Справа №766/9582/20
н/п 1-кс/766/5834/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просить не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства.

Обґрунтування клопотання:

Відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000251за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2020 близько 12.00 год. ОСОБА_5 знаходячись у полі між с. Виноградове та с. Тарасівка Олешківського району Херсонської області, переслідуючи прямий умисел направлений на протиправне позбавлення життя людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді смерті людини, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із використанням вогнепальної зброї, а саме рушниці ІЖ-27, 16 калібру, № НОМЕР_1 , здійснив декілька постріл в останнього. Після цього, ОСОБА_5 з метою приховування слідів вбивства, автомобіль ВАЗ 2109 з д.н.з. НОМЕР_2 разом з тілом потерпілого ОСОБА_7 перемістив до Північно-Кримського каналу, де в ділянці, між стовпами з позначками «38» і «39» на трасі «М-17» Олешківського району Херсонської області скинув вказаний автомобіль у канал з водою. Труп ОСОБА_7 виявлено 20.06.2020 у вищезазначеному каналі.

У вчиненні вказаного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, офіційно не працевлаштований, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

22.06.2020 ОСОБА_5 за погодженням з прокуратурою Херсонської області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що само по собі є ризиком того, що підозрювана особа або родичі можуть вчинити активні дії з приводу його переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на потерпілих з метою зміни даних потерпілими показань для уникнення відповідальності

Викладені ризики також свідчать про те, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе забезпечити його належної поведінки та попередити спроби підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник просила відмовити у задоволенні клопотання, застосувати більш м`який запобіжний захід. В обґрунтування своїх заперечень послалася на те, що прокурор не довів неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Вважає, що достатнім буде застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту.. Підозрюваний вину визнає, самостійно з`явився до органу досудового розслідування і повідомив про злочин, показав місце заховання трупа. Вплив на потерпілого неможливий, оскільки є труп, і потерпілий у кримінальному провадженні не є безпосереднім потерпілим від злочину. Підозрюваний має сім`ю, у якій виховує разом з дружино. Двоє дітей 2005 і 2014року народження, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Підозрюваний пояснив, що вбивство сталося через боязнь за свою сім`ю. У загиблого в свій час взяв у борг гроші, які повернув, в рахунок боргу було забрано належний підозрюваному будинок, проте розписку загиблий йому не повернув і постійно вимагав додаткові кошти. Приїжджав до нього за місцем проживання кожні 3-4 дні, залякував, вимагав гроші, продукти, а потів почав погрожувати причинити шкоду дружині, дітям. Останній раз перед приїздом телефонував, сказав, що він їде і, щоб сховав дітей та дружину. Злочин вчинив, злякавшись за свою родину.

Ухилятися від органу досудового слідства немає намірів, готовий брати участь у всіх слідчих діяв. Не з`явився зразу після вчинення злочину, оскільки перебував у шоковому стані. Просив не застосовувати тримання під вартою.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя прийшов до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з урахуванням наступного.

22 червня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.06.2020 р., - протоколом огляду місця події від 20.06.2020р., - протоколом огляду від 20.06.2020р., - протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , - протоколом впізнання трупу від 21.06.2020р.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурор у клопотанні щодо ризиків обмежився лише цитуванням відповідної норми КПК України, яка містить перелік ризиків, але при цьому прокурор не конкретизував жодного ризику відносно підозрюваного.

Зокрема, у клопотанні зазначені такі ризики «тяжкість злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7до 12 років, що само по собі є ризиком того, підозрювана особа або родичі можуть вчинити активні дії з приводу його переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на потерпілих з метою зміни показань для уникнення відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя наголошує, що КПК України не містить такого поняття як «Об`єктивна істина у кримінальному провадженні», а ч.1 ст.177 КПК України не містить такого ризику, а тому і не може бути ризику перешкоджання встановленню «істини у кримінальному провадженні».

Що стосується ризику впливу на потерпілого, то, як уже зазначалося у кримінальному провадженні є загиблий(труп) і потерпілі, якими визнано дружину та дочку загиблого, не є безпосередніми жертвами злочину та очевидцями, а відтак вони не можуть змінювати своїх показів для уникнення відповідальності підозрюваним.

Підозрюваний не переховувався від слідства, відсутні відомості, що його родичі вчиняли дії на його переховування.

Найбільш вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість підозрюваного, адже саме за їх сукупного аналізі можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність недобросовісної поведінки особи.
З цього приводу Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).
Підозрюваний проживає в селі з дружиною, дітьми та батьками дружини. Згідно пояснень підозрюваного дохід мають від вирощування овочів на присадибній ділянці. За вказаних обставин матеріальні можливості для здійснення переховування вкрай обмежені. Наявність сім`ї у підозрюваного є найбільшим стримуючим фактором для переховування.

За вказаних обставин ризик переховування є вкрай мінімальним.

Підозрюваний вчинив дії з приховування самого злочину скинув труп разом з автомобілем у канал, що є ризиком перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то слідчий суддя вважає, що вказаний ризик також не є обґрунтованим, оскільки це не є злочином, який би підозрюваний (з урахуванням його особи) зміг би вчинити повторно. Саме його заява про вчинення вказаного злочину і дає підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не може змиритися з цим тягарем, який у нього присутній наразі, а тим паче не зможе вчинити інший такий же злочин. Підозрюваний у судовому засіданні, стверджував, що це було вимушеною дією, на поведінку потерпілого на протязі тривалого час, яка супроводжувалась погрозами, а 14 червня 2020 року не тільки щодо нього самого, а й щодо його дружини й дітей, яких він як батько має захищати.

Слідчий суддя вважає, що дії підозрюваного не є виправданими , але й не вказують на наявність ризику вчинення іншого злочину.

Ані в клопотанні, ані в судовому засіданні прокурор жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як того вимагається частиною 1 ст. 183 КПК України, а тільки зазначив, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

А згідно практики ЄСПЛ: При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011року у справі Харченко проти України, «тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010року у справі «Хайредінова проти України».

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1(наявність обґрунтованої підозри) та п. 2(існування хоча б одного з ризиків, передбачених ст.177КПК України) частини першої цієї статті, але не доведене обставин, передбачених пунктом 3(недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів) частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

На переконанні слідчого судді, з урахуванням даних про особу підозрюваного, його поведінки у судовому засіданні, який має постійне місце проживання, працює, за місцем проживання характеризується позитивно, має сім`ю, раніше не судимий, відсутності відомостей щодо спроб підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає, що не зважаючи на підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, мінімальну вірогідність ухилення підозрюваного від процесуальних обов`язків, відносно нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, який одночасно зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного й забезпечити наявний ризик.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя з урахуванням всіх встановлених обставин приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його постійного місця проживання АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Керуючись п.1 ч.3 ст.132, ст.ст.177, 178, 181, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відхилити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 22 серпня 2020 року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду - цілодобово;

- прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, номера мобільного телефону;

- здати на зберігання слідчому паспорт громадянина України для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому слідчого управління ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 20 хвилин 26 червня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1