КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-кп/824/39/2020 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 187 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

01 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів

судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження №0003967 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10.09.2019 року, щодо обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 10.06.2008 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років; 24.04.2012 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнився 03.04.2016 року по відбуттю строку покарання; 12.02.2019 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

В с т а н о в и л а :

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 10.09.2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна в доход держави.
В силу ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання, не відбуте за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2019 р., і остаточно за сукупністю вироків визначено ОСОБА_7 до відбуттю покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна в дохід держави.
Початок строку покарання ОСОБА_7 вказано обчислювати з 28.05.2019 р.
Стягнуто з ОСОБА_7 в доход держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 314,02 грн.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.
Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку, 28.05.2019 р. приблизно о 18.50 год. ОСОБА_7 разом із особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, біля будинку АДРЕСА_2 побачили раніше незнайомого ОСОБА_10 , після чого у них виник умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 і особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, згідно розподілених ролей, з корисливих мотивів, підійшли до потерпілого ОСОБА_10 та удвох нанесли останньому руками не менше 5 ударів в область голови та тулуба, спричинивши легкі тілесні ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я) у вигляді синця в тім?яно-скроневій ділянці зліва, на поверхні повіка лівого ока, на передній поверхні правого плечового суглобу, на правій лопатці, на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, від яких потерпілий ОСОБА_10 впав на землю та втратив свідомість, тим самим ОСОБА_7 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, застосували до потерпілого ОСОБА_10 насильство, небезпечне для здоров`я, та подолали волю останнього до опору.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , діючи згідно розподілених ролей, рукою із кишені одягу потерпілого ОСОБА_10 дістав гаманець, що не становить матеріальної цінності для потерпілого, в якому знаходились гроші в сумі 6970 грн., 4 службові перепустки на ім?я ОСОБА_10 , 2 талони на проїзд в громадському транспорті м. Києва, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, безконтактна картка "Київського метро", яка не становить для потерпілого матеріальної цінності, із залишком на рахунку в сумі 48 грн., талон на проїзд в громадському транспорті м. Києва вартістю 8 грн. В цей час особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи згідно розподілених ролей, дістала із кишені одягу ОСОБА_10 мобільний телефон "Нокіа" вартістю 430 грн. з сім-картками операторів мобільного зв?язку ТОВ "Лайфселл" та ПрАТ "Київстар" без залишку коштів на рахунках, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять.
Заволодівши, таким чином, майном потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_7 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, майном, яким заволоділи шляхом розбою, розпорядились на власний розсуд, чим спричини потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 7456 грн.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не погоджуючись з кваліфікацією своїх дій і призначеним йому терміном покарання, просить скасувати вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10.09.2019 року та ухвалити нове рішення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що потерпілим не надано жодних доказів та експертиз, які б вказували на небезпеку для життя чи здоров`я, оскільки ст. 187 КК України чітко визначено, що розбій, це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Також обвинувачений вказує на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 409, 410, 412 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, в телефонному режимі повідомив про небажання брати участь під час апеляційного розгляду, в зв`язку з чим, на підставі вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість вироку суду, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК Українисуд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК Українисудове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За правилами ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Розглядаючи зазначену справу, суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у провадженні та, на переконання колегії суддів, з`ясував усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
