ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/9751/18
№ 1-кп/336/203/20
22 травня 2020 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Семенівка Пологівського району Запорізької області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, неодруженого,зареєстрований тапроживає заадресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-15.09.2019 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в порядку ст. 291 КПК України звернувся прокурор з обвинувальним актом, з якого слідує наведене нижче.

28.07.2018 року приблизно о 19-10 годині ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у торговельному залі магазину № 110 «Сільпо» ТОВ «Фоззі-Фуд», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 147, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв з торгових полиць наступний товар:
- шоколад «Мілка» з начинкою цілий горіх та карамель, у кількості 2 шт., вагою 300 гр, вартістю 72,07 гривень кожна, на загальну суму 144,15 грн., без урахування ПДВ;
- ковбасу Премія Сервелат в/к в/с в/у, загальною вагою 0,819 кг, вартістю 150,08 гривень без урахування ПДВ, які сховав під верхнім одягом та попрямував до виходу з торгівельного залу.
Крім того, для приховання своїх дій він узяв у руки паперовий пакет в якому знаходилась булка та пройшов до касової зони, де він розплатився лише за булку.
Проте довести свій злочинний намір до кінця у нього не вийшло з причин, що не залежали від його волі, оскільки під час виходу ОСОБА_4 з торговельного залу спрацювала рамка електронної системи «Антикрадій», після чого його злочинні дії були викриті працівниками служби безпеки магазину.
Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, спричинивши ТОВ «Фоззі-Фуд» матеріальний збиток на загальну суму 294,23 грн., але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

На підставі ч. 1 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України до суду надійшла угода про примирення від 13 серпня 2018 року, укладена між представником потерпілого та підозрюваним, згідно умов якої:

- підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вище зазначеному діянні;

- сторони погоджуються на призначення підозрюваному покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт на строк 200 годин.

В підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження, як і прокурор, просять затвердити вказану угоду.

Так, обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просив вказану угоду з представником потерпілого затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Представник потерпілого також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди.

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, в скоєнні якого обвинувачений беззаперечно визнав себе винним, згідно вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнається його щире каяття.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.

Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, призначити остаточне покарання необхідно із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, шляхом поглинення вищевказаного менш суворого покарання більш суворим, що призначене та не відбуте за вироком Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 15.09.2019 року.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 13 серпня 2018 року між представником потерпілого ТОВ «Фоззи-Фуд» та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 годин.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення вказаного менш суворого покарання більш суворим, що призначене вироком Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 15.09.2019 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, що передані на зберігання потерпілому, залишити останньому за їх належністю.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку обвинувачений та прокурор мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1