Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2011/19
Провадженя №1-кп/945/373/19
ВИРОК
Іменем України

27 грудня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження № 0000536, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нечаяне Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.10.2019 року близько 20 години 30 хвилин (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , перебуваючи біля території складу ФОП « ОСОБА_5 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 виявив на фасаді будівлі камеру відео спостереження Profvision PV-LB2041Q та вуличний ліхтар закритого типу з лампочкою, які належать потерпілій ОСОБА_5 . У цей час у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення майна, яке знаходилося на фасаді будівлі.У подальшому ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, зірвав з фасаду будівлі камеру відео спостереження Profvision PV-LB2041Q вартістю 562 грн 50 коп та вуличний ліхтар закритого типу з лампочкою вартістю 210 грн 00 коп, які належать ОСОБА_5 на правах власності. В подальшому ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 772 грн 50 коп

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

29.10.2019 року у кримінальному провадженні №0000536 між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Відповідно до угоди про примирення, потерпілий та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину в обсязі пред`явленої йому підозри.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн 00 коп.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та потерпілому.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення між ними та призначити узгоджене сторонами покарання. При цьому прокурор підтримав затвердження угоди.

Розглядаючи в порядку ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Згідно з положеннями п.1 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у звязку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Так, вчинений ОСОБА_4 злочин, у вчиненні якого він визнав свою вину, відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, передбачені п.п.2,3,4 ч.5 ст.474 КПК України та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, кримінального закону та інтересам суспільства. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена сторонами угоди про примирення є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів, а також визначена з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, а також обставин що пом`якшують та обтяжують покарання. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст.474 КПК України.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що умови угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно, покарання узгоджене сторонами угоди про примирення є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

За вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Речовими доказами у даному кримінальному провадженні є камера відеоспостереження ProfVision PV-LB2041Q та вуличний ліхтар закритого типу. Вказані речові докази повернуто власнику потерпілій ОСОБА_5 під розписку. А також кросівки та куртка ОСОБА_4 . Вказані речові докази передані до камери речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області. Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 375 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29.10.2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадження №0000536, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази камеру відеоспостереження ProfVision PV-LB2041Q та вуличний ліхтар закритого типу вважати повернутими власниці ОСОБА_5 .

Речові докази кросівки та куртку, які передані до камери речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області повернути за належністю ОСОБА_4 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_9

27.12.2019