Справа № 161/1623/20
Провадження № 1-кс/161/1122/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань заяву представника заявника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 від розгляду скарги про неповернення тимчасово вилученого майна №161/1623/20,
за участю заявника ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2020 року судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 передано для розгляду заяву представника заявника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 від розгляду скарги про неповернення тимчасово вилученого майна № 161/1623/20, у зв`язку, на його думку, явною упередженістю вказаного слідчого судді у даному судовому провадженні по розгляду скарги про неповернення тимчасово вилученого майна, оскільки 23 жовтня 2019 року суддя ОСОБА_5 під час судового засідання в адміністративній справі постановив окрему ухвалу відносно адвоката ОСОБА_3 , яку вподальшому скерував до Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області для реагування, проте така надалі скасована апеляційним судом як безпідставна, що свідчить про упередженість вказаного слідчого судді до адвоката, а тому на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя підлягає відводу, оскільки існують інші обставини, що викликають обґрунтований сумнів в його неупередженості.

Заслухавши думку заявника, який підтримав подану заяву та просив її задовольнити, дослідивши та оглянувши матеріали, оцінивши доводи заяви про відвід, суд прийшов до висновку, що в задоволені заяви про відвід слідчого судді слід відмовити з наступних підстав.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Вимогами ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з цим, п. 66 рішення Європейського суду з прав людини в справі "Мироненко і Мартенко проти України" вказано, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У відповідності до вимог п. 70 зазначеного рішення Європейського суду з прав людини у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Згідно до вимог п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом судді України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат справи.

Судом встановлено, що 12 лютого 2020 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла заява представника заявника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 від розгляду скарги про неповернення тимчасово вилученого майна № 161/1623/20.

Однак, з вказаними доводами заявника, які викладені у заяві не можна погодиться, оскільки останнім не наведено жодних конкретних підстав, які б свідчили про явну упередженість слідчого судді ОСОБА_5 по розгляду вищевказаної скарги представника заявника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про неповернення тимчасово вилученого майна, крім того, судом не встановлено, будь які інші обставини, що виключають участь слідчого судді у даному судовому провадженні, що передбачені ст. 75 КПК України, тому в заяві про відвід слідчого судді слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 75, 81, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_5 від розгляду скарги про неповернення тимчасово вилученого майна №161/1623/20 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1