Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
12 травня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

Прокурора ОСОБА_5

Захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

Обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції із Залізничним районним судом м. Львова, Київським апеляційним судом та ДУ Луцький слідчий ізолятор апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2020 року в кримінальному провадженні № 0000618, -

ВСТАНОВИЛА:
Ковельським міськрайонним судом Волинської області здійснюється розгляд кримінального провадження № 0000618 від 11.02.2016 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 186 КК України.

13 березня 2020 року ухвалою цього ж суду задоволено клопотання прокурора і продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 до 11 травня 2020 року.

У поданих апеляційних скаргах:

Захисник-адвокат ОСОБА_6 , покликаючись на незаконність ухвали суду про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, доводить, що клопотання прокурора розглянуто без участі захисників, залучених обвинуваченим, та належного їх повідомлення про дату і час судового засідання, у зв`язку з чим порушено право ОСОБА_8 на захист, а також принципи змагальності та рівності сторін перед судом. Зазначає, що залучення судом адвоката ОСОБА_9 на окрему процесуальну дію, на його думку, проведено з грубим порушенням норм процесуального права, а стороною обвинувачення не надано достатніх доказів, які б підтверджували існування ризиків, на які вказує прокурор у клопотанні. Вказує, що судом залишено поза увагою обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання та на утриманні якого перебуває четверо дітей.

Просить скасувати ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2020 року та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та звільнити ОСОБА_8 з-під варти.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 , покликаючись на порушення судом права обвинуваченого на захист, доводить, що розгляд клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою проведено поза рамками кримінального процесуального законодавства без дослідження жодного доказу, які, на думку прокурора, підтверджують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Просить скасувати ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2020 року щодо продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисників-адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підтримання апеляційних скарг, які підтримані й обвинуваченим ОСОБА_8 , доводи прокурора про залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників-адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 5 Європейської Конвенції з прав людини ( 1995 р.) законним та обґрунтованим вважається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно виділених матеріалів кримінального провадження та клопотання про продовження строку тримання під вартою, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні шахрайства та грабежу, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, стосовно осіб похилого віку із заподіянням їм шкоди в особливо великих розмірах на загальну суму 1571830,59 грн, не маючи постійного джерела прибутку, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 5 ст. 186 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 13 років з конфіскацією майна.
Постановою Верховного Суду від 15 січня 2020 року при скасуванні вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_8 йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 14 березня 2020 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У рішенні Європейського Суду з прав людини ( справа "Мацнеттер проти Австрії" ) зазначено, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність ризиків, зокрема, вчинення обвинуваченим подальших правопорушень.

При визначенні ризиків має враховуватися особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 судом, як того вимагає закон, перевірено наявність обґрунтованих підстав вважати, що існують ризики, на які вказує прокурор, та які підтверджені при апеляційному розгляді.

Під час розгляду апеляційних скарг встановлено, що ОСОБА_8 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і перебував у розшуку по даному кримінальному провадженні, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, стосовно потерпілих, які є особами похилого віку, а тому існує ризик незаконного впливу на них та свідків з метою дачі ними неправдивих показань, переховування від органів досудового розслідування і суду та недотримання своїх процесуальних обов`язків.
Перевіряючи доводи та обставини, на які вказують захисники при апеляційному розгляді, та беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справах Едуард Шабалін проти Росії від 16 жовтня 2014 року та Руслан Яковенко проти України від 04 вересня 2015 року про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, з метою попередження ризику його переховування від суду, оскільки він не може не усвідомлювати імовірність визнання його вини за висунутим йому обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів вважає ухвалу суду законною та обгрунтованою.
Що ж до тверджень апелянтів про розгляд клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 з порушенням його права на захист, то, як вбачається з матеріалів судового провадження, судовий розгляд вказаного клопотання проведено за участю захисника-адвоката ОСОБА_9 , залученої, згідно вимог КПК України, на одну процесуальну дію.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2020 року щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційні скарги захисників-адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3