Справа № 152/409/20
УХВАЛА
іменем України

23 квітня 2020 року м. Шаргород

Справа №152/409/20
Провадження №1-кс/152/77/20

Слідчий суддя Шаргородського

районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

начальника Шаргородського відділу

Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого СВ
Шаргородського ВП
Жмеринського ВП
ГУНП у Вінницькій
області ОСОБА_4 ,
власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі суду клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про арешт майна,

встановив:

21.04.2020 року слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУПН у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Шаргородського районного суду з клопотанням, погодженим із начальником Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що ним розглядаються матеріали кримінального провадження за №0000085 від 16.04.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, в ході розгляду яких встановлено, що надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , жителя м. Миколаїв, про те, що о 13 годині 16.04.2020 року невідома особа, представившись працівником ФГ «Ясована» в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, під час купівлі та завантаження сої, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у водія ОСОБА_5 , жителя м. Миколаїв.
16.04.2020 року СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області за даним фактом розпочато досудове розслідування кримінального провадження за №0000085 з правовою кваліфікацією ч.3 ст.190 КК України, відомості про що внесено до ЄРДР.
Також, 16.04.2020 року в ході виїзду на місце події на територію ФГ «Ясована», розташованого за адресою: с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, вул. Смавзюка, 59, проведено огляд місця події, під час якого на вказаній території виявлено вантажний автомобіль RENAULT MAGNUM 390.19, сідловий тягач, білого кольору, 1998 року випуску з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з напівпричепом контейнеровозом KOGEL SNCO 24 червоного кольору, 1998 року випуску з реєстраційним номером НОМЕР_2 , на якому, згідно з довідкою ФГ «Ясована» за №8 від 16.04.2020 року, навантажено сою вагою 31,260 тон, а також вантажний автомобіль МАЗ 53366, бортовий, бежевого кольору, 1997 року випуску з реєстраційним номером НОМЕР_3 , до якого прикріплений загальний причіп бортовий KOGEL N 18, жовтого кольору 1980 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_4 , на яких навантажено, згідно з довідкою ФГ «Ясована» за №8 від 16.04.2020 року, сою загальною вагою 27,480 тон, яка, зі слів ОСОБА_7 , була завантажена на вказані автомобілі та яку, не розрахувавшись за неї, мали намір вивезти до м. Миколаєва.
Оглянутий автомобіль RENAULT MAGNUM 390.19, сідловий тягач, білого кольору, 1998 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , з напівпричепом-контейнеровозом, KOGEL SNCO 24, червоного кольору, 1998 року випуску з реєстраційним номером НОМЕР_2 та вантажний автомобіль МАЗ 53366, бортовий, бежевого кольору, 1997 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_3 , до якого прикріплений загальний причіп бортовий, KOGEL N 18, жовтого кольору, 1980 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , на яких навантажена соя загальною вагою 58,740 т, в ході огляду тимчасово вилучено, передано на відповідальне зберігання голові ФГ «Ясована» ОСОБА_7 та поміщено на зберігання до закритої охоронюваної території ФГ «Ясована» за адресою: с. Джурин Шаргородського району, вул. Смавзюка, 59.
Вказані тимчасово вилучені автомобілі постановою слідчого від 16.04.2020 року визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів досудового розслідування.
З метою збереження майна, яке визнане речовими доказами у кримінальному провадженні та є предметами та об`єктами злочину, а також містить на собі слідову інформацію про вчинений злочин, запобігання спробам можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, просить накласти арешт на майно, а саме: автомобіль марки RENAULT MAGNUM 390.19, вантажний сідловий тягач, білого кольору, 1998 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , належить ОСОБА_5 ; напівпричіп контейнеровоз, марки KOGEL SNCO 24, червоного кольору, 1998 року випуску з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , належить ОСОБА_5 ; автомобіль марки МАЗ 53366, бортовий, бежевого кольору, 1997 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_3 , який, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , належить ОСОБА_9 , яким має право користуватися ОСОБА_6 ; загальний причіп бортовий KOGEL N 18, жовтого кольору, 1980 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_4 , який, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , належить ОСОБА_6 ; сою загальною вагою 58,740 т, яка належить ФГ «Ясована», що перебувають на зберіганні на закритій охоронюваній території ФГ «Ясована», розташованому за адресою: с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, вул. Смавзюка, 59.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий СВ Шаргородського ВП ОСОБА_4 його підтримав, зсилаючись на обставини, викладені в клопотанні.

