Справа № 635/6496/19
Провадження № 1-кс/635/276/2020
У Х В А Л А

13 лютого 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 серпня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000449 від 23.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, -

встановив:

13 лютого 2020 року до Харківського районного суду Харківської області звернувся представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 серпня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000449 від 23.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, в якому просить:

-скасувати арешт з майна, що належить ОСОБА_3 та на яке на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 серпня 2019 року, а саме: мобільний телефон марки «samsung galaxy duos», золотого кольору, з чохлом жовтого кольору в якому знаходились дві пластикові картки «Ощадбанк», запальничка білого кольору з надписом «real madrid», пачка цигарок « Київ червоний», брилок від автомобіля «Volkswagen»;

-зобов`язати уповноважених осіб Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області повернути.

Слідчий суддя, дослідивши зміст заявленого клопотання, перевіривши доводи, викладені в цьому клопотанні, дослідивши додані до нього копії документів приходить до наступного.

Однією із загальних засад кримінального провадження згідно з пункту 2 частини першої статті 7, частини першої статті 9 КПК є законність, що передбачає обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Зі змісту поданого клопотання до доданих копій документів вбачається, що кримінальне провадження, у межах якої на майно накладено арешт, закрито на стадії досудового слідства, до суду для розгляду по суті не направлялось, питання про речові докази, на які ухвалою слідчого судді накладений арешт залишено не вирішеним.

Згідно статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, у тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба. Разом з тим, слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом унесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у порядку, установленому чинним КПК. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження, у тому числі в кримінальній справі, закритій органом досудового слідства до набрання чинності цим кодексом, КПК не передбачає.

Слід відзначити, що чинний КПК України не передбачає застосування слідчим, слідчим суддею процесуальних норм у припиненій кримінальній справі, оскільки вирішення порушеного слідчим питання в порядку кримінального судочинства потребувало б відновлення кримінального провадження (кримінальної справи), яке закрито постановою органу досудового слідства у зв`язку з відсутністю складу злочину, тобто з реабілітуючої підстави. Кримінальна справа з обвинувальним висновком на розгляд суду кримінальної юрисдикції не надходила.

Кримінальні процесуальні правовідносини виникають, змінюються та припиняються на підставі норм кримінального процесуального права. Закриття кримінального провадження є юридичним фактом, який припиняє такі відносини. Зокрема, після прийняття зазначеного процесуального рішення арешт майна, застосований у кримінальному провадженні (кримінальній справі) як засіб його забезпечення, утрачає відповідну концептуальну властивість. Із припиненням кримінальної справи арешт майна стає публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. Причому втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами.

З огляду на вищенаведене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Вимога про повернення майна, на яке накладено арешт слідчим суддею під час досудового слідства ґрунтуються на праві власності на нього, виступає способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають із цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З урахуванням наведеного вище вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено. Судом кримінальної юрисдикції повинні розглядатися скарги на законність і обґрунтованість арешту майна, розв`язання яких потребує перевірки наявності підстав і дотримання процедури, установлених кримінальним процесуальним законом, тобто вирішення по суті питань, які безпосередньо стосуються порядку здійснення кримінального провадження. Повернення майна, на яке накладено арешт після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, судом, установленим законом для вирішення заявленого в клопотанні питання є суд цивільної юрисдикції, вирішення зазначеного питання судом у порядку цивільного судочинства не призведе до заміщення ним функцій суду кримінальної юрисдикції та не завдасть шкоди інтересам кримінального провадження.

Відповідна правова позиція сформульована постановою Великою Палати Верховного Суду від 15.05.2019 № 372/2904/17-ц, а також постановою Верховного Суду України від 15.05.2013 №6-26цс13, підстав для відступу від цієї позиції суд не вбачає.

Наведені постанови закріплюють правовий орієнтир вирішення заявленого представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 про скасування арешту майна. До цього ж зводяться й роз`яснення, надані Верховним Судом України в п.4 постанови Пленуму від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису».

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 9, 100, 174-176 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28 серпня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000449 від 23.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України відмовити.

Роз`яснити право зацікавленої сторони на звернення до суду в порядку цивільного судочинства, з дотриманням положень чинного ЦПК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду протягом 5-п`яти днів з дня її проголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1