Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 12 грудня 2019 року,
за участю: прокурора ОСОБА_9 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 12 грудня 2019 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна і зобов`язати слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області повернути майно, яке було вилучене 10 грудня 2019 року в ході обшуку в межах кримінального провадження №0005177. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення по справі, невідповідністю висновків суду обставинам справи. Звертає увагу на те, що слідчий суддя здійснив розгляд клопотання про арешт майна без повідомлення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також інших власників майна, тобто з порушенням приписів ч. 1 ст. 172 КПК України.

Вважає, що навіть, якщо у слідчого судді були достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не мав повноважень накладати арешт на майно осіб, які не мають відповідного статусу підозрюваного або обвинуваченого. Приймаючи рішення про арешт майна, слідчий суддя у відповідній ухвалі не навів жодних обґрунтованих підстав для накладення арешту на це майно, не надав належної оцінки кожному предмету щодо його значення для кримінального провадження, а лише формально зазначив їх перелік.

Згідно оскарженої ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 12 грудня 2019 року задоволено клопотання. Накладено арешт на: електронні ваги з нашаруванням речовини білого кольору; три упаковки із зіп-пакетами, що були вилучені під час обшуку 10.12.2019 Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Як зазначено в клопотанні про накладення арешту на майно органом досудового розслідування встановлено, що близько 13 год. 42 хв. працівниками поліції поряд з буд. 64/29 по вул. Святослава Ріхтера в м. Житомира було зупинено гр. ОСОБА_8 в якої було виявлено 16 згортків із поліетилену, всередині із порошкоподібною речовиною білого кольору та ОСОБА_7 , в якого було виявлено 3 згортка із поліетилену, всередині із порошкоподібною речовиною білого кольору, ззовні схожою на амфетамін.

За даним фактом слідчим відділом Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області 10.12.2019 року розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0005177, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України.

10.12.2019 було проведено обшук як невідкладний випадок за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що за адресою АДРЕСА_1 в ході якого було вилучено до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області наступне майно: електронні ваги з нашаруванням речовини білого кольору; три упаковки із зіп-пакетами.

Слідчий у клопотанні вказує, що у разі повернення вилучених речей особі, у володінні якої вони перебувають, це може призвести до знищення слідів злочину, що були на ньому залишені, що в подальшому може вплинути на хід досудового розслідування.

З метою запобігання можливості приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а також можливості використання як доказів відомостей, що містяться в даних речах та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього майна, слідчий просив накласти арешт на вилучені під час обшуку 10.12.2019 електронні ваги та три упаковки із зіп-пакетами.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0005177 від 10.12.2019 Житомирській області здійснюється досудове розслідування за фактом виявлення у громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_7 кількох згортків із поліетилену, всередині із порошкоподібною речовиною білого кольору, ззовні схожою на амфетамін, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Як слідує із доданої до клопотання копії протоколу обшуку від 10.12.2019, слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирської області, ОСОБА_10 під час обшуку приміщення квартири АДРЕСА_2 були виявлені сірі електронні ваги із нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору та три упаковки із зіп-пакетами, котрі в подальшому були упаковані до поліетиленового пакету та вилучені до Житомирського ВП.

Постановою від 10.12.2019 старший слідчий ОСОБА_11 визнала вище зазначені ваги та три упаковки із зіп-пакетами речовими доказами у кримінальному провадженні № 0005177.

Так як вилучені предмети, зокрема, ваги та три упаковки із зіп-пакетами є речовим доказом, предметом вчиненого злочину, має сліди вчиненого правопорушення і відіграє важливу роль в кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя правильно прийшов до висновку щодо підстав для накладення арешту.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя навів в ухвалі переконливі мотиви, з яких він дійшов висновку про задоволення клопотання слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 та відповідно про накладення арешту на електронні ваги з нашаруванням речовини білого кольору та три упаковки із зіп-пакетами.

Що стосується доводів захисника щодо того, що слідчий суддя здійснив розгляд клопотання про арешт майна без повідомлення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також інших власників майна, тобто з порушенням приписів ч. 1 ст. 172 КПК України, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.
Положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Як вбачається із матеріалів провадження та ухвали слідчого судді від 12.12.2019 слідчий та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, що підтверджується телефонограмою від 11.12.2019 (а.с.10). Слідчим подано письмову заяву (а.с.11) про розгляд клопотання про арешт майна у її відсутність, вимоги клопотання підтримує та просить їх задовольнити.

З огляду на викладені обставини, слідчий суддя правильно розглянув клопотання, керуючись вимогами ч. 1 ст. 172 КПК України та враховуючи встановлені законом строки розгляду клопотання про накладення арешту на майно, прийняв обґрунтоване та виважене рішення за відсутності слідчого та власника майна, оскільки неявка останніх не перешкоджала розгляду клопотання.

За таких обставин, доводи захисника викладені в апеляційній скарзі щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала постановлена без істотних порушень кримінального процесуального закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення вказаного арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 12 грудня 2019 року про накладення арешту на майно - електронні ваги з нашаруванням речовини білого кольору та на три упаковки із зіп-пакетами, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :