Провадження № 1-кс/947/6156/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001062 від 22.11.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з поданого клопотання, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0001062 від 22.11.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом зловживання своїм службовим становищем посадовими особами Управління капітального будівництва Одеської міської ради та ТОВ «МАГМА ГРУП КР» під час укладення, виконання та підписання актів ф, КБ-2в та довідок ф. КБ-3 на виконання будівельних робіт.

На теперішній час, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку, про який йдеться в клопотанні, в цілях забезпечення можливого відшкодування шкоди, завданої в результаті можливого вчинення кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення подальшої можливої спеціальної конфіскації майна.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з поданого клопотання, в його обґрунтування сторона обвинувачення посилається на необхідність забезпечення відшкодування шкоди, завданої можливим вчиненням кримінального правопорушення в рамках даного кримінального провадження, а також необхідністю забезпечення спеціальної конфіскації в рамках такого кримінального провадження.

Між тим, вимогами ч. 6 ст. 170 КПК України чітко визначено, що у випадках передбачених п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України (з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням), арешт майна накладається за наявності відповідного процесуального статусу у конкретної особи, а також обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

При цьому, як вбачається з матеріалів, долучених до такого клопотання, у них відсутній відповідний цивільний позов, поданий в рамках кримінального провадження №0001062 від 22.11.2019 року, а також відсутні відомості про наявність у будь-якої особи процесуального статусу в рамках такого кримінального провадждення, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що правові підстави та мета, на які в своєму клопотанні посилається сторона обвинувачення не відповідають долученим до клопотанням матеріалам, що свідчить про не дотримання стороною обвинувачення вимог ст. 171 КПК України.

Що стосується необхідності накладення арешту майна в цілях забезпечення подальшої спеціальної конфіскації, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення в певній мірі було дотримано вимог ч. 4 ст. 170 КПК України.

Між тим, слідчий суддя зазначає, що для того, щоб накласти арешт майна на грошові кошти, які знаходяться на зазначеному у клопотанні банківському рахунку, у слідчого судді повинні бути відповідні матеріли, які б підтверджували факт перебування таких грошових коштів на відповідному рахунку. В інакшому випадку може виникнути ситуація, за якої на вказаному банківському рахунку взагалі не буде відповідних грошових коштів, або ж грошові кошти будуть у розмірі, який значно буде перевищувати розмір грошових коштів, який міг бути набутий кримінально-протиправним шляхом за обставинами даного кримінального провадження, що жодним чином не буде відповідати вимогам розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, у випадку застосування в рамках такого кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що подане слідчим, за погодженням з прокурором клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, з встановленням відповідного процесуального строку для усунення зазначених слідчим суддею недоліків.

Керуючись ст. ст. 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001062 від 22.11.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1