№ 1-кп/337/124/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника управління у справах дітей ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 304, ч.2 ст. 189 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має не повну середнюосвіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 189 КК України,

встановив:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Представник управління у справах дітей поклалась на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Просив застосувати до нього домашній арешт.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 , вважає за можливе застосувати домашній арешт.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора, вказав, що ризики надумані та нічим не підтверджені, та зводяться до їх формального перерахування прокурором. Вказав, що його підзахисний має постійне місце проживання з батьком, який хвилюється за нього та буде контролювати його поведінку.Просить застосувати цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 ,обвинувачений ОСОБА_4 підтримали позицію захисника ОСОБА_8 .

Прокурор наполягав на задоволенні свого клопотання, заперечував проти застосування домашнього арешту вказавши, що до ОСОБА_5 вже застосовувався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який він порушив.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.2 ст. 492 КПК України, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення;незаконно впливати на потерпілих або свідків.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, не працює, не одружений,засуджений за корисливі злочини, до нього вже застосовувався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який він порушив, щодає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, з метою ухилення від покарання, може незаконно впливати на потерпілих або свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від суду.

Таким чином ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,продовжують існувати та не відпали.

Також вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із того, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, і приходить до висновку, що інші заходи в достатній мірі не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та такий запобіжний захід є найбільш дієвим та доцільним заходом забезпечення кримінального провадження щодо вказаної особи.
Обставин, які є перешкодою для продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

З урахуванням такого висновку суду, підстав для задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на даному етапі, відсутні.
Керуючись ст. 176, 177, 183, 314-317, 331, 369-372, 392 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі Запорізький слідчий ізолятор по 21 березня 2020 року включно.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 38420 грн.

Роз`яснити обвинуваченому, що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, вказаному в ухвалі.

У разі внесення обвинуваченим або заставодавцем застави, звільнити ОСОБА_5 з-під варти з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України:прибувати за кожною вимогою до суду;не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали направити Державній установі Запорізькій слідчий ізолятор - для виконання, прокурору та ОСОБА_5 - для відома.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом семі днів з дня її оголошення.

Суддя: