Справа № 296/6496/19
Провадження № 1-кп/273/30/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м.Баранівка

Колегія суддів Баранівського районного суду Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000011 від 09.01.2019 року, за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слободище Бердичівського району Житомирської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
22.06.2016 Коростенським районним судом Житомирської області за ч. 5 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження :
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, у невстановлений слідством час, день та місці у ОСОБА_5 виник умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення, а саме до квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_3 , яке використовується ФОП ОСОБА_8 для здійснення підприємницької діяльності.
З метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_5 вступив у злочинний зговір з невстановленими слідством особами, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, під час якого у них також виник умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб.
Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_5 разом з невстановленими слідством особами, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, близько 18 год. 15 хв. (точного часу під час досудового розслідування не встановлено) 21.02.2019 прибули до будинку АДРЕСА_4 .
У подальшому в цей же день та час, ОСОБА_5 та невстановлені особи, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, надягнувши на обличчя балаклави, та з метою приховування слідів злочину надягнувши на руки рукавички, маючи при собі предмет, схожий на зброю, через вхідні двері проникли до приміщення квартири АДРЕСА_5 за вище вказаною адресою.
Зайшовши до приміщення квартири, де у той час перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановлені особи, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, з метою попередження спроб втечі та виклику допомоги, а також з метою їх залякування, погрожуючи застосуванням предметів схожих на зброю, змусили потерпілого ОСОБА_9 лягти а підлогу, тим самим здолавши можливий опір ОСОБА_9 . У подальшому, застосовуючи насильство, що виразилося в утриманні в положенні лежачи та натисканні ногами на різні частини тіла, від чого ОСОБА_9 відчував фізичний біль, одягнувши на нього металеві кайданки, заподіяли тілесні ушкодження у вигляді 1 синця на правій верхній кінцівці, який відноситься до легкого тілесного ушкодження. Дані дії нападаючих ОСОБА_9 сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю та можливість з їх боку застосування до нього насильства, небезпечного для життя та здоров`я, а тому припинив вчинення будь-якого опору.
У подальшому один із нападників погрожуючи застосуванням предмету, схожого на зброю, застосував насильство до потерпілої ОСОБА_8 , що виразилось у нанесенні ударів кулаками рук в область обличчя та різних частин тіла, внаслідок чого заподіяли тілесні ушкодження у вигляді 1 синця на обличчі, який відноситься до легкого тілесного ушкодження, тим самим здолавши опір ОСОБА_8 , змусив її лежати на підлозі.
Скориставшись відсутністю опору із сторони потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які в цей час знаходились на підлозі, ОСОБА_5 з невстановленими слідством особами, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, заволоділи чужим майном, яке належить ОСОБА_8 , а саме грошовими коштами в сумі 4 000 доларів США, що станом на 21.02.2019 еквівалентно 108 360 грн. 00 коп., 2 талонами АЗС «ОККО» на 10 л дизельного палива кожен за серійними номерами: 766, 767, вартістю 299 грн. 90 коп. кожен, загальною вартістю 599 грн 80 коп.
Після цього, ОСОБА_5 разом з невстановленими слідством особами, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 108 959 грн. 80 коп.
Діяння ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення.
Крім цього, близько 20 год. 05 хв. (точного часу під час досудового розслідування не встановлено) 21.02.2019 ОСОБА_5 разом з невстановленими слідством особами, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, знаходились поруч з будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_6 .
Перебуваючи у вказаному місці, у них раптово виник умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
Реалізуючи вказаний умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_5 разом з невстановленими особами, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, завчасно надягнувши на обличчя балаклави, та з метою приховування слідів злочину надягнувши на руки рукавички, маючи при собі предмет, схожий на зброю, через вхідні двері проникли до приміщення ювелірної майстерні ФОП ОСОБА_10 , яка розташована за адресою АДРЕСА_6 , де в цей час перебував ОСОБА_11 .
Зайшовши до приміщення ювелірної майстерні, ОСОБА_5 та невстановлені особи, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, з метою попередження спроб втечі та виклику допомоги, а також з метою його залякування, погрожуючи застосуванням гострих ріжучих предметів та предметів схожих на зброю, нанесли не менше одного удару руками та ногами по різних часинах тіла ОСОБА_11 , зв`язали йому руки та ноги скотчем, тим самим здолали можливий опір ОСОБА_11 . Дані дії нападників ОСОБА_11 сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю та можливість з їх боку застосування до нього насильства, небезпечного для життя та здоровя, а тому припинив вчинення будь-якого опору.
Скориставшись відсутністю опору із сторони потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_5 разом з невстановленими слідством особами, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, заволоділи чужим майном, яке належить ОСОБА_10 , а саме:
заготовкою у вигляді пружини із золота 585 ґатунку вагою 6,3 грамма вартістю 7 383 грн. 54 коп. за офіційним курсом банківських металів НБУ станом на 21.02.2019;
2 напівфабрикатами ланцюжків із золота 585 ґатунку вагою 21 грам вартістю 24 611 грн. 79 коп. за офіційним курсом банківських металів НБУ станом на 21.02.2019;
ремонтний ланцюг із золота 585 ґатунку вагою 2,57 грама вартістю З 012 грн. 1 коп. за офіційним курсом банківських металів НБУ станом на 21.02.2019;
ремонтний ланцюг із золота 585 ґатунку із хрестиком вагою 43,5 грама вартістю 50 981 грн. 56 коп. за офіційним курсом банківських металів НБУ станом на 21.02.2019;
1 заготовку із золота 585 ґатунку вагою 32 грама вартістю 41 019 грн. 65 коп. за офіційним курсом банківських металів НБУ станом на 21.02.2019;
1 заготовку із золота 585 ґатунку вагою 10 грам вартістю 11 719 грн. 90 коп. за офіційним курсом банківських металів НБУ станом на 21.02.2019;
припой у вигляді дроту із золота 585 ґатунку вагою 15 грам вартістю 17 579 грн. 85 коп. за офіційним курсом банківських металів НБУ станом на 21.02.2019;
проволка із золота 585 ґатунку вагою 10 грам вартістю 11 719 грн. 90 коп. за офіційним курсом банківських металів НБУ станом на 21.02.2019.
Після цього, ОСОБА_5 разом з невстановленими слідством особами, матеріали досудового розслідування відносно яких виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 168 028 грн. 20 коп.
Діяння ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, особою яка раніше вчинила розбій.

