються, оскільки рішення по суті обвинувачення не прийнято і ці доводи не є предметом розгляду у даному провадженні.

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, приймав участь перекладач з української мови на грузинську - ОСОБА_14 . Тому доводи апелянтів про порушення прав обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 на захист, у зв`язку з відсутністю перекладу клопотання прокурора на зрозумілу їм мову, є неспроможними.

За такого, апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 травня 2020 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3