Справа № 336/2853/19
Провадження № 1-кп/336/216/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурорки ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя об`єднане кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.11.2008 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.186, ст. 104 КК України до 4 років позбавлення з іспитовим строком 2 роки;

-31.05.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-06.12.2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст.185, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за період з 21.10.2016 року по 06.12.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Звільнився 03.08.2018 року з ВК № 101 по відбуттю строку покарання;

-07.05.2019 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі (початок строку відбування покарання рахується з моменту його фактичного затримання - 19.02.2019 року);

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19.02.2019 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою між собою, діючи з корисливих мотивів, а ОСОБА_4 , діючи повторно, знаходячись у салоні трамваю № 15, в який сіли на зупинці громадського транспорту «Гортоп», помітивши в салоні трамваю потерпілу ОСОБА_11 , реалізовуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення її майна, діючи узгоджено між сбою, почали переслідування потерпілої ОСОБА_11 , для чого вийшли разом з нею на зупинці громадського транспорту «Іванова» в м. Запоріжжі та направились за нею до будинку АДРЕСА_3 . Коли потерпіла ОСОБА_11 , наблизившись до хвіртки паркану, яким обмежено доступ сторонніх осіб до двору будинку, усвідомлюючи, що її переслідують двоє, які рухалися за її спиною, вирішила не втрачати час на відпирання хвіртки, і, розвернувшись, попрямувала в зворотному напрямку з метою увійти у двір з іншого боку будинку, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , діючи узгоджено між собою, також змінили напрямок свого руху на протилежний і продовжили переслідування потерпілої ОСОБА_11 , увійшовши слідом за нею у двір вказаного будинку. ОСОБА_11 , наближаючись до під`їзду № 5 вищевказаного будинку, в якому вона мешкає, достовірно розуміючи, що її переслідують дві особи, почала бігти до вказаного під`їзду. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел почав бігти за нею, в той час, як ОСОБА_4 направився за ними і зупинився неподалік під`їзду, в який забігла потерпіла ОСОБА_11 , а за нею і ОСОБА_5 . ОСОБА_5 забіг за потерпілою ОСОБА_11 в під`їзд № 5 вищезазначеного будинку, де, наздогнавши її між першим та другим поверхом, відкрито, шляхом ривку рукою вирвав з правої руки потерпілої ОСОБА_11 жіночу сумку-клатч біло-чорного кольору, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, в якій знаходився мобільний телефон марки «TexetTM-4772/iX» в корпусі чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 928 від 19.03.2019, виконаним судовим експертом ОСОБА_12 , який діє на підставі свідоцтва № 1847, виданого 25.11.2016 року рішенням ЦЕКК при Міністерстві юстиції України, складає 633, 33 грн., в якому на момент скоєння кримінального правопорушення знаходилась сім-карта мобільного оператора «lifecell» з абонентським номером НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 .

Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном вибіг з приміщення під`їзду, а ОСОБА_4 , дочекавшись поки ОСОБА_5 вибіг з під`їзду, побіг в одному з ним напрямку, та разом вони зникли з місця вчинення злочину, неподалік від якого були затримані.

Своїми діями ОСОБА_5 і ОСОБА_4 спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 633, 33 грн.

23 лютого 2019 року приблизно о 17 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку № 22 по пр. Моторобудівників у м. Запоріжжя, переслідуючи потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від вищевказаної адреси до під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_4 , де, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 , підійшов до потерпілого ОСОБА_9 та наніс йому долонею руки один удар в область голови, після чого схопив потерпілого ОСОБА_9 за комір светра, за допомогою м`язової сили рук, ОСОБА_5 поваливпотерпілого ОСОБА_9 на поверхню асфальту, внаслідок чого ОСОБА_9 вдарився передньою поверхнею тулуба. Після чого ОСОБА_5 перевернув потерпілого ОСОБА_9 на спину та наніс останньому декілька ударів в область голови та тулуба. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 відкрито викрав з правої кишені куртки потерпілого ОСОБА_9 мобільний телефон «PrestigioMultiPhonePAP4500» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , вартість якого згідно з висновком № 929 від 18.03.2019 року судового експерта ОСОБА_12 , який діє на підставі свідоцтва № 1847, виданого 25.11.2016 року рішенням ЦЕКК при Міністерстві юстиції України, складає 712, 50 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 712, 50 грн.

Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину побіг у бік зупинки транспорту «Гортоп» Шевченківського району м. Запоріжжя, де був затриманий.

27 травня 2019 року о 12 годині 04 хвилини неповнолітній ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщенні торгового залу магазину ТОВ «РУШ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 20, шляхом вільного доступу, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, таємно викрав з доступної для покупців магазину торгової полиці туалетну воду «ANGELSCHLESSERhommeEAUDETOILETTENATURALSPRAYVAPORISATEUR» 75 ml 2.5Fl.Oz.US в кількості 1 штуки, вартість якої складає 1039, 20 грн. за 1 штуку без рахування НДС, яка належить ТОВ «РУШ». Викрадене майно ОСОБА_5 сховав в джинсові шорти, в які був одягнений та не маючи наміру розрахуватися за вищевказаний товар вийшов з магазину ТОВ «РУШ» та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди магазину ТОВ «РУШ» на загальну суму 1039, 20 грн.

02.12.2019 року у період часу з 06 години 00 хвилин до 10 години 45 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, використовуючи ключ мешканця цієї квартири ОСОБА_13 , яким заволодів у невстановлений спосіб, з яким разом напередодні розпивали спиртні напої, протиправно проник до квартири АДРЕСА_5 , власницею якої є ОСОБА_10 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаній квартирі, з кухонної кімнати викрав газову піч марки ARDO моделі А640G6 в корпусі сірого кольору, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи судового експерта ОСОБА_12 № 3443 від 18.12.2019 року становить 3000, 00 грн., яка належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та з комоду, який знаходиться в коридорі зазначеної квартири, викрав машинку для стрижки волосся марки «GAMASALONEXCLUSIVECLIPPER» моделі РRО 7.6 в корпусі темно-синього кольору, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи судового експерта ОСОБА_12 № 3443 від 18.12.2019 року становить 647, 45 грн., яка також належить ОСОБА_10 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 3 647, 45 грн.

Після вчинення злочину ОСОБА_5 , разом з викраденим майном зник з місця його вчинення та направився у напрямку зупинки «Гортоп», де біля ринку продав викрадене майно невідомій особі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнав, зазначив, що він його не вчиняв. Пояснив, що 19.02.2019 року знаходився на зупинці громадського транспорту «Гортоп», де зустрів ОСОБА_5 , з яким вони випивали спиртні напої, потім вони пішли в напрямку вулиці Іванова. Дійшовши до супермаркету «АТБ», що знаходиться на вулиці Іванова, ОСОБА_5 відійшов на 5 хвилин, а він залишився біля магазину, бачив, що за супермаркет пішла дівчина, за нею пішов ОСОБА_5 , дівчина прискорила ходу. Потім через декілька хвилин він побачив як ОСОБА_5 біжить та в нього у руках була жіноча сумочка та зрозумів, що він вчинив злочин. Він також побіг, чому не знає, біг в напрямку зупинки громадського транспорту «Гортоп», потім ОСОБА_5 його наздогнав, почали бігти разом, потім йшли. Пройшовши приблизно метрів 10, їх зупинив поліцейський патруль, почали цікавитися чи є в них заборонені речі, він сказав, що в нього нічого не має, ОСОБА_5 сказав, що в нього є телефон. В подальшому при допиті стверджував, що жіночої сумочки в руках у ОСОБА_5 він не бачив. Також показав, що він був одягнений у куртку коричневого кольору, а ОСОБА_5 у куртку синього кольору, однак ОСОБА_5 після вчинення ним злочину, коли вони бігли попросив його обмінятися куртками, причину не повідомив, однак він погодився. Також пояснив, що про наміри ОСОБА_5 вчинити злочин йому не було відомо, про вчинення будь-яких протиправних діянь вони з останнім не домовлялись, свою участь у вчиненні злочину та причетність до нього заперечує. Просив його виправдати.

