печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням директора Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКРОМАКС» ОСОБА_3 , про скасування арешту, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2020, -

ВСТАНОВИВ:
16.04.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКРОМАКС» ОСОБА_3 , про скасування арешту, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2020.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано, також посилається на те, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, так як арештоване майно не підлягає під критерії ст. 98 КК України, вона належить добросовісному набувачу, який є потерпілим у кримінальному провадженні. Зазначене в своїй сукупності свідчить про безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування. Вказує, що підстави для накладення арешту на майно, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, відсутні, а відтак він підлягає скасуванню.

В судове засідання представник заявника не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Разом з цим через канцелярію суду було подано заяву адвокатом про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримав.

Прокурор/слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом за наданими матеріали встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001489 за фактом заподіяння матеріальної шкоди ПАТ «КБ «Експобанк» (), за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 5 ст. 191 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження, 16.03.2020 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/10766/20-к накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, будинок 2-А, а саме:

- група приміщень №06 (реєстраційний номер 000) загальною площею 69,6 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «НВП «ЦЕНТР ЕНЕРГООБЛІКУ» , на підставі договору купівлі-продажу групи приміщень №2882 від 28.08.2018.

- група приміщень №02 (реєстраційний номер 000) загальною площею 58,7 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «МАКРОМАКС» , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №42705833 від 27.08.2018.

- нежитлова будівля (літера К), (реєстраційний номер 000) загальною площею 59,8 кв. м., зареєстровано на праві спільної часткової приватної власності за ТОВ «АЛЬЯНС ГАЗ» , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №38308400 від 23.11.2017.

- група приміщень №05 (реєстраційний номер 82) загальною площею 421,4 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «МАКРОМАКС» , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №29504478 від 04.05.2016.

- група приміщень №52 (реєстраційний номер 82) загальною площею 379,2 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «МАКРОМАКС» , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №29504413 від 04.05.2016.

- група приміщень №51 (реєстраційний номер 82) загальною площею 293,3 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_4 , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №42846449 від 05.09.2018.

- група приміщень №42 (реєстраційний номер 82) загальною площею 377,3 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «МАКРОМАКС» , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №29504265 від 04.05.2016.

- група приміщень №41 (реєстраційний номер 82) загальною площею 292,3 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «МАКРОМАКС» , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №29504168 від 04.05.2016

- група приміщень №32 (реєстраційний номер 82) загальною площею 363,8 кв. м., зареєстровано на праві спільної часткової приватної власності 1/2 за ОСОБА_5 , на підставі Договору купівлі продажу нежитлового приміщення №4578 від 20.12.2008, 1/2 за ОСОБА_6 , на підставі Договору купівлі продажу нежитлового приміщення №4578 від 20.12.2008.

- група приміщень №31 (реєстраційний номер 82) загальною площею 282,4 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «МАКРОМАКС» , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №29503897 від 04.05.2016.

- група приміщень №22 (реєстраційний номер 82) загальною площею 364 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «МАКРОМАКС» , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №29503783 від 04.05.2016.

- група приміщень №21 (реєстраційний номер 82) загальною площею 283,2 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «МАКРОМАКС» , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №29503400 від 04.05.2016.

- група приміщень №15 (реєстраційний номер 82) загальною площею 80,6 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_7 , на підставі Договору купівлі продажу №1631 від 26.09.2017.

- група приміщень №14 (реєстраційний номер 82) загальною площею 95,6 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_8 , на підставі Договору купівлі продажу №144 від 23.01.2018.

- група приміщень №13 (реєстраційний номер 82) загальною площею 130,7 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_7 , на підставі Договору купівлі продажу №1625 від 26.09.2017.

- група приміщень №12 (реєстраційний номер 82) загальною площею 107,7 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_9 , на підставі Договору купівлі продажу №1104 від 23.09.2016.

- група приміщень №11 (реєстраційний номер 82) загальною площею 106,3 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «НВП «ЦЕНТР ЕНЕРГООБЛІКУ» , на підставі договору купівлі-продажу групи приміщень №3852 від 19.12.2017.

- група приміщень №04 (реєстраційний номер 82) загальною площею 224,7 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «МАКРОМАКС» , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №29501364 від 04.05.2016.

- група приміщень №03 (реєстраційний номер 82) загальною площею 144,8 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «МАКРОМАКС» , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №29501092 від 04.05.2016.

- група приміщень №02 (реєстраційний номер 82) загальною площею 128,3 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «МАКРОМАКС» , на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень №29500765 від 04.05.2016.

- група приміщень №01 (реєстраційний номер 82) загальною площею 96,2 кв. м., зареєстровано на праві приватної власності за ТОВ «НВП «ЦЕНТР ЕНЕРГООБЛІКУ» , на підставі договору купівлі продажу №3850 від 19.12.2017.

- нежитлове приміщення з №1 по №5 (групи приміщень №1а), (в. літ А) (реєстраційний номер 00) площею 96,1 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_10 , на підставі договору купівлі продажу нежитлового приміщення №1350 від 03.08.2017.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2020, що слідчий суддя дійшов висновку, про накладення арешту, з метою збереження речових доказів наявні підстави для накладення арешту на вищевказане майно.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання про скасування арешту майна, що накладений в рамках кримінального провадження також, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави на які посилається заявник, що на його думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, є предметом перевірки органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0001489.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності заявника обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКРОМАКС» та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 379, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні директора Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКРОМАКС» ОСОБА_3 , про скасування арешту, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2020 відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_11 , Ільєва