Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2090/19
Провадження № 1-в/553/54/2020
У Х В А Л А
Іменем України

20.02.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

представника колонії ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» та голови спостережної комісії Подільської районної ради м. Полтави про умовно-дострокове звільнення у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого,

засудженого: 28 жовтня 2010 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64»та голова спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради у 2019 році звернулись до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення з Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64»ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він засуджений вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 жовтня 2010 року за ст. 115 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 22.02.2016 року зараховано строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 16 вересня 2003 року по 19 вересня 2003 року та з 11 січня 2012 року по 09 лютого 2012 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09 березня 2016 року виключено описку: з 21.03.2011 року по 17.02.2011 року. Початок строку відбування покарання: 21 березня 2011 року, кінець строку: 11 лютого 2021 року. Засуджений ОСОБА_5 за час перебування в Полтавській УВП (№ 23) характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. До Полтавської виправної колонії (№ 64) прибув 13.04.2011 року. Мав 42 стягнення, стягнення погашені. Має 11 заохочень. Працевлаштований на виробництві установи в бригаді зварювальників, до праці та до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється. До виконання робіт по благоустрою території і приміщень установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою, приймає безпосередню участь у їх виконанні. Начальником відділення СВПР та психологом установи даний засуджений характеризується з позитивної сторони, як особа яка довела своє виправлення, а 17.08.2019 року на засіданні комісії Полтавської виправної колонії (№ 64) прийнято рішення про направлення матеріалів до Ленінського районного суду м. Полтави щодо вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення.
Представник Полтавської виправної колонії (№ 64), приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, просив суд задовольнити подання з викладених в ньому підстав, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заявленого клопотання заперечував, оскільки за час відбування покарання з 2011 року засуджений характеризувався нестабільною поведінкою. Майже половину строку призначеного йому та відбутого покарання він допускав порушення режиму відбування покарання. В засудженого дійсно на час розгляду подання є 13 заохочень, але систематично він почав їх отримувати лише з середини 2017 року, до цього рік заохочення не застосовувались. Вважав передчасним висновок про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Засуджений ОСОБА_5 , приймаючи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, подане клопотання підтримав з викладених в ньому підстав. Просив суд задовольнити подання та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення. Послався на те, що на початку строку він дійсно допускав порушення, але потім виправився пройшов навчання, працевлаштувався та дотримується порядку відбування покарання. В теперішній час в нього є сім`я, дружина, дитина.
Захисник засудженого ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд задовольнити подання, оскільки протягом майже п`яти років до засудженого застосовуються лише заохочення, після направлення подання до суду їх застосування продовжується. Посилання на наявність 42 стягнень є безпідставними, оскільки вони погашені. Засуджений має сім`ю, професію, йому залишився один рік до закінчення строку відбування покарання. Вважала, що наявні всі підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 24 жовтня 2019 року відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , оскільки суд дійшов висновку, що засуджений не довів свого виправлення.

Полтавський апеляційний суд ухвалою від 19 грудня 2019 року ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 24 жовтня 2019 року скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції. Згідно мотивувальної частини ухвали апеляційного суду засуджений ОСОБА_5 після отримання ним повідомлення про виклик до суду, що підтверджується його підписом на розписці, ніяких заяв, зокрема про розгляд справи у його відсутність чи бажання бути присутнім не подав. Також, судом не з`ясовано його думку з приводу подання, доводи на його підтримання чи заперечення, не надана їм належна оцінка. Здійснивши розгляд подання у відсутність засудженого, за відсутності його чіткої позиції по справі, суд порушив його права, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.3 ст. 415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

У зв`язку з цим при новому розгляді подання суд виходить з мотивів, викладених в ухвалі суду апеляційної інстанції від 19 грудня 2019 року.

Так, участь засудженого та представника ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» в судовому засіданні забезпечена в режимі відеоконференції. Розгляд подання проведений за участю захисника засудженого, з яким було надано можливість конфіденційного спілкування без обмеження в часі. Судом заслухано чітку позицію всіх учасників судового розгляду, у тому числі засудженого та його захисника, щодо подання про умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку засудженого, захисника, представникаколонії, прокурора, дослідивши матеріали подання, надані представником Полтавської виправної колонії (№ 64) матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання за умисний особливо тяжкий злочин. Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням довів своє виправлення.