Під час дослідження судом доказів ОСОБА_4 пояснив, що був дуже п`яний, тому погоджується, що потерпіла ОСОБА_11 відтворює події, які насправді були, погоджується також, що на відеозаписах в камер відеоспостережень відображені справжні події, але він просто був поруч з ОСОБА_5 , ніякого умислу в нього не було, до під`їзду, куди забіг ОСОБА_5 слідом за потерпілою, не підходив, ніякої мети не мав, чому біг разом з ОСОБА_5 не може пояснити, напевно, тому, що злякався, бо зрозумів, що той вчинив злочин. Не заперечує, що разом з ОСОБА_5 йшов за потерпілою, спочатку з однієї сторони входу у двір будинку, а потім з другої, але до дверей під`їзду не підходив, і не міг, як зазначено в обвинувальному акті, вчинити будь яких дій з зазначеною метою недопущення сторонніх осіб до під`їзду.

Пояснив також, що в трамваї не їхав, йшов з ОСОБА_5 зі сторони «Гортопу» пішки, він його проводжав додому, він проживає по АДРЕСА_1 , йому треба було попасти додому, бо в нього був запобіжний захід домашній арешт і до нього додому щовечора приходили працівники поліції і фотографували, чому рухався з ОСОБА_5 в напрямку, що є протилежним до його місця проживання, а також з якою метою обмінявся з ОСОБА_5 куртками - пояснити не може. Дуже жалкує, що так сталося, він винуватий перед потерпілою, але був п`яний і не усвідомлював нічого, ні про що з ОСОБА_5 попередньо не домовлявся, просто був поруч, готовий нести відповідальність за те, що не перешкоджав ОСОБА_5 , просить суворо його не карати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні інкримінованих йому злочинів передбачених ч. 2 ст. 186 КК України визнав, однак при цьому заперечував, що епізод від 19.02.2019 року вчинений ним за попередньою змовою з ОСОБА_4 , а 23.02.2019 року за попередньою змовою з невстановленою особою з застосуванням до ОСОБА_9 насильства, бо вчиняв ці злочини сам, ОСОБА_9 вдарив, бо той щось образливе на нього сказав, а коли він впав, побачив, що в нього випав телефон, вирішив, чому б йому не забрати його. Не визнає зазначену в обвинуваченні вартість викраденого ним телефону у потерпілого ОСОБА_9 , газової пічки і машинки для стрижки волосся, викрадених ним у потерпілої ОСОБА_10 , не визнає викрадення з цієї квартири будь якої грошової суми.

