г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 197/519/20
Номер провадження 1-в/213/90/20
У Х В А Л А
09 липня 2020 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника ШВЦ (№75) ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання начальника ДУ «Широківський виправний центр (№ 75)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
01.07.2020 на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24.06.2020 до суду надійшло вищезазначене подання начальника ШВЦ (№ 75) від 01.06.2020 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України ОСОБА_5 .

Подання вмотивовано тим, що ОСОБА_5 , був засуджений Бобринецьким районним судом Кіровоградської області вироком від 01.11.2016 року, зміненим ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18.07.2017 року, за ст.115 ч.1, ст.28 ч.1 КК України до 09 років позбавлення волі.
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2018 невідбуту частину покарання засудженому замінено на обмеження волі на строк 2 роки 10 місяців 25 днів на підставі ст.82 КК України.
Початок строку відбування покарання - 31.01.2015, кінець строку - 03.07.2021 року.
Станом на 29.05.2020 відбув 3/4 строку покарання.
За час знаходження в Кіровоградському СІЗО характеризувався посередньо, стягнень і заохочень не мав. За місцем відбування покарання в П`ятихатській ВП № 121 характеризувався позитивно, мав одне заохочення, стягнень не мав.
З 30.08.2018 ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Широківський виправний центр (№75)», до праці ставиться сумлінно, в роботі проявляє ініціативу, допомагає іншим засудженим в роботі по благоустрою установи. Режим утримання не порушує. Має п`ять заохочень у вигляді подяк за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці правами начальника установи. Стягнень не має, але мав профілактичну бесіду з приводу порушення розпорядку дня установи для засуджених. Був працевлаштований на виробничому об`єкті установи «Майстерня», де покладені на нього обов`язки виконував в повному обсязі, але на даний час не працює в зв`язку з відсутністю вакантних посад.

Як зазначено в характеристиці, зв`язок з рідними підтримує в телефонному режимі та шляхом побачень, відносинами з ними дорожить, має неповнолітніх дітей.

Заходи виховного впливу відвідує регулярно, висновки з них робить правильні. В скоєному злочині розкаюється щиро. Вважає міру кримінального покарання за скоєний злочин справедливою. У разі застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення має намір проживати за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно виконавчого листа має стягнення на загальну суму 10379,76 грн., з якої сплачено 1684,57 грн., залишок заборгованості становить 8695,19 грн.

Представник ДУ «ШВЦ 75» в судовому засідання подання підтримав, просив задовольнити з підстав, зазначених в поданні. Пояснив, що засуджений працював, але на даний час до робіт не залучається у зв`язку із відсутністю робочих місць, стягнення за виконавчим листом про стягнення судових витрат проводилися із його заробітної плати, та призначена судом сума частково виплачена. Засуджений має прагнення до виправлення, довів, що заслуговує на умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Засуджений подання адміністрації ШВЦ-75 підтримав, просив задовольнити, оскільки він працював, бажає повернутися до родини, працювати, борг за виконавчим листом обіцяв погасити, .

Захисник засудженого також просив клопотання задовольнити, оскільки він добросовісною поведінкою довів, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення, працював, коли були робочі місця, із заробітку стягувалися кошти на сплату судових витрат. Зазначив, що невиплата судових витрат ніяк не свідчить про те, що засуджений не виправився, оскільки у нього троє неповнолітніх дітей, і за відсутності роботи в установі, дружина не має можливості допомогти йому в цьому.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, вважає, що підстави для його задоволення відсутні, оскільки ОСОБА_5 засуджений за особливо тяжкий злочин, стягнення за виконавчим документом проведено неповно, під час знаходження в ШВЦ-75 він притягувався до відповідальності. Просив врахувати, що по раніше винесеним у відношенні ОСОБА_5 вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення, суд звільняв його від відбування покарання, надававши іспитовий строк, але незважаючи на це, він знов вчинив тяжкий злочин.

Заслухавши представника ШВЦ-75, особу, у відношення якої надійшло подання, його захисника, думку прокурора, перевіривши надані суду матеріали особової справи, суд приходить до наступного.

Вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.11.2016 року, зміненим ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18.07.2017 року, ОСОБА_5 засуджений за ст.115 ч.1, ст.28 ч.1 КК України до 09 років позбавлення волі. Цим вироком з засудженого стягнуто на користь держави судові витрати у розмірі 9308,88 грн. Цим вироком у строк відбуття покарання зараховано час попереднього ув`язнення - з 31.01.2015 до моменту набрання вироком законної сили.
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2018 невідбуту частину покарання 2 роки 10 місяців 25 днів замінено на більш м`яке - обмеження волі на підставі ст.82 КК України.
З 30.10.2018 засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Широківському ВЦ-75, характеризується позитивно, дотримується порядку та умов відбування покарання, розпорядку установи. Згідно з наданою суду характеристикою за весь час відбування покарання має шість заохочень, з яких п`ять в ДУ ШВЦ № 75, стягнень не має, мав профілактичну бесіду з приводу порушення розпорядку дня установи для засуджених, згідно довідки працював з квітня по липень 2019 року, на цей час не працевлаштований з об`єктивних причин, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, з персоналом установи дотримується правомірних та ввічливих правовідносин.

Згідно з довідкою адміністрації ШВЦ-75, станом на 29.05.2020 відбута ОСОБА_5 частина покарання становить 8 років 00 місяців 6 днів, невідбута частина покарання становить 0 років 11 місяців 24 дні, тобто засуджений на день розгляду подання відбув 3/4 строку покарання.

Відповідно до ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст.539 цього Кодексу, має право серед інших вирішувати питання, в тому числі про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з положеннями цієї статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим за умисний особливо тяжкий злочин не менше 3/4 строку покарання, призначеного судом.

Суд зазначає, що висновок про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Разом з тим, в матеріалах особової справи ОСОБА_5 наявний висновок адміністрації ДУ «Широківський ВЦ (№75)» по факту порушення засудженим режиму утримання, оскільки останній був відсутнім під час проведення вечірньої повірки.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.02.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Приписами ч.7 ст.154 КВК України визначено, що у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову.

Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 23.05.2019 ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України як не довівшему своє виправлення. З поданням про застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення адміністрація установи звернулася 09.06.2020 року, тобто вимоги зазначеної норми щодо строків подання дотримано.

Однак, незважаючи на надані суду матеріали, що характеризують особу, у відношенні якої надійшло подання, суд враховує, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, судові витрати державі не відшкодовано, та вважає, що його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не виправдовує мети призначеного покарання, встановленої ч.2 ст.50 КК України.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.154 КВК України, ст.81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні подання начальника Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)» Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 на підставі ст.81 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1