Показання учасників кримінального провадження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину не визнав, заперечував факт вчинення вказаного злочину, зазначив, що він є власником автомобіля «Volkswagen Golf III» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який купив у ОСОБА_14 . Далі зазначає, що його затримали біля 20:00 не на місці злочину, а в момент коли він виходив із під`їзду свого будинку де проживає. Під час затримання всі речі у нього були вилучені, документи, кошти, ключі від авто. На місці було багато людей, в тому числі, сторонніх. Після затримання його посадили у автомобіль разом з працівниками поліції та пішли здійснювати обшук квартири. Пізніше до під`їзду під`їхав автомобіль «Фольцваген Пассат» сірого кольору, особа що з нього вийшла, відчинила автомобіль «Фольцваген Гольф» та підкинула викрадені речі в його автомобіль, після чого зникла у невідомому напрямку на автомобілі на якому приїхала. Вказану особу він бачив у час коли його затримали. Крім того, зазначив, що під час обшуку його автомобіля він знаходився весь час в автомобілі з працівниками поліції. Інкримінованих йому злочинів він не вчиняв. У день злочинів керував виключно своїм авто. В той день він заїжджав до автосервісу «Бошсервіс» на вулиці Ватутіна біля 18:00, але він був закритим, тому поставив свій автомобіль на стоянку біля кафе Дивний сад та пішов до матері, яка проживає на АДРЕСА_7 , неподалік від автовокзала. Виявивши, що ключів від квартири матері у нього нема, вирішив повернутися за автомобілем, та поїхати додому, куди і повернувся. По приїзду автомобіль замкнув та пішов до своєї квартири. Також, додатково повідомив, що в його автомобіль в 16:30 ніхто не сідав, а також, що і він не пересідав в автомобіль «Фольцваген Пассат» біля кафе Дивний сад. Просить суд його виправдати за недоведеність його вини у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, цивільний позов не визнає.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 показав, що в день пограбування він був на роботі і чекав коли закінчаться заняття у дитини. Близько 20.15 він збирався йти з роботи по доньку до навчального закладу. Близько 20.05 у двері постукали невідомі, він почекав, тоді стали стукати сильніше, дзвонити у двері. Коли він запитав хто там прийшов, то йому відповіли: «Свої!». Йому здалося, що то й справді працівники з роботи, відкривши двері він отримав удар у голову, тоді в брову, далі ще удар, після якого він впав на підлогу де його розпочали бити ногами. Пізніше, грабіжники занесли його до кімнати, зв`язали скочем та накрили шторою. Після цього, зловмисники принесли сумку з інструментом та почали відкривати сейфи. Пізніше, познімали всі лампи, ніж та сокиру, що знаходились у кімнаті, викинули за шафу. Крім того зазначив, що вказані вище особи були одягнені у темний одяг із масками на обличчі, мали рукавички з оголеними пальцями. У обвинуваченому нападника не впізнав, зазначив, що його зріст зовсім не збігається з ростом нападників. Всі нападники розмовляли чисто на українській мові.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 показав, що в лютому місяці 2019 року у приміщення «Елітком», де він на той час знаходився, увірвалися троє чоловік у чорному спец одязі, один з яких був із пістолетом, почали вимагати кошти, зв`язали його та ОСОБА_15 . Вказані особи були у балаклавах та у рукавичках із оголеними пальцями. Чув, як били ОСОБА_16 , яка сиділа спочатку за столом. Також, нападники спілкувалися по рації, розмовляли на російській мові ОСОБА_17 обвинуваченому нападника не впізнає, який не схожий за тілобудовою та зростом на нападників. Нападники були фізично розвинуті та підготовлені.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що вона є власницею магазину Елітком, куди у лютому місяці 2019 року в дане приміщення уввірвалися троє осіб у балаклавах, один з яких був із пістолетом. Двері їм відкрила вона, бо думала, що то повернулися її працівники. У вказаних осіб була рація по якій вони викликали четвертого спільника і той приніс пилку для відкривання дверей. Вказані особи били її по голові, забрали у неї 4000 доларів США із її сумки та 2000 грн із сейфа, крім того талон на дизельне пальне « ОСОБА_18 » та стартовий пакет «Київстар». Грабіжники говорили між собою російською мовою, мали гарну фізичну підготовку та діяли вкрай злагоджено. В обвинуваченому нападника не впізнає.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що він працює на посаді старшого інспектора реагування в поліції м.Коростишева, події відбули осінню, а можливо і в лютому місяці 2019 року приблизно о 21:00 годині. Від чергового поліції їм поступило повідомлення, що в напрямку Коростишева рухається автомобіль фольцваген темного кольору. Після того, як вони дізналися, що вказаний автомобіль поїхав у сторону міста Коростишів, їхній екіпаж поїхав їм на зустріч. В районі автовокзалу автомобіль фольцваген повернув наліво. У якийсь момент переслідувані зупинилися, водій автомобіля вийшов зі своїх дверей, а інші двоє з протилежних дверей та почали тікати. Переслідуючи останніх, працівники поліції не змогли наздогнати підозрюваних. ОСОБА_19 зазначив, що він із напарником залишалися на місці події до прибуття слідчої групи, у автомобілі нічого не чіпали.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 зазначив, що він працює старшим інспектором поліції сектору моніторингу у м.Коростишеві, події відбули осінню, а можливо і зимою 2019 року, приблизно о 21:00 годині. Від чергового поліції їм поступило повідомлення, що в напрямку Коростишева рухається автомобіль фольцваген темного кольору. Після того, як вони дізналися, що вказаний автомобіль поїхав у сторону міста Коростишів, їхній екіпаж поїхав їм на зустріч. В районі автовокзалу автомобіль фольцваген повернув наліво. У якийсь момент переслідувані зупинилися, та почали втікати через паркан. Переслідуючи останніх, працівники поліції не змогли наздогнати підозрюваних. Також повідомив, що до автомобіля «Фольцваген Пассат» близько не підходили, а чекали на оперативно-слідчу групу.
Потерпілий ОСОБА_10 у своїй заяві від 03.12.2019 вказав, що просить розгляд даного кримінального провадження слухати у його відсутність, щодо міри покарання покладався на розсуд суду. (а.с. 244, т. 1).
Прокурор у судовому засіданні наполягав на виклику та допиті потерпілого.
Як убачається із матеріалів справи суд неодноразово здійснював виклик потерпілого ОСОБА_10 відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 КПК України (а.с. 4 т. 2, а.с. 219 т. 2, а.с 70 т. 3, а.с. 186 т. 3)
При цьому, поштові конверти поверталися до суду з відміткою про невручення, тобто, ОСОБА_10 ні разу не з`являвся у відділення поштового зв`язку для отримання судової повістки
Як наслідок, суд був позбавлений можливості безпосередньо допитати потерпілого ОСОБА_10 .
У судовому засіданні 06.04.2020 прокурор ОСОБА_6 відмовилася від виклику та допиті потерпілого ОСОБА_10 , жоден із учасників кримінального провадження щодо позиції прокурора не заперечував (а.с. 214 т. 3).
З огляду на категоричну позицію потерпілого щодо небажання приймати участь у розгляді цього кримінального провадження, думку прокурора та решти учасників провадження, а також беручи до уваги положення п. 2 ч. 3 ст. 56 КПК України про те, що брати участь у судовому провадженні є правом потерпілого, а не його обов`язком, суд розглянув справу без участі потерпілого. При цьому, суд керувався принципом доцільності і пропорційності аби не порушувати гарантоване обвинуваченому ОСОБА_5 , права на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що закріплено у ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що покази допитаних потерпілих та свідків по двом епізодам не вказують на доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України через те, що не містять жодних даних, які б вказували на вчинення обвинуваченим вказаного злочину.

Докази сторони обвинувачення, які стосуються двох епізодів розбійного нападу, на підтвердження вини ОСОБА_5 із зазначенням мотивів з яких суд їх відкидає.
Обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України грунтується на письмових доказах, наданих стороною обвинувачення, які містяться в матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені судом.

Оцінюючи зібрані органом досудового розслідування та представлені суду стороною обвинувачення докази, які перевірені в даному судовому провадженні та безпосередньо досліджені судом, колегія суддів доходить висновку, що цими доказами не доведено те, що розбійний напад на ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в приміщенні фірми Елітком за адресою вул.Київська, 15, кв.1 в м.Житомирі, та ОСОБА_11 в приміщенні ювелірної майстерні за адресою: вул. Князів Острозьких, 53 в м.Житомирі вчинив саме ОСОБА_5 , виходячи з наступного.
Надана стороною обвинувачення постанова проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за річчю від 08.02.2019, доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.. 40 КПК України та протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за річчю (а.с. 23 - 31 т. 2), суд відповідно до вимог ст. 87 КПК України визнає недопустимими доказами з огляду на наступне.
Негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт і методи проведення яких не підлягають розголошенню, спрямовані на збирання, перевірку чи дослідження фактичних даних у конкретному кримінальному провадженні, та які проводяться у разі крайньої необхідності, коли відомості про злочин та особу, яка його вчинила, неможливо отримати іншим способом.
Негласні слідчі (розшукові) дії, за визначенням законодавця, є видами втручання в приватне спілкування. Підстави проведення негласних слідчих (розшукових) дій визначено в ст. 246 КПК України.
Спостереження за річчю або місцем у публічно доступних місцях (ст. 269 КПК України) полягає у візуальному спостереженні за певною річчю або певним місцем слідчим чи уповноваженою особою для фіксації її переміщення, контактів з нею певних осіб, подій у певному місці для перевірки відомостей під час досудового розслідування тяжкого або особливо тяжкого злочину або застосуванні з цією метою спеціальних технічних засобів для спостереження, що відповідає приписам п. 1.11.11. розділу 1 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України 16.11.2012 № 114/1042/516/1199/936/1687/5.
Відповідно до п. 3 ст. 246 КПК України слідчий зобов`язаний повідомити прокурора про прийняття рішення щодо проведення певних негласних слідчих (розшукових) дій та отримані результати.
Не зважаючи на вище викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що вказаних дій слідчим зроблено не було, адже доказів протилежного прокурором в обґрунтування обвинувачення суду надано не було.
Вказані обставини є грубим порушенням КПК України та Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України 16.11.2012 № 114/1042/516/1199/936/1687/5.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що негласна слідча (розшукова) дія спостереження за річчю автомобілем «Volkswagen Golf III» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 , - здійснювалася із використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження (фото, відео), що міститься на оптичному диску DVD R інв №2608 т/14 від 08.02.2019. (а.с. 27 - 31 т. 2).
Разом з тим, вказаний диск до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за річчю на вимогу сторони захисту доданим не був, як наслідок не досліджувався судом.
Таким чином, у суду виникають сумніви щодо правдивості інформації відображеної у вище зазначеному протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за річчю.
Також, колегія судів враховує позицію сторони захисту, де захисник зазначає, що станом на момент затримання ОСОБА_5 автомобіль «Volkswagen Golf III» належав останньому. Однак, в ході слідства орган досудового розслідування вважав, що вказаним автомобілем постійно користується інша особа, яка планує у майбутньому вчинити ряд злочинів, а саме ОСОБА_21 , у зв`язку із чим 08 лютого 2019 року за вказаним автомобілем встановлено візуальне спостереження.
За вказаних обставин, суд керується вимогами ст. 62 Конституції України, згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом і на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, з урахуванням наведених аргументів та фактів, суд приходить до висновку про визнання неналежними доказами постанову проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за річчю від 08.02.2019, доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України та протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за річчю із додатками.

