Дата документу 24.06.2020 Справа № 310/458/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/458/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/831/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з приміщенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області),

представника органу пробації ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції з приміщенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 лютого 2020 року, якою задоволено подання Бердянського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні засудженого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 травня 2019 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України за сукупністю злочинів до остаточного покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

27 вересня 2019 року до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області надійшло подання Бердянського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні ОСОБА_7 та направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 травня 2019 року.

Подання обґрунтовано тим, що за час перебування ОСОБА_7 на обліку, до нього один раз було застосовано застереження у вигляді письмового попередження за систематичне вчинення адміністративних правопорушень, за що він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130, ст. 173 КУпАП.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_7 дійсно систематично притягався до адміністративної відповідальності, за що до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження, після чого, в період знаходження подання в суді знову вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а також 8 січня 2020 року не прибув на реєстрацію до органу пробації без поважної причини, прийшов до висновку, що поведінка засудженого свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим подання Бердянського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області слід задовольнити.

В апеляційній скарзі захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання Бердянського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що причини пропуску ОСОБА_7 реєстрації до органу пробації є поважними через його хворобу, адміністративні правопорушення він скоював внаслідок алкогольного або наркотичного сп`яніння, але на теперішній час він вже пройшов лікування від алкогольної та наркотичної залежності.

Крім того, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, працює неофіційно, але оформлює документи для офіційного працевлаштування, має стійкі соціальні зв`язки та родину, зробив належні висновки та в подальшому не буде порушувати умови відбування покарання.

До судового засідання апеляційного суду, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги свого захисника, засуджений ОСОБА_7 не з`явився, поважні причини неявки апеляційному суду не повідомив, із заявою про відкладення розгляду апеляційної скарги на адресу апеляційного суду не звернувся, у зв`язку із чим, враховуючи приписи ч. 4 ст. 405 КПК України, його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги його захисника по суті.

Заслухавши доповідь судді, захисника засудженого, який підтримав апеляційну скаргу без доповнень, представника органу пробації, який зазначив, що з 7 травня 2020 року на засудженого було складено ще 2 протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що засуджений порушує умови звільнення з іспитовим строком, продовжив вчиняти адміністративні правопорушення після звернення органу пробації до суду з клопотанням про скасування звільнення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідивши надані йому матеріали, перевірив підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 і зробив обґрунтований висновок про необхідність направлення останнього в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України суд може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відтак, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Як вбачається з матеріалів провадження, на виконання вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 травня 2019 року, Бердянським МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області у відношенні ОСОБА_7 було заведено особову справу № 118/2019.

Засудженому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, роз`ясненні обов`язки, які покладені на нього судом згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, які він повинен виконувати, роз`яснені правові наслідки передбачені ст. 166 КВК України та ст. 78 КК України за невиконання покладених на нього судом обов`язків або за їх ухилення, а також відповідальність за вчинення ним кримінальних та адміністративних правопорушень під час іспитового строку, що підтверджується підпискою (особова справа, а.с. 28).

Про наслідки систематичного вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_7 також було роз`яснено в день ухвалення вироку судом першої інстанції (особова справа, а.с. 2).

З матеріалів провадження вбачається, що перебуваючи на обліку, ОСОБА_7 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення чотирьох адміністративних правопорушень 2 червня 2019 року за ч. 2 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також 19 серпня 2019 року двічі за ст. 173 КУпАП, за що до нього один раз було застосовано застереження у вигляді письмового попередження (особова справа, а.с. 53-55, 61, 77-78).

З приводу обставин вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_7 не надав будь-яких змістовних пояснень та лише підтвердив факти їх вчинення (особова справа, а.с. 45, 60).

Колегія суддів не може не врахувати, що після застосування 2 вересня 2019 року до ОСОБА_7 застереження у вигляді письмового попередження та звернення 27 вересня 2019 року до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, він належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти адміністративні правопорушення, за що постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 грудня 2019 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення 26 листопада 2019 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 26, 27).

Крім того, 8 січня 2020 року він не з`явився на реєстрацію до органу пробації, поважних причин пропуску явки він не зазначив, за що до нього було вдруге застосовано застереження у вигляді письмового попередження (а.с. 27-29).

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника засудженого з приводу вилікування ОСОБА_7 від алкогольної та наркотичної залежності, то колегія суддів не вважає цю обставину такою, що нівелює факт свідомого та умисного ухилення ОСОБА_7 від виконання покладених на нього судом обов`язків та систематичного вчинення адміністративних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги про наявність у засудженого постійного місця проживання, за яким він характеризується задовільно, неофіційного працевлаштування, стійких соціальних зв`язків та родини, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки ці обставини не утримали засудженого від систематичного вчинення правопорушень.
Скасовуючи звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що засуджений систематично (три і більше разів) вчиняв правопорушення, що тягли за собою адміністративні стягнення, а своїми діями ухилявся від відбування призначеного судом покарання, 1 раз порушивши покладений на нього обов`язок з`являтися на реєстрацію до органу пробації без поважних причин, документального чи будь-якого іншого підтвердження надати не зміг, що в сукупності свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим, необхідно направити засудженого для відбуття покарання, призначеного вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 травня 2019 року.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 лютого 2020 року, якою задоволено подання Бердянського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням у відношенні засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4