Так ОСОБА_5 пояснив, що 19.02.2019 року ввечері вони разом з ОСОБА_4 йшли з зупинки громадського транспорту «Гортоп» до вулиці Іванова, він хотів провести останнього додому, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Потерпілу побачив біля супермаркету «АТБ», що розташований на вул. Іванова та пішов за нею. Потім пояснював, що він дійшов до кав`ярні «Золотий ключик», де побачив потерпілу ОСОБА_11 , потім вона обійшла будинок, в якому знаходиться вказана кав`ярня та повернула біля супермаркету «АТБ» у двори, а ОСОБА_4 , який у той момент стояв біля супермаркету «АТБ» він сказав його зачекати. Повернувши у двір будинку потерпіла почала йти швидше, підбігла до під`їзду, відчинила двері та зайшла до під`їзду, а він встиг притримати двері та забігти слідом за нею. Між першим та другим поверхами він наздогнав потерпілу та вирвав у останньої з рук сумку, яку сховав під куртку та почав тікати. Вибігши з під`їзду, побачив, що ОСОБА_4 , побачивши його, почав бігти в одному з ним напрямку, в подальшому він наздогнав ОСОБА_4 .. Бігли вони по провулку, що знаходиться за супермаркетом «АТБ» через двір школи № 12 в сторону зупинки громадського транспорту «Гортоп». Викрадену сумку він викинув у кущі біля магазину «Економ», а мобільний телефон сховав у карман штанів. Пояснив, що попросив ОСОБА_4 обмінятися з ним куртками, щоб погрітися. Спочатку пояснював, що зробив це ще до вчинення злочину, потім пояснював, що обмін куртками відбувся вже після цього. Приблизно через хвилин 5 після вчинення ним злочину, їх з ОСОБА_4 зупинив поліцейський патруль біля магазину «Економ». Наполягає, що вчинив вказаний злочин самостійно, участі у ньому ОСОБА_4 не приймав, про його наміри останній не знав. Після дослідження відеозаписів з камер відеоспостереження, пояснив, що не заперечує, що на записах відображено події, які насправді відбувалися, в кадрах впізнає потерпілу, себе і ОСОБА_4 , чому давав показання, які розбіжні з подіями, відображеними на відео, пояснити не може, наполягає, що ОСОБА_4 з ним ніякого злочину не вчиняв.

Про обставини викрадення ним майна, що належить потерпілому ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , пояснив, що він 23.02.2019 року перебував у кафе в якому зустрів свого знайомого ОСОБА_9 , який живе неподалік. Вони випивали спиртні напої, потім вийшли на вулицю покурити, після чого ОСОБА_9 попрямував додому, останній сказав йому щось неприємне, а тому він вдарив його кулаком у голову, той впав на землю, в нього випав телефон, який він забрав. Почав тікати з місця вчинення злочину, в подальшому його затримали працівники поліції. При цьому зазначив, що вчинив вказаний злочин самостійно та наміру викрадати майно у потерпілого із застосуванням насильства він не мав.

Стосовно злочину вчиненого ним 27.05.2019 року, пояснив, що вину повністю визнає, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та зазначив, що того дня він зайшов до магазину «Єва», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 20, підійшов до торгової полиці, де розміщені духи, взяв туалетну воду марку якої він не пам`ятає, та поклав до шортів в які був одягнений, працівники магазину обшукували його, однак викрадене не знайшли, потім його приблизно через годину затримали працівники поліції та вилучили викрадені духи. Пояснив, що вкрав духи, оскільки хотів зробити матері подарунок на день її народження. У вчиненому розкаюється.

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав частково та пояснив, що він 02.12.2019 року десь об 11-00 год. чи 12-00 год. випивав спиртні напої із знайомим, потім останній дав йому ключі від квартири та домофону, та він пішов за місцем його проживання, яке було йому відоме. В подальшому з квартири, яка знаходиться в будинку біля парку «ім. Клімова», він викрав газову піч, що знаходилась на підлозі у кухні та була відключена від газопостачання, та з комоду, що знаходився в коридорі, машинку для стрижки волосся. Пояснив, що газову піч, яка хоча і була важка, але він виносив самостійно з третього поверху на ліфті. В подальшому по дорозі біля ринку зустрічній невідомій особі продав газову піч за 300, 00 грн., а машинку для стрижки волосся за 200, 00 грн. Крім того пояснив, що грошові кошти у сумі 2 100, 00 грн., про які зазначено в обвинувальному акті, він не крав, також не погоджується з вартістю викраденого ним майна, яка зазначена в обвинувальному акті.

У скоєних злочинах розкаюється, просить його суворо не карати.

Ураховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, що був вчинений 19.02.2019 року, не визнав, позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину у вчиненні вищезазначеного інкримінованого йому злочину визнав частково, вказав, що він його вчинив самостійно без участі ОСОБА_4 , частково визнав вину у вчиненому ним злочині 23.02.2019 року, фактично оспорюючи його правову кваліфікацію, надану в обвинувальному акті, а також частково визнав вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд ухвалив дослідити докази, що стосуються пред`явленого ОСОБА_4 і ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України та пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України(епізод від 23.02.2019 року), ч. 3 ст. 185 КК України в повному обсязі, докази в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України в зв`язку з повним визнанням ОСОБА_5 своєї вини, фактичні обставини цього обвинувачення ніким не оспорювалися не досліджувати.

Представник потерпілого ТОВ «РУШ» в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без участі представника потерпілого, цивільний позов не заявлений, покарання просив призначити на розсуд суду. (а.с.140 т. 2).

Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні ними злочинів, за встановлених судом обставин, що викладені у вироку, та в обсязі, встановленому судом, що підтверджується наступними доказами.

По обвинуваченню ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчинненні злочину за ч. 2 ст. 186 КК України 19.02.2019 року:

- показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що 19.02.2019 року приблизно о 20 год. 20 хв. вона поверталась додому з уроків англійської мови, які проходять у Запорізькому національному університеті, підійшла до трамвайної зупинки «майдан Волі», дочекалась трамвая № 15, зайшла до салону та сіла на одинарне сидіння на середньому майданчику трамвая, позаду нею був вихід. Через декілька зупинок у трамвай зайшли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зайняли подвійне сидіння позаду неї. Вона звернула на них увагу, оскільки в них була неприємна мова. На трамвайній зупинці «прохідна АТ «Мотор-Січ» вона звернула увагу на час, на годинниках було 20 год. 50 хв. Під`їжджаючи до трамвайної зупинки «вулиця Іванова», вона з середнього майданчику трамвая підійшла на передній, в той момент до неї різко підійшли ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вийшовши з трамваю, перейшовши проїжджу частину вона попрямувала додому до свого будинку АДРЕСА_3 з боку кав`ярні «Золотий ключик». На той період часу двір будинку з боку кав`ярні був огороджений парканом, стояла хвіртка, яка була невдало зроблена та прогиналась, що створювало труднощі щоб її відчинити. Підійшовши до хвіртки вона побачила, що позаду неї зупинились ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , подивилась на хвіртку, зрозуміла, що тільки витратить час на її відкриття, вирішила обійти будинок з іншого боку, а також перевірити - чи переслідують її вказані чоловіки, чи їй так здається. Обходячи будинок вона почала хвилюватися та прискорювати ходу, на повороті будинку, коли підходила до першого під`їзду хлопці її наздогнали, вона ще більше прискорила ходу, а потім біля під`їзду 2 чи 3 почала бігти, підбігла до свого під`їзду, відчинила двері, забігла, в той момент вона думала, що магніт на двері спрацював та вона зачинилась, однак пробігши по сходинках, вона почула гуркіт, в той момент ОСОБА_5 декількома ривками смикнув двері та забіг у під`їзд. ОСОБА_5 підбіг до неї та двома ривками висмикнув в неї з рук сумку, це відбувалося на сходах між першим та другим поверхом, та почав тікати. Вона побігла за ним, добігши до першого під`їзду зрозуміла, що не наздожене його. Окремо звернула увагу на те, що коли