Крім того, суд вважає неналежним доказом протокол обшуку автомобіля марки «Volkswagen Golf III» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 від 22.02.2019 (а.с.104-109 т. 2), з огляду на наступне.
Обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, що відповідає приписам, ч. 1 ст. 234 КПК України.
З матеріалів справи, зокрема з відеозапису протоколу обшуку автомобіля марки «Volkswagen Golf III» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 від 22.02.2019 вбачається, що його обшук було розпочато о 02 год 47 хв 22.02.2019, при цьому, фактичне затримання ОСОБА_5 відбулось 21.02.2019 о 21 год. 30 хв. (ухвала слідчого судді Корольовського районного суду від 23.02.2019) поблизу його місця проживання за адресою: АДРЕСА_8 , а не на місці вчинення злочину як вказує сторона обвинувачення. Згідно зазначеного вище протоколу про проведення негласних слідчих дій ОСОБА_5 було затримано працівниками поліції 21.02.2019 о 20 год.45 хв. Про факт його затримання працівники поліції повідомили Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Житомирській області лише 22.02.2019 о 07 год. 14 хв., що є прямим порушенням права на захист та вимог Постанови КМУ «Про затвердження порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» № 1363 від 28.12.2011.
Одразу після його затримання у останнього були вилучені його особисті речі, зокрема і ключі від автомобіля марки «Volkswagen Golf III» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 .
ОСОБА_5 знаходився під час даного обшуку поза межами даного автомобіля, передні водійські дверцята та багажник якого на момент проведення огляду були незачинені, що свідчить про можливість вільного доступу до автомобіля.
Суд враховує покази обвинуваченого ОСОБА_5 , який повідомив, що його як власника автомобіля марки «Volkswagen Golf III» під час огляду не було, що підтверджується відеозаписом проведеного обшуку даного автомобіля (а.с.109 т.2).
Більш того, в протоколі обшуку автомобіля марки «Volkswagen Golf III» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 від 22.02.2019 не зазначено будь яких індивідуальних ознак вилучених виробів із металу жовтого кольору, що не відповідає п. 7 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства та суду, затвердженої спільним наказом ГПУ, МВС України, ДПА України, СБУ, Верховним Судом України та Державною судовою адміністрацією України 27.08.2010 наказом № 51/401/649/471/23/125. Крім того, під час вилучення талонів на паливо також не зазначено серійні номера даних талонів.
За вказаних обставин, докази здобуті під час обшуку вказаного автомобіля не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, як наслідок, протокол обшуку автомобіля марки «Volkswagen Golf III» чорного кольору, номерний знак НОМЕР_1 від 22.02.2019 є неналежним доказом.
Також, суд визнає неналежним доказом довідку управління оперативно-технічних заходів ГУНП в Житомирській області від 18.06.2019 щодо аналізу з`єднань мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_5 (Т. 2, а. с. 1 79-182) з огляду на наступне.
Встановлено, що з одного із телефонів ОСОБА_5 о 17.30 год. здійснювалось з`єднання за адресою: м. Житомир, проїзд. Скорульського, 5, хоча відповідно до протоколу про проведення негласної слідчої дії - спостереження за річчю ОСОБА_5 в цей час був в зовсім іншому місці. Також вказана довідка містить відомості про те, що мобільні телефони ОСОБА_5 здійснювали велику кількість з`єднань за адресою: АДРЕСА_4 , напередодні вчинення злочину та зроблено висновок про те, що ОСОБА_5 таким чином здійснював підготовчі дії до вчинення злочину (хоча останній проживає поблизу вказаної адреси та фактично здійснював телефонні дзвінки із власного помешкання).
Отже, будь-яких фактів, які свідчать про причетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому злочинів вказана довідка також не містить, а лише містить відомості, які суперечать протоколу про проведення негласної слідчої дії - спостереження за річчю.
Одночасно суд вважає таким, що не підлягає задоволенню клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про визнання неналежним доказом протоколу огляду предметів від 22.02.2019 (а.с. 157 158 т. 2) з огляду на наступне.
Так, згідно ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, що відповідає приписам ч. 7 ст. 237 КПК України.
Тобто, детальний опис, вимірювання та зважування речей, що оглядаються є правом, а не обов`язком слідчого, а тому, відсутність вказаних дій не може бути підставою для визнання вказаного протоколу неналежним доказом.
Аналогічно, на думку суду, не є підставою для визнання неналежним доказом вказаного протоколу і та обставина, що потерпілий ОСОБА_10 впізнав викрадені речі, що свідчить на думку захисника про проведення слідчої дії такої як пред`явлення речей для впізнання в порядку ст. 229 КПК України.
До такого висновку, суд дійшов, аналізуючи ч. 2, 3 ст. 237 КПК України з яких вбачається, що для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, який має право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду.
Також, за результатами судового розгляду даної справи стороною обвинувачення не представлено жодних доказів на спростування показань ОСОБА_5 .
По-перше, про те, що у ОСОБА_5 був прямий умисел на здійснення розбійних нападів на помешкання та інші володіння осіб на території міста Житомира, які інкримінується стороною обвинувачення, що є по суті припущенням.
По-друге, щодо попередньої змови групи осіб, де стороною обвинувачення не надано суду безпосередніх доказів, які вказували на взаємозв`язок з іншими невстановленими слідством особами: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , з якими ОСОБА_5 , вступив у злочинний зговір.
По-третє, щодо безпосереднього проникнення ОСОБА_5 до приміщень та застосування ОСОБА_5 насильства до потерпілих, то колегія суддів враховує покази потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , які показали, що нападники не схожі на ОСОБА_5 за зовнішніми ознаками, а саме за зростом та тілобудовою. Крім того, вони зазначили, що нападники під час нападу були вдягнені в рукавички та балаклави, проте рукавички, які вони використовувалися були з відкритими кінчиками пальців, тобто нападники залишили слідові інформацію на місці вчинення злочину, коли доторкались до предметів. Слідова інформація та відбитки пальців нападників, які вилучені на місці вчинення злочину не підтверджено жодним доказом - експертизою.
Також, стороною обвинувачення не надано доказів щодо можливого перебування ОСОБА_5 в автомобілі марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , на якому 21.02.2019 нападники здійснювали втечу від працівників поліції у напрямку міста Коростишів.
Відповідно до висновку експерта № 19/10/2-251/СЕ/19 від 27.11.2019 у наданих на дослідження зразках, які були вилучені з вказаного автомобіля, будь-яких слідів ОСОБА_5 (ДНК, відбитків пальців тощо) не має.
У наданих на дослідження змивах з правих передніх дверей (об`єкт № 2), лівих передніх дверей (об`єкт № 3), правих задніх дверей (об`єкт № 4), лівих задніх дверей (об`єкт № 5) автомобіля, внутрішніх ручок автомобіля, умовно позначених "1-ІV" (об`єкти №№ 6-9), важеля перемикання швидкостей автомобіля (об`єкт № 10), керма автомобіля (об`єкт № 11), на двох радіостанціях "Моторола" (об`єкти №№ 12-19), шапці синього кольору (об`єкти №№ 21,22), шапці з фірмовим маркуванням: "Охуgоn" (об`єкти №№ 23,24), шарфі типу "бафф" (об`єкти №№ 25,26), шапці-балаклаві (об`єкти №№ 27,28), шапці з фірмовим маркуванням: "Ellan" (об`єкти №№ 29,30) та шапці з фірмовим маркуванням: "Аdidas" (об`єкти №№ 31,32) виявлені поодинокі клітини з ядрами.

