Cправа № 699/577/19
Провадження № 1-кп/700/32/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2020 р.

Лисянський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 1-кп/700/32/20 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Цюрюпинськ, Херсонської області, без постійного місця проживання, громадянина України, середньою освітою, не працюючого на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 194 Кримінального кодексу України,
УСТАНОВИВ:
До Лисянського районного суду Черкаської області надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 194 КК України.
Ухвалою суду від 18.06.2019 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
Процесуальні дії у справі не здійснювалися, оскільки головуючий у справі суддя ОСОБА_1 у період з 29.08.2019 року по 06.12.2019 року перебувала на лікарняному.
Крім того, захисником обвинуваченого ОСОБА_5 неодноразово заявлялися клопотання про відкладення підготовчого судового засідання на інші дати, у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні під час встановлення особи обвинуваченого ОСОБА_4 , особа повідомила, що у неї відсутні документи, що посвідчуються особу, а саме паспорт, будь-які інші документи, за якими можливо встановити особу у нього відсутні.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку про можливість відкладення підготовчого судового засідання та надання часу ОСОБА_4 на виготовлення документів, що посвідчують особу.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення психіатричної експертизи обвинуваченому ОСОБА_4 .
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, дійшов висновку, що він на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокуророві як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим, у тому числі, у ст. 291 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Згідно з ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. А згідно з підпунктами «a» та «b» п.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що межі гарантій, передбачених підпунктом «a» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємопов`язані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту (пункт 37 рішення у справі «Жупнік проти України»).
Отже, визначення та встановлення меж судового розгляду кримінального провадження у суді на основі обвинувального акта є однією із гарантій забезпечення права обвинуваченого на захист, а також права на справедливий судовий розгляд змагального характеру.
З урахуванням того, що за правилами ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд дійшов про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду вказаного обвинувального акта, оскільки встановити особу обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо за відсутні документів, що посвідчуються особу (згідно з ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» наведено перелік документів, які посвідчують особу), а саме паспорт, будь-які інші документи, за якими можливо встановити особу у нього відсутні.
Крім того, слід зауважити, що обвинуваченим ОСОБА_4 не вживалися заходи щодо виготовлення документів, які посвідчують особу.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокуророві для усунення недоліків.
Керуючись ст.ст.314-316 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000092 від 21 лютого 2019 року за обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України - повернути прокуророві для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1