Справа № 638/5880/20
Провадження № 1-кс/638/1269/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000688 від 18.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , -

встановив:

В провадження слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 надійшли матеріали клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000688 від 18.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Як регламентує стаття 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статтею 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
В силу частин 1, 3 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Оглянувши матеріали клопотання, та враховуючи існування обставини, передбаченої пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід з наступних підстав.
В провадженні судді Дзержинського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 на розгляді перебуває об`єднане судове провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України (ЄРДР №0000319 від 24.01.2020 року та ЄРДР №0004541 від 09.11.2019 року).

В подальшому в моє провадження як слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова надійшло клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000688 від 18.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зі змісту клопотання та доданих матеріалів вбачається, що вказане кримінальне провадження було виділено з кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0004541 від 09.11.2019 року за ч.4 ст.185 КК України, обвинувальний акт по якому за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч.4 ст.185 КК України перебуває на розгляді у суді, головуючий суддя ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко та Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.
Жодний факт, яким створюється навіть підозра втручання у процес правосуддя, не повинен мати місце.
Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів при розгляді даної справи, а відтак у майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.
Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.
Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь-які побоювання у безсторонності суду. Кожна зі сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.
При цьому суд бере до уваги те, що в рішенні ЄСПЛ «Мироненко та Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).
Як роз`яснено у коментарі до Кодексу суддівської етики інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.
Як роз`яснено у коментарі до Кодексу суддівської етики інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.
Враховуючи наведене та з метою виключення будь-яких сумнівів у об`єктивності, неупередженості, законності та обґрунтованості вирішення справи, а відтак і правосудності судового рішення, з метою гарантування виключення будь-якого сумніву стосовно безсторонності головуючого, недопущення в подальшому невірного сприйняття сторонами судового рішення, а також для забезпечення ефективності розгляду даної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.
Таким чином, приходжу до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_1 та обґрунтованість передачі цієї справи для розгляду іншому слідчому судді у порядку, визначеному статтею 35 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.35, 75, 80, 81, 82 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :

Задовольнити самовідвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду клопотання слідчого Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 , погодженого прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000688 від 18.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Матеріали клопотання передати до кримінальної канцелярії суду для визначення іншого слідчого судді в порядку, встановленому статтею 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1