Справа № 583/4777/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2020 р. м. Охтирка Сумської області

Колегія суддів Охтирського міськрайонного суду Сумської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

з фіксацією судового розгляду технічним комплексом „Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хухра, Охтирського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, раніше не судимого

ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ч. 1 ст. 127, ч.2 ст. 146 КК України
встановила:

17.11.2020 року прокурор подав до суду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки 19.01.2020 року закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою. Вимоги за клопотанням прокурор мотивував тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, пов`язаних зі здійсненням посягання на недоторканість житла, посяганням на життя та здоров`я кількох осіб, а саме незаконним проникненням до будинку потерпілого, катуванням та замахом на умисне вбивство, здатний перешкоджати судовому розгляду та вчинити неправомірні дії стосовно потерпілих та свідків, зокрема закінчити розпочатий злочин та довести свій злочинний умисел до кінця, тобто вчинити вбивство потерпілого ОСОБА_10 та (або) ОСОБА_11 , чинити моральний тиск чи застосувати фізичне насильство стосовно як свідків, так і потерпілих у кримінальному провадженні, з якими мешкає в одному населеному пункті, з метою відмови їх від надання показань в суді чи зміни раніше наданих слідчому показань, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує у випадку доведення його вини перед судом, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, обвинувачений може ухилитися від суду, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а більш м`який запобіжний захід не може бути застосований.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Потерпілі та їх представник до суду не прибули, будучи сповіщеними про дату, час та місце розгляду справи, подали заяви про проведення судового засідання без їх участі.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторони обвинувачення та захисту, що беруть участь у розгляді справи, виходив з того, що згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Підпункти 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ст. 176 ч. 4 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 177 ч. 1, 2 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, ч. 2 п. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За висновком колегії суддів, прокурором доведено, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового слідства та суду, оскільки він обвинувачується за вчинення декількох злочинів, серед яких є тяжкий злочин.

Колегія суддів вважає, що можливе покарання, яке може бути призначене у разі визнання винуватим, свідчить про його суспільну небезпечність, ризик його ухилення від суду, переховування від суду як в межах України, так і шляхом перетинання державного кордону України нелегальним шляхом.

При вирішенні вимог за клопотанням колегією суддів враховано тяжкість злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_9 , наслідки, що настали, суспільну небезпечність вчиненого, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, ніде не працює, має закордонний паспорт, деякий час працював за кордоном, не має стійких соціальних зв`язків, тобто може переховуватися від органів досудового розслідування, проживає в одному населеному пункті із свідками та потерпілими, тому може здійснювати на них тиск, за переконанням колегії суддів вказані обставини не зменшують встановлені судом обставини, які свідчать про існування визначених ст. 177 КПК України ризиків.

З правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у справі «W проти Швеції» від 26.01.1993 року слідує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірність її поведінки, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від суду.

Отже, висновок колегії суддів щодо продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою ґрунтується не лише на підставі суворості можливого судового рішення у разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, а це зроблено з урахуванням підтвердження доводів за клопотанням матеріалами кримінального провадження в цілому, забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень і низки відповідних фактів щодо обставин затримання обвинуваченого після виявлення злочину в сукупності, які підтверджують існування таких ризиків, та свідчать про такий їх ступінь, який вказує на відсутність підстав не застосовувати запобіжний захід обвинуваченому або застосувати більш м`який запобіжний захід, що в силу приписів ст. 183 ч. 1 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За висновком колегії суддів, відповідно до ст. 183 КПК України відсутні підстави для визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_12 , оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину - закінченого замаху на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_13 .

Відповідно до ч.1,3 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків тримання під вартою днями та місяцями береться до уваги той день, від якого починається строк, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Отже, враховуючи те, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 відповідно до ухвали Охтирського міськрайонного суду від 13.11.2019 року спливає 19.01.2020 року о 24.00 год., то продовження строку тримання під вартою обвинуваченому слід обраховувати починаючи з 20.01.2020 року до 24.00 год. 19.03.2020 року, що узгоджується з приписами ст.ст. 196 ч. 4, 197 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, колегія суддів
постановила:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - задовольнити.
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч.1 ст. 162, ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ч. 1 ст. 127, ч.2 ст. 146 КК України, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 24.00 год. 19.03.2020 року, з подальшим утриманням у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали - до 24.00 год. 19.03.2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів із дня її проголошення.

Колегія суддів Охтирського міськрайонного суду
Сумської області:
Головуючий ОСОБА_15

Судді ОСОБА_16

ОСОБА_17