УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого - криміналіста СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

- у листопаді 2010 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки;

- у березні 2014 року Шевченківським районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 289 КК України до 4 років позбавлення волі;

- у листопаді 2018 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки,

- 14 листопада 2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло вказане клопотання старшого слідчого - криміналіста СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів, без визначення розміру застави.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 04 грудня 2019 року, приблизно о 22 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Юність», розташованого по вулиці Юності у місті Запоріжжі, через раптово виниклі особисті неприязні стосунки до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що склалися на ґрунті раніше існуючої конфліктної ситуації, вирішили завдати потерпілому фізичних страждань шляхом нанесення ударів сторонніми предметами по голові та тулубу потерпілого, за для чого, попередньо, досягли домовленостей з приводу запланованого злочину.

Так, 04 грудня 2019 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з метою заподіяння фізичних страждань ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Юність», розташованого по вулиці Юності у місті Запоріжжі, наявним у нього в руках металевим предметом, схожим на кастет, наніс потерпілому два-три удари по голові. У той же час ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні того ж гаражу, діючи без розриву у часі, переслідуючи спільну з ОСОБА_5 мету, спрямовану на спричинення сильного фізичного болю ОСОБА_9 , наявним у нього металевим молоком, наніс приблизно два-три удари по голові.

В подальшому, розуміючи наміри потерпілого, який залишив приміщення гаражу та, попрямував до належного йому автомобілю марки «ЗАЗ 1102 Славута», реєстраційний номер НОМЕР_3 , припаркованого поряд, наздогнали його та, поваливши на землю, з метою завдання йому сильних фізичних страждань, за попередньою змовою групою осіб, нанесли не менше десяти ударів руками та ногами в область голови, спричинивши множинні забійні рани голови, забійну рану нижньої губи, гематому правої надбрівної дуги повік, забій кісток носа, забійну рану лівого ліктьового суглобу, які супроводжувалися сильним фізичним болем. Далі, продовжуючи долати волю потерпілого до супротиву та запобігти його подальшим можливим спробам втечі з місця події, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи спільно, за попередньою змовою між собою, наявними у них полімерними стяжками хомутами, зв`язали руки ОСОБА_9 та посадили на заднє сидіння автомобіля останнього, тим самим повністю обмежили його вільне пересування.

Намагаючись врятуватись, ОСОБА_9 зміг розірвати полімерні стяжки хомути та пересів за водійське сидіння власного автомобіля, за для того, щоб втекти на ньому з місця вчиненого злочину, однак ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , діючи спільно, за попередньою змовою між собою, з метою завдання фізичного болю ОСОБА_9 , витягли потерпілого з салону автомобіля марки «ЗАЗ 1102 Славута», реєстраційний номер НОМЕР_3 , припаркованого поряд з гаражем № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Юність», розташованого по вулиці Юності у місті Запоріжжі та зв`язали йому руки полімерними стяжками хомутами, поверх яких нав`язали полімерну липку стрічку-скотч, а потім помістили на заднє сидіння салону автомобіля марки «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який перебуває у користуванні ОСОБА_5 та рушили у напрямку Шевченківського району міста Запоріжжя, біля будинку № 31 по вулиці Олексія Поради у місті Запоріжжі були зупинені та затримані працівниками поліції.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,а також посилається на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, тому просить клопотання задовольнити, застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали клопотання, вказуючи на конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, вважаючи підозру необґрунтованою.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000518 від 05грудня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
05.12.2019 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
05.12.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені незаконного позбавлення волі, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань ОСОБА_9 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Обґрунтовуючи висунути підозру ОСОБА_5 сторона обвинувачення послалася та надала слідчому судді наступні докази: протокол огляду місця події ділянки проїжджої частини біля будинку № 31 по вулиці Олексія Поради у м. Запоріжжі, на який знаходився автомобіль марки ВАЗ 21099 у кузові синього кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_4 , в ході проведення якого, серед іншого, виявлено предмет, схожий на кастет, молоток, два полімерних хомути з нашарування речовини бурого кольору, фрагмент липкої стрічки на втулці з нашаруванням речовини бурого кольору; протокол обшуку приміщення гаражу № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Юність», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вулиці Юності, Глиняний кар`єр, в ході проведення якого, серед іншого, виявлено фрагмент дерев`яної палиці з нашарування речовини бурого кольору, змиви нашарування речовини бурого кольору, мобільний телефон «Айфон», два пошкоджених полімерних хомути-стяжки, вирізи нашарування речовини бурого кольору з мішків; протокол огляду автомобілю «ЗАЗ 1102 Таврія Славута» реєстраційний номер НОМЕР_3 , в ході проведення якого, серед іншого, вилучено полімерний хомут з РБК, змив речовини бурого кольору; покази потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив про обставини вчинення щодо нього злочину; медична довідка КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги», відповідно до якої ОСОБА_9 , 1988 року народження доставлено з діагнозом: «Забійні рани голови. Забійна рана слизової нижньої губи. Гематома правої надбрівної дуги повік, забій кісток носа, забійна рана лівого ліктьового суглобу»; рапорт інспектора роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП України ОСОБА_10 ; рапорт інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП України ОСОБА_11 ; покази свідка ОСОБА_12 .

Аналізуючи наведені стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження можливо дійти висновку, що вони містять відомості про ймовірну причетність підозрюваного ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину, однак така причетність має бути перевірена органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження.

Представлені докази на даному етапі не можуть стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

З приводу доводів сторони захисту щодо відсутності в досліджених слідчим суддею доказів про причетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому злочинів, слідчий суддя вважає за доцільне зазначити наступне.

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слідчий суддя нагадує, що обставини інкримінованих підозрюваному конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає передчасними вищенаведені доводи захисника підозрюваного ОСОБА_5 та вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів підтверджують існування фактів і інформації, які можуть свідчать про ймовірну причетність ОСОБА_5 до інкримінованому йому діяння, та ці факти та інформація мають бути перевірені під час досудового розслідування.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені Кримінального процесуального кодексу України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» («Cloot v. Belgium», § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконний вплив свідків або інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Так, підозрюваний ОСОБА_5 , будучи раніше судимий, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення може переховуватися від слідства та суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, ОСОБА_5 будучи обізнаним про місце мешкання та транспортний засіб, на якому пересувається потерпілий ОСОБА_9 є підстави вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, що свідчить про те, що підозрюваний може вчините інше кримінальне правпорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Дійсно, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одружений, має на утриманні малолітню дитину, має зареєстроване місце реєстрації, раніше судимий.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи існування доведених прокурором та слідчим ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, та на теперішній час йому повідомлено підозру у вчиненні злочину проти волі, честі та гідності особи, з спричиненням тілесних ушкоджень по життєво важливому органу, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: до 02 лютого 2020 року включно.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при обранні запобіжного заходу, оскільки останній повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме, незаконного позбавлення волі, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань, тобто із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого - криміналіста СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: до 02 лютого 2020 року включно.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, рахувати з 05 грудня 2019 року, тобто з дня затримання.

Визначити строк дії ухвали до 02 лютого 2020 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1