Справа № 743/737/20
Провадження №1-кс/743/141/20
УХВАЛА

07 червня 2020 року слідча суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , затриманого ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 ,
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки під час розгляду клопотання прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту відносно
ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владивосток, Приморського краю Російської федерації, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,
який за даними Генерального секретаріату Інтерполу перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 33, ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ,

ВСТАНОВИЛА:
07 червня 2020 року до слідчого судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області звернувся прокурор Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про застосування до громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасового арешту на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.
Клопотання обґрунтовано тим, що 05.06.2020 о 23 годині 20 хвилин в с. Скиток Ріпкинського району у ПП «Нові Яриловичі» працівниками прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , у порядку ст. 582 КПК України, затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався як пасажир в автомобілі BMW д.н.з. НОМЕР_1 , на в`їзд в Україну з Республіки Білорусь. За інформацією робочого апарату Укрбюро Інтерполу, згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу, станом на 06.06.2020 BELYI Maksim значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 33, ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ (організація та підготовка незаконного придбання або зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин у великих масштабах з метою подальшого продажу). Установлено, що 08.06.2016 слідчим слідчого відділу Управління ФСБ Росії по Приморському краю ОСОБА_9 винесено постанову про притягнення у якості обвинуваченого ОСОБА_6 за скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст. 33, ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ, що відповідають ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 307 КК України. Міра покарання за ч. 3 с. 307 КК України передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. В подальшому, постановою Фрунзенського районного суду м. Владивосток від 26.06.2016 (справа №3/11-88/2016) відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Згідно ст. 49 КК України строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності не закінчилися.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив застосувати відносно ОСОБА_6 тимчасовий арешт на 40 діб.
Затриманий ОСОБА_6 у судовому засіданні зробив заяву про те, що жодних злочинів на території Російської Федерації не вчиняв. Про кримінальне переслідування йому нічого не відомо. Вважає, що кримінальна справа відносно нього сфабрикована у зв`язку з політичним переслідуванням через його громадянську позицію. Зазначив, що екстрадиція в РФ загрожує його життю та здоров`ю.
Захисники ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, підтримали доводи, викладені в письмових запереченнях.
Адвокатом ОСОБА_4 в інтересах затриманого ОСОБА_6 подані письмові заперечення, суть яких зводиться до того, що разом із клопотанням прокурором не було надано слідчому судді офіційного перекладу (на українській мові) документа (витяг із бази даних Інтерполу), який би підтверджував перебування ОСОБА_6 в міжнародному розшуку, що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити наявність факту офіційного перебування затриманої особи в міжнародному розшуку. Також до прокуратури Чернігівської області не надходило жодного клопотання Генеральної прокуратури РФ про взяття під варту ОСОБА_6 , що свідчить про відсутність станом на момент розгляду клопотання прокурора законних підстав для застосування до затриманого тимчасового арешту. Крім того, в додатку до клопотання відсутній запит працівника правоохоронного органу, на який надійшов лист від Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ, а також копія протоколу про затримання особи від 06.06.2020, складеного слідчою ОСОБА_10 , в якому остання вказала, що ОСОБА_6 перебуває в міжнародному розшуку за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених в т.ч. ч. 5 ст. 288.1 КК РФ. Тоді як з листа Департамента міжнародного поліцейського співробітництва НПУ зазначено, що затриманому інкримінується ч. 5 ст. 228.1 КК РФ, а не ч. 5 ст. 288.1 КК РФ. Невідповідність даних фактів вказує про неправдоподібність викладеної у протоколі затримання особи інформації та безпідставність затримання ОСОБА_6 . Також, як зазначено в запереченні, діючим в Україні законодавством про кримінальну відповідальність не передбачено кримінальної відповідальності саме за ті дії, які інкримінуються затриманому, а саме за організацію та підготовку незаконного придбання або зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин у великих масштабах з метою подальшого продажу через мережу Інтернет організованою групою. За таких обставин, екстрадиція ОСОБА_6 є неможливою. Крім того, під час затримання ОСОБА_6 йому не було залучено перекладача, а всі процесуальні документи були вручені йому на українській мові, яку останній не розуміє. Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, адвокатів та особи, щодо, якої вирішується питання про тимчасовий арешт, слідча суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору України.
У відносинах між Україною та Російською Федерацією у сфері екстрадиції застосовуються Європейська Конвенція про видачу правопорушників від 13.12.1957.
Зазначений міжнародний договір набрав законної сили як для України, так і для Російської Федерації.
Згідно зі ст.1 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, договірні сторони зобов`язуються на вимогу видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або які розшукуються з метою виконання вироку.
У відповідності до ст. 2 Європейської Конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 та положень ч. 1 ст. 573 КПК України запит про видачу особи (екстрадицію) направляється за умови, якщо законом України хоча б один із злочинів, у зв`язку з якими запитується видача, передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року або особу засуджено до покарання у виді позбавлення волі і невідбутий строк становить не менше чотирьох місяців.
Згідно ч. 1, 2 ст. 16 Європейської Конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, особа, видача якої потрібна, за клопотанням може бути взята під варту і до одержання вимоги про видачу.
Частиною 1 статті 583, п.10 ч.1 ст.541 КПК України також передбачено, що до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. У разі якщо максимальний строк тимчасового арешту закінчився, а запит про видачу цієї особи не надійшов, особа підлягає негайному звільненню з-під арешту.
Як вбачається із наданих слідчій судді матеріалів:
ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою слідчого слідчого відділу Управління ФСБ Росії по Приморському краю ОСОБА_9 від 08.06.2016 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 33, ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ.
Зазначені злочини відповідають ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 307 КК України. Міра покарання за ч. 3 ст. 307 КК України передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.
Постановою Фрунзенського районного суду м. Владивосток Російської Федерації від 26.06.2016 (справа №3/11-88/2016) відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу, станом на 06.06.2020 BELYI Maksim значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 33, ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ (організація та підготовка незаконного придбання або зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин у великих масштабах з метою подальшого продажу).