Встановлено генетичні ознаки клітин, виявлених на шапці з фірмовим маркуванням: "Охуgоn" (об`єкти №№ 23,24), внутрішній поверхні шапки-балаклави (об`єкт № 27), регуляторі гучності радіостанції "Моторола", умовно позначеній "І" (об`єкт № 15), бокових поверхнях та регуляторі гучності радіостанції "Моторола", умовно позначеній "11" (об`єкти №№ 18,19), шарфі типу "бафф" (об`єкти №№ 25,26), зовнішній поверхні шапки-балаклави (об`єкт № 28) та шапці з фірмовим маркуванням: "Ellan" (об`єкти №№ 29,30), які наведено в таблицях 1.1,2.1 додатках 1,2.

Також, встановлено генетичні ознаки клітин, виявлених у змивах з правих передніх дверей (об`єкт № 2), лівих передніх дверей (об`єкт № 3), правих задніх дверей автомобіля (об`єкт № 4), лівих задніх дверей (об`єкт № 5) автомобіля, внутрішніх ручок автомобіля, умовно позначених "ІІІ", "IV" (об`єкти №№ 8,9), керма автомобіля (об`єкт № 11), на радіостанції "Моторола", умовно позначеній "І" (об`єкти №№ 12,14), радіостанції "Моторола", умовно позначеній "ІІ' (об`єкти №№ 16,17) та на зовнішній поверхні шапки з фірмовим маркуванням: «Аdidas» (об`єкі № 32), які є змішаними, містять генетичні ознаки більше двох осіб та для ідентифікації непридатні.

