У Х В А Л А Справа № 932/7145/20

Ім`ям України Провадження № 1-кс/932/3818/20

19 червня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням слідчого по кримінальному провадженню № 0001162 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2020 року слідчий СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , звернувся до суду із клопотанням, у якому прохає накласти арешт на автомобіль марки «Лексус», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно із вимогами ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. В силу вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Згідно із вимогами ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Розглянувши клопотання та вивчивши надані до нього додатки, прихожу до висновку про необхідність повернення його прокурору для усунення недоліків. Так, до клопотання слідчого про арешт майна не долучено доказів вилучення автомобіля, а також доказів на підтвердження того факту, що володільцем автомобіля та водієм був ОСОБА_4 , а не ОСОБА_3 , хоча слідчий посилається на те, що майно ним було вилучено, та що водієм був саме ОСОБА_3 .

Крім цього, надані слідчим докази не дозволяють встановити контактні дані ані власника, ані володільця транспортного засобу, оскільки протоколу огляду до клопотання не долучено, що унеможливлює його виклик у судове засіданні із розгляду клопотання про арешт майна, у встановлені законом строки. Відповідно до вимог ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, а тому до клопотання про арешт майна його автором обов`язково долучаються докази тих обставин, на існування яких посилається ініціатор клопотання.

Внаслідок встановленого порушення, а також тому, що розгляд клопотання про арешт тимчасово вилученого майна без участі власника такого майна чинним КПК України не передбачений, і здійснюється у стислі строки, повертаю клопотання прокурору для усунення зазначених недоліків та встановлюю строк у сімдесят дві години для їх усунення шляхом надання до суду клопотання про накладення арешту на майно із доказами вилучення автомобіля, його керування особою, відміною від особи власника майна, із зазначенням його контактних даних.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , про накладення арешту повернути прокурору, встановити строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1