Справа № 752/2262/20
Провадження № 1-кс/752/3063/20
У Х В А Л А

17 квітня 2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого першого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ОСОБА_5 , погоджене начальником відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
в с т а н о в и в :
до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого першого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ОСОБА_5 , погоджене начальником відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_3 , в якому просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З матеріалів клопотання вбачається, що першим відділом слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000112 від 25.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що наприкінці лютого 2014 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не вдалося можливим, на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим створено не передбачене Конституцією та законами України збройне формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також озброєно вогнепальною зброєю, вибухівкою, тяжким військовим озброєнням та військовою технікою. У зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього та порядок проходження служби. В кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, які полягали в здійсненні методами військових операцій силової підтримки збройним силам Російської Федерації, придушення організованого опору «проукраїнське» налаштованого населення на тимчасово окупованій території півострову Крим, депортації населення з Автономної Республіки Крим, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, нападі на підприємства, установи, організації, громадян, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказане формування дислокувалось в різних населених пунктах та місцевостях півострову Крим та мало загальну координацію керівництва.
Так, із появою в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі у вищезазначений час не передбаченого Конституцією та законами України збройного формування під назвою «Самооборона Криму», ОСОБА_6 25.02.2014 прибув до м. Севастополя, на вул. Леніна, 5, де у тимчасово створеному штабі місцевої філії «Самооборони Криму» - «Севастопольської оборони» після співбесіди з її керівником ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ознайомившись з правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, а також їх злочинними намірами та планами, спрямованими на вчинення вищезазначених дій, дав свою згоду на їх дотримання та виконання.
При цьому, ОСОБА_6 усвідомлював протиправність своїх дій, був достовірно обізнаним, що збройне формування під назвою «Самооборона Криму» не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено особливий порядок та умови створення і функціонування збройних формувань в Україні.
У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на участь у складі не передбаченого законом збройного формування, знаходячись на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим у м. Севастополь, у лютому 2014 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 очолив так звану розвідувальну групу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яка входила до складу не передбаченого законом збройного формування «Самооборона Криму» та повністю відповідала спільним «проросійськи» налаштованим планам і цілям цього формування, а також методам їх досягнення, мала організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також озброєна вогнепальною зброєю придатною для використання.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.07.2019; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.07.2019; протоколами огляду інтернет-сайтів загальнодоступної мережі «Інтернет» від 08.07.2019; висновком експерта №271-ПТ від 06.12.2019, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
На момент складання повідомлення ОСОБА_6 про підозру його фактичне місця знаходження та проживання досудовим розслідуванням встановлене не було. У зв`язку з цим, виконати вимоги ст. 278 КПК України не надалось за можливе. Проте 26.07.2019 копія письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено його захиснику за призначенням.
Разом з тим, з метою виконання вимог ст. 297-5 КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_6 та виклик останнього до СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі для проведення слідчих дій було опубліковане в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр».
19.07.2019 постановою старшого слідчого в ОВС СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_9 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.
Клопотання обґрунтовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років; встановленням, відповідно до п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, необхідністю запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого відділу ГУНП в АР Крим та м. Севастополі, не з`явився, поважних причин не прибуття не повідомив, тому 19.07.2019 постановою старшого слідчого в ОВС СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_9 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.
В ході проведення заходів щодо встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_6 було направлено лист до відділу міжнародного поліцейського співробітництва та отримано відповідь в якій вказано алгоритм та перелік необхідних документів для внесення підозрюваного до обліків Генерального секретаріату інтерполу, з метою арешту та подальшої екстрадиції, одним із обов`язкових документів що входить до переліку є ухвала суду про обрання відносно розшуковоємої особи запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі.
Крім того, 06.08.2019 від компетентних органів Чеської Республіки отримано відповідь на запит щодо підтвердження перебування на території їх країни ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та 13.08.2019 на підставі отриманої відповіді постановою слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_10 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний, міждержавний, міжнародний розшук.
Під час розгляду клопотання прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити з наведених в ньому підстав. Просив не зазначати строк дії ухвали, оскільки у даному випадку до підозрюваного обирається запобіжний захід, а не застосовується, також просив у разі задоволення клопотання не обирати розмір застави.
Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те що, прокурором не доведена необхідність застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також не доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Вислухавши пояснення прокурора, з`ясувавши думку захисника, вивчивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до таких висновків.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.
При розгляді клопотання встановлено, що першим відділом слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000112 від 25.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.
На момент складання повідомлення ОСОБА_6 про підозру його фактичне місця знаходження та проживання досудовим розслідуванням встановлене не було. У зв`язку з цим, виконати вимоги ст. 278 КПК України не надалось за можливе. Проте 26.07.2019 копія письмового повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено його захиснику за призначенням.
Разом з тим, з метою виконання вимог ст. 297-5 КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_6 та виклик останнього до СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі для проведення слідчих дій було опубліковане в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр».
В ході проведення заходів щодо встановлення місця знаходження підозрюваного ОСОБА_6 було направлено лист до відділу міжнародного поліцейського співробітництва та отримано відповідь в якій вказано алгоритм та перелік необхідних документів для внесення підозрюваного до обліків Генерального секретаріату інтерполу, з метою арешту та подальшої екстрадиції, одним із обов`язкових документів що входить до переліку є ухвала суду про обрання відносно розшуковоємої особи запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі.
Крім того, 06.08.2019 від компетентних органів Чеської Республіки отримано відповідь на запит щодо підтвердження перебування на території їх країни ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та 13.08.2019 на підставі отриманої відповіді постановою слідчого СВ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_10 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний, міждержавний, міжнародний розшук.
При вирішенні даного клопотання слідчий суддя виходить з наступного.
Вимогами статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Прокурором на виконання вимог п.3 ч.1 ст.184 КПК України в обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.260 КК України надано: копію протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 18.07.2019; копії протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.07.2019; копії протоколів огляду інтернет-сайтів загальнодоступної мережі «Інтернет» від 08.07.2019; копію висновку експерта №271-ПТ від 06.12.2019.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, які ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року).
Таким чином, приходжу до висновку, що зазначені у клопотанні слідчого обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
При цьому, слідчим суддею приймаються до уваги як доведені обставини, якими слідчий обґрунтовує наявність передбачених п.1, п.3, п.5 ч. 1 ст.177 КПК ризиків, а саме, те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності зазначених ризиків, визначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі ст.178 КПК України, оцінює в сукупності вагомість зазначених вище наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КПК України, яке є тяжким; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 у разі визнані його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, його вік; те, що він є несудимим; міцність його соціальних зв`язків.
При цьому слідчий суддя приходить до висновку, про доведеність прокурором при розгляді клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, цього Кодексу, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебуває у державному, міждержавному та міжнародному розшуку.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що наведені обставини не можуть свідчити на користь зменшення наведених вище ризиків чи інших способів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та приходить до висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 372, 376 КПК України, -
П о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого першого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ОСОБА_5 , погоджене начальником відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України ОСОБА_6 , 02.03.1973 - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1