Номер провадження: 11-кп/813/833/20
Номер справи місцевого суду: 946/7104/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2019 року у кримінальному провадженні №0000982, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2019 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а в останній раз 20.08.2015 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, судимість якого не знята та не погашена в законному порядку, -

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_8 за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у виді домашнього арешту із забороною йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 21:00 до 06:00 годин, з покладанням обов`язків відповідно до ухвали слідчого судді від 10.09.2019 року продовжено до набрання вироком суду законної сили.

Вироком також вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у справі.

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Зазначеним вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він 04.05. 2019 року, в період з 16:44 до 16:51 годин, знаходячись у торгівельному приміщенні магазину ПП «Таврія Плюс», розташованому у м. Ізмаїлі, Одеської області, по вул. Івана Франка, 5-Б, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли зашкодити його злочинним намірам та діям, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, спрямованих на таємне викрадення чужого майна, підійшов до торгівельної вітрини, звідки з полиці таємно викрав 1 банку пасти з ікрою мойви торгової марки «Водный мир», вагою 160 г з копченою сьомгою, вартістю 31,94 гривня, 2 плітки молочного шоколаду з цільним горіхом та карамеллю торгової марки «МІLКА» вагою 300 г вартістю 89,72 гривень за одиницю, на загальну суму 179,44 гривень, 3 упаковки цукерок з ментолом торгової марки «Ментоз», вагою 38 г вартістю 16,48 гривень за одиницю, на загальну суму 49,44 гривень, 2 упаковки цукерок фруктових торгової марки «Ментоз», вагою 38 г вартістю 16,26 гривень за одиницю, на загальну суму 32,52 гривни, а всього на загальну суму 293,34 гривні, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив магазину ПП «Таврія Плюс», матеріальний збиток на зазначену суму.
Своїми діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім того, 09 липня 2019 року, в період часу з 01:30 по 02:00 годину, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів спрямованих на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які б могли помітити та перешкодити його злочинному наміру, підійшов та переліз через паркан, внаслідок чого потрапив до подвір`я зазначеного вище домоволодіння.
Після чого, продовжуючи та доводячи до логічного завершення свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, підійшов до зазначеного будинку, та через незачинені вхідні двері пройшов до приміщення оранжереї, оглянувши яку у шухляді письмового столу виявив та таємно викрав грошові кошти у сумі 980 гривень, після чого з викраденими грошима з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на зазначену суму.
Своїми діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи наявність події злочину та причетність до кримінального правопорушення, просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, дослідити докази та призначити мінімальне покарання за сукупністю покарань в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням ст. 75 КК України, обмежитись умовним терміном покарання без реального позбавлення волі.

Доводи обґрунтовує тим, що судом не враховані пом`якшуючі обставини вчинення злочину. Під час розгляду справи по суті, судом йому не надано часу для можливості відшкодування шкоди потерпілим та укладення угоди. З місця злочину не зникав, не переховувався, співпрацював з органами досудового розслідування та суду, домашній арешт, як міру запобіжного заходу не порушував, в повному обсязі визнав вину та щиро розкаявся.

В судовому засіданні апеляційного суду на розгляд учасників провадження було постановлено питання щодо можливості проведення судового засідання за відсутності обвинуваченого, який належним чином був повідомлений про місце, час та дату розгляду апеляційної скарги, однак в судове засідання не прибув за викликом, про поважні причини неявки апеляційний суд не повідомив.

Прийнявши до уваги позицію захисника та прокурора щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності сторони захисту, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 401 та ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги обвинуваченого за його відсутності.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши: суддю доповідача, думку захисника, яка підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до практики призначення кримінальних покарань, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального, кримінального процесуального Закону та Конвенції.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 , за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які за згодою учасників судового провадження досліджувались у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому, згідно із ч. 2 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 , покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Районний суд обґрунтовано визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття (а. с. 119-128, 155-158).

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого районний суд вірно вказав про їх відсутність (а. с. 155-158).

Крім того, при призначенні покарання суд першої інстанції вірно врахував характеристику за місцем мешкання, яка є негативною, дані обвинуваченого, який має три не зняті та не погашені судимості за вчинення тяжких умисних злочинів, досудову доповідь органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як високі ( а.с. 37-41, 135-151).

На підставі викладених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки лише такий вид покарання здатний забезпечити виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів. Також суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Доводи обвинуваченого щодо неможливості відшкодування останнім шкоди потерпілим та досягнення умов для примирення, з посиланням на ненадання йому судом першої інстанції строку для вчинення таких дій є безпідставними, оскільки з часу скоєння обвинуваченим злочину до часу ухвалення вироку пройшов значний проміжок часу та у разі бажання останнього на відшкодування шкоди, обвинувачений мав можливість відшкодувати спричинену злочинами шкоду,що останнім зроблено не було.

Більш того, обвинувачений не вчинив таких дій і до розгляду справи апеляційним судом.

Інших переконливих доводів на підтвердження необхідності задоволення апеляційних вимог обвинуваченого не надано, а в самій апеляційній скарзі не зазначено обставини, які б не були враховані судом першої інстанції та свідчили би про необхідність зміни або скасування оскарженого вироку.

Крім того, такі обставини не були вказані і захисником обвинуваченого, яка лише констатувала можливість застосування відносно її підзахисного положень ст.75 КК України а саме можливість призначення покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, однак не навела відповідні підстави, які надавали апеляційному суду застосувати ці положення кримінального закону.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, в зв`язку з чим вважає оскаржений вирок законним, обґрунтованим та мотивованим і вважає за необхідне залишити його без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.11.2019 року у кримінальному провадженні №0000982, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2019 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4