вона стояла біля кав`ярні «Золотий ключик» і ОСОБА_4 , і ОСОБА_5 були вдвох та переслідували її до під`їзду також вдвох, однак коли вона вибігала з під`їзду за ОСОБА_5 , вона не звернула уваги на ОСОБА_4 , оскільки була стурбована тим, що в неї вкрали речі. Також зазначила, що ОСОБА_4 бачив, як ОСОБА_5 висмикував двері під`їзду та розуміючи, що вказані дії не несуть в собі добрих наслідків, не зупинив свого друга, тим самим не попередивши вчинення злочину. Також пояснила, що коли вона їхала у трамваї, вона дзвонила своєму чоловікові, а тому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 могли звернули увагу на наявність в неї мобільного телефону. Ключі від дому в неї залишились у руках, а тому повернувшись додому, де вона мешкає з матір`ю, братом та сусідами, зателефонувала в поліцію та пояснила про обставини події, що трапилась з нею, описала прикмети ОСОБА_5 , оскільки добре його запам`ятала, бо у під`їзді було добре освітлення. При цьому зазначила, що ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_4 її не били. Коли приїхав поліцейський патруль, вони разом їздили по дворах шукали їх, вона дзвонила з телефону свого брата на свій телефон, на дзвінок відповів ОСОБА_5 , потім мобільний телефон був відключений. В подальшому їм повідомив інший патруль, що затримали осіб з її речами. Під`їхавши до місця де затримали обвинувачених, вона побачила, що її сумка лежала на землі неподалік від них, а мобільний телефон був у ОСОБА_5 у рюкзаку, потім вони всі поїхали до відділення поліції. На поставлене запитання пояснила, що у момент коли її грабував ОСОБА_5 , він був одягнений в спортивну куртку з двома смугами темно-синього кольору та світло-синього кольору, спортивні штани та кросівки, а ОСОБА_4 у куртку коричневого кольору, спортивні штани та кросівки. Коли патрульні затримали обвинувачених, та вони під`їхали до них, вона побачила, що обвинувачені помінялись куртками, та ОСОБА_5 був одягнений у куртку коричневого кольору, а ОСОБА_4 у куртку з темно-синім та світло-синім кольорами. Це ввело її в оману і у відділенні поліції вона спочатку впізнала у ОСОБА_4 , особу, що її грабувала, оскільки він був одягнений у куртку з темно-синім та світло-синім кольорами так само як і особа, що її грабувала, однак сумнівалась стосовно зросту. Прийшовши додому, заспокоївшись, відпочивши та обміркувавши подію, що сталась, вона зрозуміла, що помилилась, оскільки особа, яка її грабувала була вище на зріст, під час грабування він стояв нижче сходинками і не міг бути малого росту. Наступного дня зранку вона пішла у відділення поліції, пояснила, що при впізнанні помилково вказала на ОСОБА_4 , як на особу, що її грабувала, та впізнала ОСОБА_5 як особу що її грабувала. Просила обвинувачених суворо не карати, матеріальних претензій до них не має;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що приблизно наприкінці лютого 2019 року в складі патрульної поліції вони з напарником ОСОБА_15 патрулювали по Шевченківському району, почули в радіоефірі інформацію про те, що було вчинено грабіж у під`їзді буд. АДРЕСА_3 та про прикмети нападників. Десь хвилин через 20 за адресою АДРЕСА_6 було виявлено двох чоловіків, схожих по прикметам на нападників, напарник ОСОБА_15 побачив, як вони «скинули» сумочку, вирішено було їх зупинити та провести поверхневий огляд, одночасно про це сповісти слідчо оперативну групу, а також місце, де була викинута сумочка. Як в подальшому було встановлено, вказаними особами були ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Поряд з ними, неподалік на землі, на розі будинку лежала жіноча сумка-клатч та телефон. Вони з напарником сповістили слідчо-оперативну групу, потім з іншим екіпажем поліції прибула потерпіла і вказала на ОСОБА_5 і ОСОБА_4 як осіб, що пограбували її;