З пояснень допитаного в суді першої інстанції обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що винним себе визнав частково і показав, що 28.05.2019 р. в першій половині дня він приїхав на житловий масив Троєщина в м. Києві, де гуляв зі знайомими, з якими раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі. Коли зі знайомим проходили за клумбою біля одного з будинків, побачив раніше незнайомого потерпілого, який, сидячи, спав на лавці. Він вирішив пограбувати потерпілого. Його знайомий, зрозумівши це, пішов, оскільки не хотів брати участі у грабежі. Він підійшов до потерпілого та витяг з правої кишені його куртки гаманець, при цьому, потерпілий щось казав, від нього був запах алкоголю. В цей час на нього почали кричати люди, він намагався втекти, але був затриманий працівниками поліції. Потерпілого він не бив і не міг цього робити, оскільки у нього була вибита ліва рука, а він лівша, і на нозі у нього була операція. При понятих у нього вилучили гаманець з грошима в сумі 6970 грн., картки, талони, мобільного телефону не було і він його не викрадав. Він хотів заволодіти майном потерпілого таємно, але його дії побачили свідки, які кричали, щоб він зупинився, коли він тікав. Визнає свою вину у вчиненні грабежу.
Суд першої інстанції, мотивуючи свої висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення послався на показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також письмові докази, що містяться у кримінальному провадженні.
Так, потерпілий ОСОБА_10 в суді першої інстанції пояснив, що 28.05.2019 р. приблизно о 17 год. він виїхав з роботи, при цьому, в автобусі маршруту № 416 заснув і прокинувся на кінцевій зупинці. Він шукав як дістатися до місця проживання по АДРЕСА_3 . Пішов по дорозі, пройшов магазин "Сільпо", зайшов у двори будинків. По дорозі він відчув удар в голову ліворуч, мабуть кулаком, від якого впав на бік, двоє чоловіків, силуети яких він бачив, почали бити його ногами і руками по тулубу і голові, нанесли 5-6 ударів, від яких він втратив свідомість. Коли отямився, люди надавали йому допомогу, були поліція і швидка допомога. Він виявив відсутність гаманця, що не представляє для нього матеріальної цінності, в якому знаходились гроші в сумі 8000 грн., телефону "Нокіа" з сім-картками "Київстар" і "Лайф", ключів, 4 службових перепусток, трьох талонів на проїзд в громадському транспорті, із яких два не становлять матеріальної цінності, а один вартістю 8 грн., картки "Київське метро" з залишком 48 грн. В подальшому з викраденого йому було повернуто гаманець, перепустки, картка метро і талони. В наслідок побиття у нього були синці під оком зліва, на руці, спині, шишки на голові, була вибита ключиця. За медичною допомогою він не звертався, лікувався самостійно. На момент цих подій він був трохи випивший, але не п`яний, випив після роботи приблизно 100 г горілки.
Свідок ОСОБА_11 суду першої інстанції пояснив наступне. В один з днів, в вечірній час, на вулиці було спекотно і вони з дружиною вийшли прогулятися. На перехресті пр. Маяковського і вул. Драйзера в м. Києві, праворуч від будинку 14/13 по пр. Маяковського, вони побачили як двоє чоловіків, в тому числі і обвинувачений, наносять удари (більше трьох) руками в голову і по тулубу третьому чоловіку, який спочатку стояв, а потім від ударів впав і втратив свідомість, не рухався. Двоє чоловіків нахилилися над ним і він побачив як обвинувачений витяг у потерпілого гаманець і поклав собі за пасок. Вони з дружиною і інші громадяни підбігли до потерпілого, який лежав на землі без свідомості, не відповідав на їх запитання, що сталося. Незнайомий перехожий почав надавати потерпілому допомогу, а вони з дружиною переслідували чоловіків, що били останнього, які спочатку швидко йшли, а потім побігли і скрилися за бойлерною. Вони з дружиною повернулися до потерпілого, якого перехожий поливав водою. У потерпілого були тілесні ушкодження на обличчі. Коли він отямився, був шокований, нервував у зв`язку із викраденням у нього документів та грошей, казав, що отримав зарплату, яку у нього забрали. Також потерпілий повідомив, що не пам`ятає подій, які відбулися з ним після того як він впав. Від потерпілого був запах алкоголю, але він нормально спілкувався. Він викликав поліцію. Коли приїхали працівники поліції, на траві виявили ключі, що належали потерпілому зі слів останнього.
З показань свідка ОСОБА_12 в суді першої інстанції вбачається, що в один з днів, в вечірній час, перебуваючи в складі автопатруля, побачив у дворі будинку АДРЕСА_4 двох чоловіків, в тому числі і обвинуваченого, які бігли та озиралися. Обвинувачений був зупинений, у нього з-за паска виглядав гаманець. На їх запитання він повідомив, що гаманець належить йому, в ньому знаходяться гроші. В цей час по рації від колег надійшло повідомлення про пограбування чоловіка, у якого було відкрито викрадено гаманець, у зв`язку з чим обвинуваченого було затримано. В гаманці було виявлено документи на ім`я ОСОБА_13 . Пізніше він спілкувався з потерпілим, від якого дізнався, що його вдарили ззаду, він втратив свідомість, а коли отямився, виявив відсутність своїх речей. Другий нападник затриманий не був, він втік.