Генетичні ознаки виявлених у змивах із внутрішніх ручок автомобіля, умовно позначених "І", "ІІ" (об`єкти №№ 6,7), важеля перемикання швидкостей автомобіля (об`єкт № 10), на лицевій поверхні радіостанції "Моторола", умовно позначеній "І" (об`єкт № 13) та на внутрішній поверхні шапки з фірмовим маркуванням: "Аdidas" (об`єкт № 31) не встановлено, у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК в даних об`єктах.

Генетичні ознаки клітин, виявлених на шапці з маркуванням: «Oxygon» (об`єкти №№ 23,24) збігаються між собою та належать першій невстановленій особі чоловічої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками підозрюваного ОСОБА_5 (об`єкт № 1).

Походження клітин в об`єктах №№ 23,24 від підозрюваного ОСОБА_5 виключається.

Генетичні ознаки клітин, виявлених на внутрішній поверхні шапки-балаклави (об`єкт № 27) належать другій невстановленій особі чоловічої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками підозрюваного ОСОБА_5 (об`єкт № 1).

Походження клітин в об`єкті № 27 від підозрюваного ОСОБА_5 виключається.

Генетичні ознаки клітин, виявлених на регуляторі гучності радіостанції "Моторола", умовно позначеній "1" (об`єкт № 15), бокових поверхнях та регуляторі гучності радіостанції "Моторола", умовно позначеній "її" (об`єкти №№ 18,19) є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб та можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючими ДНК-профілями, які збігаються між собою та належать третій невстановленій особі чоловічої генетичної статі і не збігаються з генетичними ознаками підозрюваного ОСОБА_5 (об`єкт № 1).

Походження домінуючих генетичних ознак в об`єктах №№ 15,18,19 від підозрюваного ОСОБА_5 виключається.

Генетичні ознаки клітин, виявлених на шарфі типу "бафф" (об`єкти №№ 25,26) та шапці з фірмовим маркуванням: "Ellan" (об`єкти №№ 29,30) є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб та можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючими ДНК-профілями, які збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками клітин першої невстановленої особи чоловічої генетичної статц виявлених на шапці з маркуванням: "Охуgon" (об`єкти №№ 23,24) та не збігаються з генетичними ознаками підозрюваного ОСОБА_5 (об`єкт № 1).

Походження домінуючих генетичних ознак в об`єктах №№ 25,26,29,30 від підозрюваного ОСОБА_5 виключається.

Генетичні ознаки клітин, виявлених на зовнішній поверхні шапки-балаклави (об`єкт №28) є змішаними, містять генетичні ознаки більше ніж двох осіб та можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючими ДНК профілем, який збігається з генетичними ознаками клітин другої невстановленої особи чоловічої статі, виявлених на внутрішній стороні балаклави (об`єкт № 27) та не збігаються підозрюваного ОСОБА_5 (об`єкт № 1).

Походження домінуючих генетичних ознак в об`єкті №1 підозрюваного ОСОБА_5 виключається.

Встановити генетичні ознаки клітин, виявлених на шапці синьог кольору (об`єкти №№ 21,22) не представляється за можливе, у зв`язку надзвичайно низьким вмістом (або відсутністю) ДНК в даних об`єктах, яког недостатньо для проведення ідентифікаційного аналізу наявними методами (а.с. 78 87 Т. 3).

Отже, з викладеного вбачається, що жоден відібраний зразок букального епітелію (ДНК профіль) у ОСОБА_5 не збігається із зразками, що були знайдені експертом на предметах вилучених під час обшуків по даному кримінальному провадженні.
Крім того, факт перебування ОСОБА_5 у вказаному автомобілі марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , о 20.20 год. на автостоянці ресторану «Дивний сад», що по проспекту Незалежності, 170-А, у місті Житомирі також спростовується відеозаписами із системи «Безпечне місто». оскільки відповідно до відеозаписів із вказаних камер відео спостереження автомобіль марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , о 20.19 год. їхав у місті Житомир по вулиці Київське Шосе у напрямку м. Коростишів Житомирської області (а.с.8 т.3).
Також, з вищевикладеного, спростовується знаходження поряд двох автомобілів марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 та «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , які зроблені 21.02.2019 о 14 год. 40 хв. на автостоянці ресторану «Дивний сад», що по просп. Незалежності 170-А, в м. Житомирі. Проте, відповідно до протоколу про проведення негласної дії в цей час автомобіль марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , був в іншому місці - а саме в подвір`ї будинку АДРЕСА_8 (а.с.29, 173 т.2).
По-четверте, щодо викрадення майна потерпілих: золоті вироби із ювелірної майстерні ФОП « ОСОБА_10 » та талони на дизельне паливо АЗС «ОККО» із приміщення фірми «Елітком», так як обшук автомобіля «Volkswagen Golf» від 21.02.2019 року був проведений слідчим з суттєвими порушеннями норм процесуального законодавства (не забезпечено схоронність майна (автомобіля) та неможливість доступу до нього сторонніх осіб до початку обшук; не здійснено опис вилученого майна та не зазначено ознак, які можуть ідентифікувати вилучене майно), отже докази які були вилучені під час проведення вказаної слідчої дії, суд визнає недопустимими доказами.
Крім того, враховуючи місце, де було знайдено золоті вироби, а саме в місці розташування педалей гальмування та газу, що у разі їх дійсного знаходження у вказаному місці фактично унеможливлює керування автомобілем, то суд погоджується з думкою сторони захисту про наявність розумних сумнівів щодо того, що вказані речі були поміщені до автомобіля саме ОСОБА_5 .

Судом також досліджені й інші надані прокурором докази, які стосуються двох епізодів розбійного нападу, а саме:
витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно якого було внесено відомості до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 18 т. 2);

ухвалу №1841, згідно якої слідчий суддя Житомирського апеляційного суду ОСОБА_29 надав дозвіл на використання інформації, отриманої в результаті проведення негласної (розшукової) слідчої дії візуальне спостереження за річчю, а саме автомобілем марки «Volkswagen Golf III», номерний знак НОМЕР_1 , шляхом візуального спостереження із використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних записів для спостереження (а.с. 36-38 т. 2);

протокол огляду місця події згідно якого, об`єктом огляду являється приміщення квартири АДРЕСА_5 (а.с. 41- 78 т. 2);

постанову про визнання речей та документів речовими доказами, згідно якої визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000716 від 16.02.2019 вилучені під час огляду місця події речі в АДРЕСА_3 (а.с. 79 81 т. 2);

висновок експерта №1593 згідно якого у громадянина ОСОБА_30 , виявлено 1 синець на обличчі, який утворився від дії тупого твердого предмету з обмеженою контрактуючою поверхнею, від удару таким по обличчю зліва, міг виникнути від 1 го удару рукою затиснутою в кулак тощо сторонннньої особи, не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілою та відноситься до легкого тілесного ушкодження (а.с. 83 т. 2);

висновок експерта №1592 згідно якого у громадянина ОСОБА_9 виявлено один синець на правій верхній кінцівці, який утворився від дії тупого твердого предмету, якими могли б бути кайданки, в термін та за обставин, вказаних потерпілим та відноситься до легкого тілесного ушкодження (а.с. 85 т. 2);

протокол обшуку згідно якого обшук було проведене у квартирі АДРЕСА_4 (а.с. 86 92 т. 2);

постанову про визнання речей та документів речовими доказами, згідно якої визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000716 від 16.02.2019 вилучені під час огляду місця події речі в АДРЕСА_9 (а.с. 94, 95 т. 2);

ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_31 , згідно якого слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_10 (а.с. 96 -97 т. 2).

постанову про визнання речей та документів речовими доказами, згідно якої визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000716 від 16.02.2019 вилучені під час огляду автомобіля «Volkswagen Golf III» з реєстраційним номером республіка Польща (а.с. 110 - 112 т. 2);

ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_31 , згідно якого слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області надано дозвіл на проведення обшук автомобіля «Volkswagen Golf III» з реєстраційним номером республіка Польща (а.с. 113-114 т. 2);

протокол обшуку від 22.02.2019 згідно якого було здійснено обшук автомобіля «Volkswagen GT з номерними знаками НОМЕР_2 (а.с. 115-121 т. 2);

постанову про визнання речей та документів речовими доказами , згідно якої визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000716 від 16.02.2019 вилучені під час огляду автомобіля «Volkswagen Passat» з номерними знаками НОМЕР_2 (а.с.123-125 т. 2);

ухвалу слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_31 , згідно якого слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області надано дозвіл на проведення обшук автомобіля «Volkswagen GT з номерними знаками НОМЕР_2 (а.с. 126 127 т. 2);

протокол огляду місця події згідно якого було оглянуто відкриту ділянку яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_11 (а.с. 133-145 т. 2);

постанову про визнання речей та документів речовими доказами згідно якої визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000716 від 16.02.2019 вилучені під час огляду відкритої ділянки яка знаходиться за адресою: вул.. Князів Острозьких, 53 (а.с. 146 147 т. 2);

постанову про визнання речей та документів речовими доказами згідно якої визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000716 від 16.02.2019 вилучені під час обшуку ОСОБА_5 (а.с. 155 156 т. 2);

протокол огляду місця події від 21.02.2019 згідно якого місцем огляду являється відкрита ділянка на відстані 1,5 м. від входу до під`їзду № 1 по АДРЕСА_12 (а.с. 12 т. 3);

витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно якого було внесено відомості до ЄРДР за ч. 3 ст. 187 КК України (а.с. 13 т. 3);

протокол огляду місця події від 22.02.2019 згідно якого місцем огляду являється відкрита ділянка місцевості розташована близько 1 метра від бетонного забору військової частини НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_13 (а.с. 14, 15 т. 3);

постанову про визнання речей та документів речовими доказами згідно якої визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000716 від 16.02.2019 вилучені 22.02.2019 під час огляду місця події за адресою: ділянка місцевості в м. Житомир, вул.. Київське Шосе, 42 (а.с. 16, 17 т. 3);

протокол огляду предметів згідно якого було здійснено огляд предметів, вилучених під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000011 від 09.01.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України (а.с. 42-47 т. 3).

Однак, такі докази не містять будь-яких відомостей щодо причетності ОСОБА_5 до інкримінованих йому діянь.
Інших доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України стороною обвинувачення не надано.

