Справа № 645/160/19
Провадження № 1-кп/645/197/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0002795 від 18.11.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Луганської області, м. Сєверодонецьк, громадянина України, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, офіційно не працюючого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
встановив:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

У підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, яким просила обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначала, що 19.11.2018 року під час досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.01.2019.
За результатами досудового розслідування 11.01.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України, обвинувальний акт направлений до Фрунзенського районного суду м. Харкова.
14.01.2019 року ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

18.01.2019 ухвалою судді в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
В подальшому, 29.01.2020 ухвалою суду ОСОБА_5 оголошено у розшук.
Прокурор у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , вказувала про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду з метою уникнення кримінального покарання; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також прокурором було подано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке вона просила залишити без розгляду, оскільки ОСОБА_5 добровільно з`явився в судове засідання.
Захисник обвинуваченого заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що ризики на які посилається прокурор необґрунтовані та недоведені.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення підготовчого засідання без його участі.
Крім того, в підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження вважали можливим призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки воно в повній мірі відповідає положенням ст.291 КПК України.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, у відповідності до положень ст.314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у судове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого, потерпілий.

На даний час є недоцільним витребування будь-яких документів чи речей.

Сторони вправі заявити клопотання щодо виклику для допиту осіб, витребування документів чи речей згідно положень ст.350 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та керуватись у своїй діяльності рішеннями Європейського Суду з прав людини.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 194 КПК України.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 4 ч. 2ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Так, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002795 відносно ОСОБА_5 надійшов до суду 14.01.2019 року та справу призначено у підготовче судове засіданні на 17.01.2019 року. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.01.2019 року в задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк 60 днів та покладено обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, перебувати в межах Харківської області та не виїжджати за межі Харківської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та в судовому засіданні було оголошено перерву до 19.02.2019 року, проте обвинувачений в судові засіданні, призначені на 19.02.2019 року, 18.03.2019 року, 08.04.2019 року, 06.06.2019 року, 29.07.2019 року, 25.09.2019 року, 25.10.2019 року, 24.12.2019 року не з`являвся, причини неявки не повідомляв, про час та місце розгляд справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу його мешкання.
Ухвалою суду від 29.01.2020 року ОСОБА_5 оголошено у розшук.
На виконання ухвали суду про розшук 22.05.2020 року Немишлянським ВП ГУНП в Харківській області було встановлено місцезнаходження ОСОБА_5 , провадження по справі відновлено та призначено підготовче засідання на 27.05.2020 року.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, свідчить про підвищену суспільну небезпеку, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Злочин, в учиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років.
Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працює, не має реєстрації в Харкові та Харківської області, одружений, має дітей, які мешкають в Луганський області, але зв`язок з останніми не підтримує, що підтверджує відсутність міцних соціальних зв`язків останнього, у даному кримінальному провадженні знаходився у розшуку, що підтверджує недотримання обвинуваченим раніше застосованого відносно нього більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , судом враховується наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений може знову переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_5 вчинив тяжке умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи та, усвідомлюючи міру покарання, буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінального покарання, за яке передбачене позбавлення волі від 5 до 8 років; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, дані про особу обвинуваченого суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3,4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 24 липня 2020 року, включно.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 177,183, 314-316, 369, 372 КПК України, суд,

постановив:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 05.06.2020 року на 12 годину 30 хвилин в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Проведення судового розгляду кримінального провадження визначити у відкритому судовому засіданні судом у складі головуючого судді.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілого, свідків.

Клопотання прокурора про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без розгляду.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 24 липня 2020 року, включно.
Копію ухвали негайно вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому.
Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для відома.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів, а обвинуваченим в той же термін з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя -