Номер провадження: 11-сс/813/1053/20
Номер справи місцевого суду: 522/8250/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2020 року, якою частково відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на дії прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 у об`єднаному кримінальному провадженні №0000023, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених. 1 ст. 189, ч. 1 ст. 190 КК України,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2020 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , на дії прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 у кримінальному провадженні №0000023 в частині вимог щодо зобов`язання уповноважених осіб прокуратури №3 повідомити на якій стадії знаходиться досудове розслідування, повідомити прізвище слідчого, якому було доручено розслідування цього кримінального провадження, повідомити прізвище керівника, якому доручено здійснювати прокурорський нагляд, повідомити чи дійсно її повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вилучено з матеріалів кримінального провадження та знищено і хто винен у цих незаконних діях, ознайомити її з матеріалами досудового розслідування, повідомити причину, чому її не викликають на допит ні у якості потерпілого, ні у будь-якому іншому статусі, вручити постанову про визнання її потерпілою і пам`ятку про права та обов`язки потерпілої та відкрито провадження в частині вимог щодо не розгляду її клопотання від 20.05.2020 року на протязі 3-х днів з винесенням відповідної постанови.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вимоги скаржника не визначені статтею 303 КПК України, як такі, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.
Крім того, відповідно до ст. 307 КПК України за результатом розгляду скарги слідчий суддя не уповноважений приймати рішення про визнання бездіяльності слідчого чи прокурора незаконною.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді скаржник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити її скаргу в повному обсязі.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчий суддя відмовив у відкритті провадження, посилаючись на вимоги ст.303-304 КПК України, ніби скарга подана в порядку ст. 303 КПК України на рішення, дії чи бездіяльність прокурора, однак ж скарга подана згідно до положень ст. 214 та 220 КПК України.
Крім цього апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку посилаючись на отримання копії ухвали лише 09.06.2020 року.

Учасники процесу були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. Проте прокурор в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Приймаючи до уваги, що учасники процесу були належним чином повідомленні про дату розгляду апеляційної скарги, в судове засідання з`явилась ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти розгляду апеляційної скарги за відсутності прокурора та відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 та ч. 4 ст. 405 КПК України, якими передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату час і місце апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає за можливим та необхідним апеляційний розгляд провести за відсутності прокурора.

Щодо строків звернення з апеляційною скаргою.
Як вбачається з матеріалів провадження 25.05.2020 року заявник у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала скаргу у цьому кримінальному провадженні №0000023, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 189, ч. 1 ст. 190 КК України, яка полягає у ненаданні Одеською місцевою прокуратурою №3 повідомлення за результатами розгляду клопотання від 20.05.2020 року (а.с.1-2).
Ухвалою слідчого судді від 27.05.2020 року вказана скарга була розглянута слідчим суддею без виклику у справі сторін провадження (а.с.3-5).
В подальшому копію ухвали скаржник ОСОБА_6 отримала 09.06.2020 року, у зв`язку з чим подала апеляційну скаргу 15.06.2020 року, тобто з урахуванням вихідних днів, у передбачений законом строк, а тому апеляційний суд приходить до висновку про подання апеляційної скарги у строк, визначений ч.3 ст. 395 КПК України.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення заявника, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, встановлений ст.303 КПК України.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Так, ЄСПЛ, дотримуючись оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо). Суд може визнати причини попуску строку поважними, а підстави для його поновлення виправданими з метою досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи.

Щодо доводів апеляційної скарги.
З матеріалів кримінального провадження наданого апеляційному суду вбачається, що за скаргами ОСОБА_6 Приморським районним судом м. Одеси від 24.03.2017 року та 30.03.2017 року зобов`язано посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 3 внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень за раніше поданими заявами.
За результатами прийнятого слідчими суддями районного суду рішеннями, Одеською місцевою прокуратурою № 3 розпочато об`єднане кримінальне провадження №0000023, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 189, ч. 1 ст. 190 КК України.

20.05.2020 року заявник ОСОБА_6 подала клопотання до Одеської місцевої прокуратури № 3 про надання інформації у кримінальному провадженні та здійснення слідчих дій, у тому числі визнанні її потерпілою у цьому кримінальному проваджені.
Однак уповноваженими особами місцевої прокуратури, жодного повідомлення про результати розгляду скарги не надано, у зв`язку з чим 25.05.2020 року остання подала скаргу на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 3, яка полягає у бездіяльності прокурора щодо розгляду поданого клопотання, у тому числі інформації про хід досудового розслідування кримінального провадження.
Отримавши скаргу заявника, слідчим суддею від 27.05.2020 року було прийнято рішення про відкриття провадження лише в частині не розгляду її клопотання від 20.05.2020 року на протязі 3-х днів.
Водночас, слідчий суддя районного суду вказав на відсутність підстав для відкриття провадження в частині вимог щодо зобов`язання уповноважених осіб прокуратури №3 повідомити на якій стадії знаходиться досудове розслідування, повідомити прізвище слідчого, якому було доручено розслідування цього кримінального провадження, повідомити прізвище керівника, якому доручено здійснювати прокурорський нагляд, повідомити чи дійсно її повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вилучено з матеріалів кримінального провадження та знищено і хто винен у цих незаконних діях, ознайомити її з матеріалами досудового розслідування, повідомити причину, чому її не викликають на допит ні у якості потерпілого, ні у будь-якому іншому статусі, вручити постанову про визнання її потерпілою і пам`ятку про права та обов`язки потерпілої, посилаючись на не визначення статтею 303 КПК України таких дій, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування (а.с.3-5).
У судовому засіданні ОСОБА_6 повідомила, що скаргу подала в порядку ст. 220 КПК України, у зв`язку з чим оскаржує саме не надання повідомлення за результатами розгляду її клопотання та просить зобов`язати посадових осіб Одеської місцевої прокуратури № 3 надати їй відповідь на вказані у скарзі питання, в тому числі визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні, яке розслідується органом досудового розслідування з 2017 року.
Зазначені у поданій до місцевого суду та апеляційній скарзі та встановлені у судовому засіданні апеляційного суду обставини вказуються на те, що заявником ОСОБА_6 фактично оскаржується бездіяльність прокурора, яка полягає у неналежному контролі за досудовим розслідуванням кримінального провадження, що полягає у не здійсненні процесуальних дій, в тому числі визнання заявника потерпілою, які в тому числі необхідно вчинити у передбачений законом строк, шляхом надання прокурором у триденний строк відповідно до ст. 220 КПК України відповіді на клопотання.
Кримінальним процесуальним законодавством передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, що встановлений ст. 303 КПК України.

Зокрема, в п. 1 ч. 1ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Статтею 304 КПК України чітко визначений порядок дій слідчого судді при вирішенні питання щодо прийняття скарги заявника до розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Натомість слідчий суддя на ці обставини не звернув уваги та помилково пославшись на неможливість оскарження таких дій, відмовив у частині зобов`язання уповноважених осіб прокуратури №3 повідомити на якій стадії знаходиться досудове розслідування, повідомити прізвище слідчого, якому було доручено розслідування цього кримінального провадження, повідомити прізвище керівника, якому доручено здійснювати прокурорський нагляд, повідомлення чи дійсно її повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вилучено з матеріалів кримінального провадження та знищено і хто винен у цих незаконних діях, ознайомлення її з матеріалами досудового розслідування, повідомлення причини, чому її не викликають на допит ні у якості потерпілого, ні у будь-якому іншому статусі, вручення постанови про визнання її потерпілою і пам`ятку про права та обов`язки потерпілої.
Таке рішення слідчого судді не ґрунтується на нормах кримінального процесуального законодавства, є безпідставним, немотивованим та прийнятим передчасно, оскільки ОСОБА_6 були оскаржені дії уповноважених осіб Одеської місцевої прокуратури № 3, які полягають у не розгляді її клопотання по суті у строк передбачений кримінальним процесуальним законом, в тому числі ненадання інформації про хід досудового розслідування, тобто відповіді на поставлені питання та невиконання органом досудового розслідування дій, які він повинен виконати у передбачений кримінальним процесуальним законом строк та порядок, що вказує на незаконність ухвали та слугує підставою для її скасування.

За наявності зазначених у скарзі обставин, слідчий суддя повинен був розглянути скаргу ОСОБА_6 повністю та за її результатами розгляду винести відповідне рішення.

Водночас, дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що тривале не визнання скаржника потерпілою у кримінальному проваджені, яке триває понад три роки та не надання відповіді на її клопотання, свідчать про можливе невиконання посадовими особами процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений законом строк.

Таким чином, в супереч вимог п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя не здійснив жодних заходів на захист прав та інтересів заявника у даному кримінальному провадженні, формально розглянув скаргу та прийняв безпідставне та помилкове рішення, яке суперечить положенням кримінального процесуального законодавства.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає подану заявником ОСОБА_6 скаргу такою, що підлягає розгляду.

Разом з цим доводи апеляційної скарги щодо необхідність скасування апеляційним судом ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про задоволення скарги є безпідставними, оскільки, як встановлено апеляційним судом, розгляд скарги слідчим суддею фактично проведений не був, а зважаючи на ту обставину, що такий розгляд повинен бути проведений безпосередньо слідчим суддею районного суду, апеляційний суд позбавлений можливості прийняти відповідне рішення за результатами розгляду скарги.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи зазначені вище обставини, аналізуючи їх в сукупності, в зв`язку з допущенними слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про визнання скарги ОСОБА_6 такою, що підлягає розгляду та поверненню скарги до того ж суду для розгляду іншим слідчим суддею.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого суддіПриморського районного суду м. Одеси від 27.05.2020 року, якою частково відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на дії прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 у об`єднаному кримінальному провадженні №0000023, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених. 1 ст. 189, ч. 1 ст. 190 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_6 в тому ж суді, іншим слідчим суддею.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4