Мотиви ухвалення виправдувального вироку.
Обов`язок доказування обставин за обвинуваченням, належності та допустимості доказів покладається в даному випадку на слідчого, прокурора й не може перекладатись на обвинуваченого.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
За ч.1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ч.1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Частинами 2, 3, 4 ст. 17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Повідомлення про підозру, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, якщо їх неможливо усунути, тлумачаться на користь такої особи.
З ч.1 ст. 91 КПК України вбачається, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.1, 2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 р. (п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
У свою чергу, згідно із ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення
Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, та оцінюючи кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, дійшов переконливого висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України, не доведено в судовому засіданні, а усі припущення й сумніви стосовно доведеності вини обвинуваченого слід тлумачити на його користь.
З огляду на викладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає виправданню за недоведеністю вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Цивільний позов потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не заявлено.
Цивільний позов, заявлений потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 суд залишає без розгляду, у відповідності до ст. 129 КПК України.
Питання розподілу процесуальних витрат на залучення експерта за проведення експертиз, судом не вирішується, оскільки ч. 2 ст. 124 КПК України передбачено стягнення тільки з обвинуваченого витрат на залучення експерта у разі ухвалення саме обвинувального вироку, а витрати за залучення стороною обвинувачення експертів в порядку визначеному ч. 2 ст. 122 КПК України здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цього кримінального правопорушення.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до ОСОБА_5 - скасувати.
Цивільні позови ОСОБА_11 та ОСОБА_10 залишити без розгляду.
Процесуальні витрати за проведення експертиз відшкодувати відповідно до положень ст. 126, 130 КПК України за рахунок Держави.
Речові докази, а саме:
- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 АМВ НОМЕР_4 ; гаманець чорно-червоного кольору; грошові кошти в сумі 661 гривні; грошові кошти в сумі 703 долари США; банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 ; 6 бонусних карток від різних мережевих закладів; свідоцтво про реєстрацію ТЗ «Volkswagen Golf», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_6 ; мобільний телефон в корпусі чорного кольору марки «IPhone», який знаходиться в чохлі чорного кольору; наручний годинник «Poljot» в металевому корпусі жовтого кольору та з ремінцем коричневого кольору з номером НОМЕР_7 з коробкою до нього; наручний годинник «Casio Edifece» в металевому корпусі сірого кольору та з металевим ланцюжком сірого кольору із документами від виробника та коробкою до нього; паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 , виданого на імя ОСОБА_32 ; записник в обкладинці сірого кольору на якому міститься напис «ОНВІ 2017»; куртку із захисним розмалюванням, на обох рукавах якої міститься нашивки із зображенням прапора Німеччини; штани із захисним розмалюванням, з боковими кишенями, розміром 75/84/100; спортивну шапку чорного кольору; пару рукавиць зеленого кольору із захисними вставками з чорного полімерного матеріалу; кофту спортивну з капюшоном марки «STAPLE» зеленого кольору, на передній частині якої міститься зображення птаха; мобільний телефон «АSTRO» модель «А-177» в корпусі чорного та червоного кольорів ІМЕІ: 1: НОМЕР_9 ; 2: НОМЕР_10 ; мобільний телефон «Samsung» в корпусі чорного та синього кольорів ІМЕІ: 1: НОМЕР_11 ; 2: НОМЕР_12 ; грошові кошти в сумі 6400 гривень; бита з полімерного матеріалу з написом білою фарбою: Олежка всегда прав із тканевим чохлом чорного кольору до неї; викрутку з руків`ям виготовленого із полімерного матеріалу чорного та жовтого кольорів марки «STANLEY» з металевим стержне сірого кольору з хрестовим кінцем; футляр коричневого кольору за написом «Бритва «Восток» РСТ РСФСФ 44-70; дві рукавички білого кольору; три пари кросівок, дві пари кросівок; посвідчення водія на імя ОСОБА_33 ; чеки та квитанції; автомобіль марки «Volkswagen Golf III», д.н.з. НОМЕР_6 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області - повернути ОСОБА_5 ;
- пластикову коробку сірого кольору, пластикову коробку синього кольору, пластикову коробку білого кольору, таблицю зі слідами рук, три відрізки липкої стрічки, змив із сокири, три аркуші паперу зі слідами низу взуття, металевий замок із сейфу, навісний замок та частина дужки, навісний замок та частина дужки, навісний замок, мікрооб`єкти (волосся) на сейфі №4; змиви із зовнішньої сторони дверних ручок, змив із внутрішньої сторони салону автомобіля, змив з важеля перемикання передач, змив з рульового керма, пістолет та 5 набоїв, чотири відрізки капронової мотузки, папка синього кольору, ремінь з бляхою - чорний пакет, взуття чорного кольору, викрутку, дві пари перчаток, рулон липкої стрічки, шапку, дві куртки, кофту, два стартові пакети, чорну сумку, чорну куртку, скотч та балаклава коричнева, куртку, шапку синю, спортивні штани, майку чорну, балаклаву чорну, 4 сорочки (комбінезони), пару взуття чорного кольору, 2 радіостанції, мішок з болгаркою, пару взуття темного кольору, портфель з болгаркою; руквички, змив з рульового колеса, змив з важеля переключення коробки передач, змив з внутрішньої ручки передніх лівих дверей, змив з внутрішньої ручки передніх правих дверей, змив з внутрішньої ручки задніх лівих дверей, змив з внутрішньої ручки задніх правих дверей, талон на 10 л. дизельного палива, візитка, квитанція, листки із записами, список фірм, пластикові бирки-пломби, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області- знищити;

- грошові кошти в сумі 2100грн., документи на автомобіль, ключі від автомобіля, автомобіль VolksWagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_13 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області- конфіскувати в користь держави;

- коробку з полімерного матеріалу із металевими виробами жовтого кольору, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області- повернути власнику ОСОБА_10 ;

- талони АЗС «ОККО» 10 л., які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області - залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Потерпілі, які не були присутніми у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий - суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3