Начальник Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні просила повернути клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП ОСОБА_4 для усунення недоліків у строк в сімдесят дві години.

Власник транспортного засобу «RENAULT MAGNUM» ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо накладення арешту на належний йому транспортний засіб та причіп-контейнеровоз, зсилаючись на те, він є засобом, що дає можливість заробляти шляхом перевезень кошти для своєї та його сім`ї життєдіяльності. У кримінальному провадженні він не є ні потерпілим, ні підозрюваним, тому накладення арешту на належне йому майно порушить конституційне право власності. Слідчий оглянув транспортний засіб і виклав відомості про це у відповідному протоколі, тому відсутні підстави для арешту майна. Щодо клопотання прокурора про повернення клопотання слідчого прокурору для усунення недоліків не заперечує.

Власник загального бортового причепа «KOGEL N 18» ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо накладення арешту на належний йому транспортний засіб, зсилаючись на те, що шляхом здійснення перевезень вантажів він заробляє кошти для проживання. З ФГ «Ясована» він не укладав жодних договорів на перевезення сої. Відповідний договір ним укладено із ТОВ «СМА Лоджістік», тому він і прибув для завантаження насіння сої в с. Джурин. У кримінальному провадженні він не є ні потерпілим, ні підозрюваним, тому накладення арешту на належне йому майно порушить конституційне право власності. Слідчий оглянув транспортний засіб і виклав відомості про це у відповідному протоколі, тому відсутні підстави для арешту майна. Щодо клопотання прокурора про повернення клопотання слідчого прокурору для усунення недоліків не заперечує.

Голова ФГ «Ясована» ОСОБА_7 заперечував щодо накладення арешту на належне його господарству насіння сої, зсилаючись на те, що насіння сої є продуктом, що швидко псується при неправильному зберіганні, зокрема, загниває та заводяться шкідники, що знищать насіння, а також, вирощуючи насіння сої, господарство мало намір його реалізувати та отримати дохід, тоді як арешт насіння позбавить господарство як власника, права ним розпорядитися, тобто порушуються його права власника майна. Слідчий оглянув насіння сої і виклав відомості про це у відповідному протоколі, тому відсутні підстави для арешту майна. Щодо клопотання прокурора про повернення клопотання слідчого прокурору для усунення недоліків не заперечує.
Власник транспортного засобу «МАЗ 53366», яким слідчим у клопотанні зазначено ОСОБА_9 , в судове засідання не викликаний, оскільки ініціатором звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням не зазначено будь-яких відомостей про його особу, місце проживання (перебування) та засобів зв`язку із ним.
Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження за клопотанням слідчого, прийшов до наступного висновку.

Згідно із ч.ч.1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку… Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Відповідно до ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Частиною 2 ст.171 КПК Країни встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч.2 ст.173 КПК України).

З витягу з кримінального провадження №0000085 вбачається, що 16.04.2020 року надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , жителя м. Миколаїв, про те, що о 13 годині 16.04.2020 року невідома особа, представившись працівником ФГ «Ясована» в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області під час купівлі та відвантаження сої, шахрайським шляхом заволоділа грошовим коштами у водія ОСОБА_5 , жителя м. Миколаїв, кваліфікація злочину ч.3 ст.190 КК України, особа, яку повідомлено про підозру відсутня (а.п.4).

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 вбачається, що власником автомобіля марки «МАЗ», моделі 53366, бежевого кольору, 1997 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_3 , є ОСОБА_9 (а.п.26, на звороті), однією з осіб, що має право на користування вказаним автомобілем у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_6 .

Разом з тим, у клопотанні про арешт майна та доданих до нього матеріалах відсутні будь-які дані про власника автомобіля марки «МАЗ» ОСОБА_9 , ОСОБА_9 не допитувався органом досудового розслідування, не встановлено його місце перебування чи місце знаходження, тоді як, відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
З повідомлення слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 22.04.2020 року на запит слідчого судді від 22.04.2020 року за вихідним №152/409/20/2129/2020 вбачається, що крім інформації, наявної в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 на автомобіль, інших відомостей про власника не встановлено (а.п.37).
В порушення вимог ч.2 ст.170 КПК України, слідчим у клопотанні не зазначена мета накладення арешту на майно.

З огляду на вище викладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на майно, зокрема, на автомобіль марки «МАЗ», моделі 53366, бежевого кольору, 1997 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 , без з`ясування думки власника автомобіля та за відсутності будь-якої інформації про останнього, що унеможливило належним чином повідомити його про дату, час та місце розгляду клопотання, порушить права власника на мирне володіння своєю власністю.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, у п.п.53, 55 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман та банк «Слов`янський» проти України» від 21.12.2017 року, Європейський суд нагадує, що перша та найголовніша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання з боку органу влади у мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого абзацу надає право позбавляти власності лише «на умовах, передбачених законом», при цьому у другому абзаці визнається право держав здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» заява №31107/96, пункт 58, ЄСПЛ 1999-II)… Вимога законності у розумінні Конвенції передбачає, серед іншого, що національне законодавство має забезпечувати засіб юридичного захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією… вона передбачає, що будь-яке втручання у мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній або юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів влади з метою ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням…

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 допитані в ході досудового розслідування в якості свідків, не є підозрюваними чи потерпілими у кримінальному провадженні.

Належне їм майно оглянуто слідчим СВ ОСОБА_4 в ході огляду місця події та визнано речовими доказами 16.04.2020 року.

Разом з тим, відомості у протоколі огляду місця події та у постанові про визнання транспортних засобів і насіння сої речовими доказами не містять достатніх підстав, які б давали можливість слідчому судді вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а отже, що наявні підстави для арешту майна.

З висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), зокрема, в пункті 45, вбачається, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

До того ж, у клопотанні не зазначена мета накладення арешту на майно, в розумінні ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України.

Також, слідчому судді не надано доказів, які підтверджують належність насіння сої ОСОБА_7 чи ФГ, засновником якого він є, та документів, які б підтверджували, що територія ФГ знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки при встановленні особи ОСОБА_7 слідчий суддя встановив, що ФГ «Ясована» зареєстроване в с. Джурин, на вул. Панаса Мирного, 5.

Крім того, з клопотання слідчого не вбачається, що транспортні засоби та насіння сої є доказом злочину, фабула якого викладена у витягу з ЄРДР, зокрема, заволодіння невідомою особою грошовими коштами шахрайським шляхом.

Виходячи з аналізу норм КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого ОСОБА_4 про накладення арешту на майно з зазначеними вище недоліками порушує права власників транспортних засобів та насіння сої, є неспівмірним обмеженню їх права власності завданням кримінального провадження.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в клопотанні не викладені обставини, передбачені ч.2 ст.171 КПК України.

Оскільки в клопотанні слідчим не викладені обставини, передбачені ч.2 ст.171 КПК України, то слідчий суддя позбавлений можливості дійти до переконання про наявність необхідності на цьому етапі накладення арешту на майно, у зв`язку із чим клопотання прокурора про повернення йому клопотання про арешт майна для усунення недоліків, підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про арешт майна повернути прокурору, який його погоджував, начальнику Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для усунення недоліків.
Встановити начальнику Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 строк для усунення недоліків клопотання в сімдесят дві години.
У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого слідчим суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1