Судом встановлено, що вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 жовтня 2010 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 115 ч.1 КК України до 10 років позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 22.02.2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 16 вересня 2003 року по 19 вересня 2003 року та з 11 січня 2012 року по 09 лютого 2012 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09 березня 2016 року виключено описку: з 21.03.2011 року по 17.02.2011 року.

Відповідно до ч.1,3 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
До матеріалів провадження долучено кілька характеристик на засудженого ОСОБА_5 .
Так, згідно характеристики, затвердженої 17.08.2019 року за період перебування у СІЗО м. Полтави характеризувався посередньо, стягнень, заохочень не мав. З 13 квітня 2011 року ОСОБА_5 міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії (№ 64). За час відбування покарання характеризується позитивно. За порушення установленого порядку відбування покарання мав сорок два стягнення, в тому числі чотири рази поміщався у ДІЗО та один раз переводився до ПКТ. Під впливом проведених виховних та профілактичних заходів зробив для себе вірні висновки і змінив свою поведінку на кращу. Стягнення погашені в установленому законом порядку. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, за що був одинадцять разів заохочений. Дотримується правомірних взаємовідносин із персоналом установи, виконує їх законні вимоги. Утримує у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди мас охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. За станом здоров`я працездатний. Працевлаштований на виробництві установи в бригаді зварювальників, до праці та до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Згідно висновку в характеристиці: за час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. На підставі ст.81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково (а.п. 2).
У направленій до суду 16.01.2020 року ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» характеристиці, затвердженої 15 січня 2020 року, відсутні висновки про те, що засуджений за час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (а.с. 100).
04.02.2020 року захисником засудженого ОСОБА_4 направлено до суду отриману згідно адвокатського запиту характеристику на засудженого, затверджену 29 січня 2020 року, згідно якої уточнено, що засуджений має окрім 42 стягнень 12 заохочень. Згідно висновку в характеристиці: за час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. На підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково (а.п. 117).
Також згідно довідки нарахована засудженому ОСОБА_5 заробітна плата за період з 2016 року по грудень 2019 року становить 23316,20 гривень (а.с. 103).
Таким чином, згідно довідок про заохочення та стягнення (а.с. 3-4, 101-102) засуджений мав 42 стягнення, які були йому оголошені протягом 2011-2015 років, що складає майже половину призначеного та відбутого засудженим строку покарання. При цьому, 4 рази засуджений поміщався до ДІЗО, 1 раз переводився до ПКТ, мав дисциплінарне стягнення у виді суворої догани. Крім того, ОСОБА_5 має 12 заохочень. Крім того, 17 лютого 2020 року захисником направлено до суду незавірені ксерокопії матеріалів про застосування до засудженого 13 заходу заохочення у виді подяки від 14 лютого 2020 року.
При цьому подання про застосування до засудженого заходів заохочення датованих 16.11.2019 року та 14.02.2020 року, тобто вже після прийняття рішення про можливість умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 у 2019 році.
Крім того, згідно матеріалів особової справи засудженого та наданих характеристик 01 квітня 2016 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст.101 КВК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення.
16 жовтня 2017 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України, враховуючи подану ним заяву про відмову від пільги.
16 серпня 2018 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні пільги згідно ст. 81 КК України, як особі, яка не довела своє виправлення.

Наведене свідчить про нестабільну поведінку засудженого протягом тривалого строку відбування покарання, який складає чотири роки. Суд визнає обґрунтованими доводи прокурора про те, що систематично засуджений почав отримувати заходи заохочення лише з середини 2017 року, до цього рік заохочення не застосовувались. Таким чином, поведінка засудженого дійсно змінилась на краще, однак такі зміни з огляду на відбуте ОСОБА_5 покарання в цілому та його поведінку протягом всього періоду відбування покарання, не дають обґрунтованих підстав для висновку, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
За таких обставин, суд вважає передчасним висновок про те, що засуджений своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
З урахуванням викладеного, досліджених матеріалів провадження та матеріалів особової справи засудженого, висловленої в судовому засіданні позиції прокурора, суд вважає передчасним висновок про те, що ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим суд вважає, що подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, статті 81 КК України, керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи діб з дня проголошення,а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1