У відповідності до повідомлення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва національної поліції від 06.06.2020, запитуюча сторона підтвердила розшук з метою арешту та подальшою екстрадицією зазначеної вище особи.

Враховуючи викладене, слідча суддя вважає, що клопотання про застосування тимчасового арешту на 40 діб відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню.
При цьому, слідчою суддею не беруться до уваги доводи захисників щодо відсутності підстав для екстрадиції затриманого, оскільки, згідно положень кримінального процесуального законодавства України, наявність або відсутність підстав для екстрадиції особи, або підстав для відмови у видачі особи, вирішуються під час екстрадиційної перевірки, що проводиться центральним органом України. Повноваження слідчого судді при розгляді клопотання про застосування тимчасового арешту визначені положеннями ст. 583 КПК України.
Доводи захисників щодо невідповідності прізвища розшукуваної особи, що вказана в картці Інтерполу прізвищу затриманого, що вказане в його паспорті громадянина РФ для виїзду за кордон (BELYY BELYI) на думку слідчого судді не є підставою вважати, що затриманий ОСОБА_6 та розшукувана Інтерполом особа є різними людьми. З досліджених слідчою суддею копій контрольної картки Інтерполу та копії паспорту громадянина РФ видно, що всі вихідні дані співпадають, тобто ім`я та по батькові затриманого, дата та місце його народження, а також співпадає прізвище написане російською мовою.
Захисниками також було надано ряд доказів, які підтверджують наявність у затриманого ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання на території України та певних захворювань, що на думку захисників є підставою для незастосування відносно їх підзахисного тимчасового арешту. Проте, ст. 583 КПК України не передбачає будь - якої альтернативної запобіжної міри відносно розшукуваної особи, крім тимчасового арешту.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, ст. 10 КК України, ст. 583 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА :
Клопотання прокурора Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту до ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Владивосток, Приморського краю Російської федерації, громадянина Російської Федерації, який перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 33, ч. 1 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ тимчасовий арешт на строк 40 діб, до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації, з утриманням в Державній установі Чернігівський слідчий ізолятор.
Строк арешту обчислювати з моменту затримання з 23 години 20 хвилин 05 червня 2020 року.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 23 години 20 хвилин 15 липня 2020 року або до надходження запиту про видачу ОСОБА_6 від компетентних органів Російської Федерації.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складений та проголошений 11 червня 2020 року.

Слідча суддя ОСОБА_1