Наведені показання потерпілого та свідків повністю узгоджуються з іншими доказами по справі, детально проаналізованими і вказаними у вироку, які містяться в матеріалах провадження, та досліджені під час судового розгляду, а саме:
- з даними, що містяться у протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, від 28.05.2019 року, з якої вбачається, що цього дня о 18.55 год. на пр. Маяковського, 14/13 в м. Києві двоє невідомих чоловіків нанесли йому тілесні ушкодження, під час чого він втратив свідомість, після чого виявив відсутність гаманця з грошима в сумі 7000 грн., перепустками на роботу, мобільного телефону "Нокіа";
- даними, що містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання свідок ОСОБА_11 впізнав по фотознімкам ОСОБА_7 , як особу, яка 28.05.2019 р. о 18.50 год. на пр. Маяковського, 14/13 в м. Києві побила чоловіка та забрала у нього гаманець;
- даними, що містяться у протоколі огляду місця події протоколу огляду місця події, на клумбі неподалік будинку АДРЕСА_5 виявлено зв`язку ключів у кількості 4-х штук із біркою та вставленим в бірку папером з написом "В.Лук", грошові кошти номіналом 1 та 2 грн. монетами. Зі слів присутнього ОСОБА_10 вказана зв`язка ключів належить йому.
Згідно з даними протоколу затримання ОСОБА_7 від 28.05.2019 р., у останнього з-за паску джинсів було вилучено гаманець чорного кольору з грошима в сумі 6970 грн., перепустками у кількості 4 штук на ім`я ОСОБА_10 , карткою метро, талонами на трамвай в кількості 3 штук, розкладний предмет, схожий на ніж, кредитка.
Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_10 були виявлені легкі тілесні ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я) у вигляді синця в тім?яно-скроневій ділянці зліва, на поверхні повіка лівого ока, на передній поверхні правого плечового суглобу, на правій лопатці, на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині. Характер, морфологія, локалізація виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися від не менш 5 (п`яти) дій тупого (тупих) предмету (предметів), за рахунок ударів під кутами, наближеними до прямих, характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, можливо 28.05.2019 р.
Оцінивши всі наведені докази з точки зору належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів, доходить висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про неправильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 187 КК України є безпідставним, зважаючи на те, що хоч потерпілому ОСОБА_10 внаслідок вчиненого нападу і заподіяно легкі тілесні ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я), втім, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, кваліфікувавши дії обвинуваченого саме як розбій, з огляду на встановлені фактичні обставини провадження про втрату свідомості потерпілим ОСОБА_10 одразу після вчиненого нападу на нього, що свідчить на користь того, що застосоване до нього насильство було небезпечним для його життя чи здоров`я.
Покарання, призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції, відповідає вимогам ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є справедливим і необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів.

При цьому, суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, обставини його вчинення, відношення обвинуваченого до вчиненого. Крім того, судом враховано дані про особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, за останнім вироком покарання не відбув, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин, що свідчить про його антисоціальну поведінку та схильність до вчинення корисливих злочинів. Судом першої інстанції не встановлено обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання ОСОБА_7 .

З врахуванням всіх наведених обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, обґрунтовано призначив покарання саме у виді позбавлення волі, так як його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства, та обґрунтовано визначив його строк у межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 187 КК України з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Крім того, оскільки дане кримінальне правопорушення ОСОБА_7 скоєно до повного відбуття покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2019 р., то судом вірно остаточне покарання призначено на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Враховуючи всі вказані вище обставини, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів -

П о с т а н о в и л а :

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 10.09.2019 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання ним копії ухвали.

Судді:

__________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4