Справа № 362/939/20
Провадження № 1-кп/362/391/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2020 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області кримінальне провадження № 120 201 101 400 001 29 від 17.01.2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Васильків Київської області, українця, громадянина України, із середньою освіту, працюючого монтажником у ФОП ОСОБА_5 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 неодруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

- 02.10.2014 року вироком Васильківського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці з конфіскацією майна; який було переглянуто та ухвалою Бориспільського міського суду Київської області від 13.09.2017 року замінено невідбуту частину покарання обмеженням волі; звільненого на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 23.01.2019 року із заміною виду покарання на громадські роботи;

- 30.10.2019 року вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено тривалістю 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи судимості за вчинення злочинів, які в установленому законом порядку непогашені та не зняті, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

17 січня 2020 року, приблизно о 18 годині 30 хвилини ОСОБА_4 , знаходячись на території автостоянки ТОВ «Ясенсвіт», розташованої за адресою: Київська обл., Васильківський р-н., с. Крушинка, вул. Колгоспна, буд. 11, керуючись своїм злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав із автомобіля марки «Ваз 2106» номерний знак НОМЕР_1 магнітолу марки «JVC» модель «KD-G335» вартістю 400 гривень 00 копійок, що належить ОСОБА_6 , після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, звернувши його на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

За згодою всіх учасників судового провадження, у відповідності з нормою ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , свою винність визнав повністю і по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що в обвинувальному акті все зазначено правильно і відповідає дійсності. Так, він, дійсно, у день, час, та, за обставин, вказаних в обвинуваченні викрав чуже майно.

Потерпілий надав суду заяву якій просив розглянути справу у його відсутності.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого у вчиненому знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні його власними показаннями, які не суперечать обставинам викладеним в обвинувальному акті.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обговорюючи питання про вид і розмір покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений зареєстрований і постійно проживає у місті Василькові Київської області, де має позитивну характеристику, неодружений, офіційно працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, раніше судимий у тому числі за вчинення злочину проти власності.

Твердження обвинуваченого про те, що він щиро розкаявся у скоєному, суд оцінює критично, оскільки останній у цьому суд не переконав.

Зокрема, під час розгляду справи, судом не встановлено, що обвинувачений дійсно розкаявся у скоєному та щиро жалкує про вчинене.

Так, суд не переконався у тому, що каяття обвинуваченого ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки і характеризується її щирим осудом.

Оскільки даний злочин було вчинено під час іспитового строку, є очевидним, що обвинувачений лише жалкує з приводу припинення його протиправної діяльності.

Зазначені обставини, на переконання суду об`єктивно свідчать про той факт, що обвинувачений не надав належну оцінку вчиненому ним діянню та своїй суспільно-небезпечній поведінці.

Отже, суд не вбачає будь-яких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину та могли б бути визнані такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України немає.

Також, враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження є дані про те, що ОСОБА_4 раніше судимий за умисні злочини (стаття 289 КК України), судимість за які, на момент вчинення ним нового злочину була непогашена і не знята, суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, визнає обставиною, яка обтяжує покарання, рецидив злочинів.

Крім того, судом встановлено, що підсудний, вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки на підставі ст. 75 УК України з іспитовим строком в 1 рік.

Тобто, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став, належних виводів для себе не зробив і знову, повторно скоїв новий корисливий злочин.

Таким чином, даний злочин був вчинений підсудним в період іспитового строку за вищезгаданим вироком суду, а тому, при обранні міри покарання підсудному, необхідно застосовувати вимоги ч. 1 ст. 71 УК України і призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком, оскільки засуджений після постановлення вироку, до повного відбуття покарання скоїв новий злочин.

З урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, відсутності обставин, які пом`якшують покарання, наявності обставини, яка обтяжує покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції частини статті КК України, яка передбачає покарання за даний злочини, у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 71 УК України, частково приєднавши невідбуте винним покарання за попереднім вироком суду, як достатнє для виправлення підсудного, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Також, суд вважає, що підстав для застосування ст. 75 КК України немає, оскільки ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисних злочинів, маючи у встановленому законом порядку не погашені судимості, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та під час іспитового строку повторно вчинив новий, умисний, корисливий злочин, у зв`язку з чим, на думку суду, беручи до уваги обставини справи та особу винного, виправлення підсудного без відбування покарання неможливе.

Підстави для застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути процесуальні витрати по справі на залучення експерта, що підтверджені документально.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Майно, що було арештоване за ухвалою слідчого судді з метою збереження речових доказів по справі, слід скасувати.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2019 року і визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі обчислювати з моменту приведення даного вироку у виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 2 355 (дві тисячі триста п`ятдесят п`ять) гривень 15 копійок.

Скасувати арешт автомобільного магнітофону марки «JVC» модель «KD-G335» чорного кольору, блоку управління рульової колонки до автомобіля марки «ВАЗ-21061», картонної упаковки із запобіжниками марки «Belauto» в кількості шести штук і автомобіля марки «ВАЗ-21011», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було накладено ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 від 21.01.2020 року.

Речові докази:

-автомагнітолу марки «JVC» модель «KD-G335» чорного кольору, блок управління рульової колонки до автомобіля марки «ВАЗ-21061», картонну упаковку із запобіжниками марки «Belauto» в кількості шести штук, які знаходяться в камері схову Васильківського ВП ГУ НП в Київській області повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю як власнику майна;

-автомобіль марки «ВАЗ-21011» номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Васильківського ВП ГУ НП в Київській області повернути ОСОБА_8 за належністю як власнику майна.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції; якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий