Справа № 466/4525/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0001788 від 19.06.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 17.05.2020, приблизно о 19 год. 20 хв., перебуваючи у парку, навпроти будинку №37, що по вул. А.Лінкольна у м. Львові, спричинив конфліктну ситуацію із інспектором взводу №2 роти ТОР УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_6 , який відповідно до Закону України "Про державний захист працівників судів та правоохоронних органів" являється працівником правоохоронного органу, якому було достовірно відомо, що перед ним перебуває працівник поліції при виконанні своїх службових обов`язків, одягнений у формений одяг з шевронами та нагрудним знаком, на законні вимоги якого, пред`явити документи що посвідчують його особу, відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію», реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на опір працівнику правоохоронного органу, протидіючи законній вимозі працівника правоохоронного органу, не реагуючи на попередження зберігати визначену відстань, умисно здійснив замах ногою з метою завдати удар лейтенанту поліції ОСОБА_6 , внаслідок чого інспектором було застосовано спеціальний засіб «Терен-4М». Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 втративши контроль над власними емоціями підібрав із землі цеглу та замахнувся нею, маючи намір кинути її в працівника поліції. В цей момент лейтенантом поліції ОСОБА_6 було повторно застосовано спеціальний засіб «Терен-4М» та на підставі ст.ст.44-45 Закону України «Про Національну поліцію» застосовано до ОСОБА_7 заходи фізичного впливу, у вигляді спеціальних прийомів боротьби (загину руки за спину) та спеціальний засіб, у вигляді кайданків, з метою припинення вчинення ним насильства щодо працівника правоохоронного органу. Під час застосування заходів фізичного впливу та спеціального засобу ОСОБА_5 , діючи умисно, чинив опір працівникам правоохоронного органу, зокрема поліцейському ОСОБА_8 , який виразився у тому, що він намагався вирватися від працівника поліції, штовхав його, відмахувався від нього ногами, чіплявся за його формений одяг

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.342 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001788 від 19.06.2020 року, з одного боку та підозрюваним ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, 19 червня 2020 року в приміщенні Львівської місцевої прокуратури №2 в м. Львові на вул. Липинського, 11 була укладена угода про визнання підозрюваним винуватості, яка долучена до обвинувального акта.

Так із змісту даної угоди встановлено, що ОСОБА_5 беззастережно та в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, та наведені обставини вчинення цього правопорушення і зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 342 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, яке є достатнім для виправлення особи.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав укладену між прокурором та ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості від 19 червня 2020 року, просить таку затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні підтримав укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості від 19 червня 2020 року, просить таку затвердити.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена та його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 342 КК України опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 472 КПК України, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, сторонам угоди роз`яснено положення ст. 473, ч. 4 ст. 474, ст. 476 КПК України, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч. 2 ст. 342 КК України, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого ОСОБА_5 , укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним та обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Речові докази по справі, а саме: 2 CD-R диски марки «KAKTUZ», об`ємами по 700МВ, салатового кольору із відеозаписом з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за 17.05.2020 року в період часу з 19:13год. по 19:36, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження №0001788 від 19.06.2020 року слід зберігати в матеріалах кримінального провадження №0001788 від 19.06.2020 року.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 19 червня 2020 року, укладену між прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001788 від 19.06.2020 року, з одного боку та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, за умовами якої сторони погодились на повне визнання ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, та призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 342 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700,00 гривень (одна тисяча сімсот грн.).

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.342 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700,00 гривень (одна тисяча сімсот грн.).

Речові докази по справі, а саме: 2 CD-R диски марки «KAKTUZ», об`ємами по 700МВ, салатового кольору із відеозаписом з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за 17.05.2020 року в період часу з 19:13год. по 19:36, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження №0001788 від 19.06.2020 року зберігати в матеріалах кримінального провадження №0001788 від 19.06.2020 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1