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що 19.02.2019 року вони з напарником ОСОБА_14 патрулювали по Шевченківському району на автомобілі, приблизно о 21-00 год. отримали повідомлення про те, що у жінки викрали мобільний телефон, сумку. Приблизно через 30 хвилин по пр. Моторобудівників, десь в районі буд. 56, точну адресу назвати не може, але будинок, що розташований напроти прохідної АТ «Мотор-Січ», в якому магазин «Вікна», «Оптика», вони побачили двох чоловіків, які йшли. Коли вони з напарником підходили до них побачили, що вони відходять від речей неподалік від них, приблизно в метрі, що лежали на землі, а саме сумка-клатч, чохол від мобільного телефону, які за прикметами збігались з викраденими. Ними була викликана слідчо-оперативна група, під`їхала і потерпіла разом з сусіднім патрулем, яка впізнала вказаних осіб та пояснила, що саме вони її пограбували. Потім у одного з вказаних чоловіків молодшого за віком в сумці виявився мобільний телефон, що належав потерпілій;

- протоколом огляду місця події від 19.02.2019 року та фототаблицями до нього, а саме ділянки місцевості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, 56, в ході огляду якої виявлено та вилучено жіночу сумку-косметичку в корпусі чорно-білого кольору в забарвленні «Зебра» та чохол від мобільного телефону марки «Texet» (а.с.5- 8 т. 2);

- заявою потерпілої ОСОБА_11 від 20.02.2019 року про долучення до матеріалів кримінального провадження копій документів на мобільний телефон марки «Texet TM-4772/iX» імеі 1: НОМЕР_2 , гарантійного талону на вказаний телефон (а.с.10-11 т.2);

- заявою ОСОБА_5 , відповідно до якої останній зазначає, що добровільно видає в присутності працівників поліції мобільний телефон «Texet TM-4772/iX» в корпусі чорного кольору, імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , на заяві міститься підпис ОСОБА_5 та його матері ОСОБА_6 (а.с.12 т. 2);

- постановою про визнання речовими доказами від 19.02.2019 року жіночої сумки-клатча біло-чорного кольору, чохла від мобільного телефону чорного кольору, мобільного телефону «Texet TM-4772/iX» (а.с.13 т. 2);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.02.2019 року, згідно з яким 20.02.2019 року о 00 год. 30 хв. (час фактичного затримання 19.02.2019 року о 23 год. 15 хв.) було затримано ОСОБА_4 в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України як особу, на яку безпосередньо після вчинення злочину вказав очевидець, в тому числі потерпілий або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин (а.с.14-16 т. 2);

- ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2019 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з 19 лютого 2019 року з 23.15 год. (а.с.28 т.2);

- протоколом огляду від 20.02.2019 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого в присутності понятих, за участю потерпілої ОСОБА_11 в приміщенні службового кабінету № 26 Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області було оглянуто мобільний телефон «Texet TM-4772/iX» в корпусі чорного кольору, імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , чохол на телефон із матеріалу схожого на шкіру та сумку-клатч біло-чорного кольору. Під час огляду потерпіла ОСОБА_11 зазначила, що це саме її майно, яке 19.02.2019 року було відкрито викрадено невідомим у приміщенні під`їзду № 5 на сходинковому майданчику 1 поверху будинку № 64 по пр. Моторобудівників в м. Запоріжжя (а.с.17-21 т.2);

- висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 928 від 19.03.2019 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2019 року про призначення судової товарознавчої експертизи мобільного телефону «Texet TM-4772/iX»Б, зі звітом про фактичні затрати на проведення експертизи № 928 від 19.03.2019 року в сумі 170 грн. (а.с.22-23 т.2), згідно з яким ринкова вартість мобільного телефону «Texet TM-4772/iX» в корпусі чорного кольору, який був придбаний у липні 2014 року та з того часу введений в експлуатацію, станом на 19.02.2019 року, з урахуванням зносу, складає 633, 33 грн. (а.с.24-27 т. 2);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.03.2019 року та диском до нього, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_11 впізнає особу під № 3, якою є ОСОБА_5 , вказавши на те, що саме ця особа скоїла відкрите викрадення її майна 19.02.2019 року; вказану особу впізнає за загальними рисами обличчя, за статурою, тілобудовою, мімікою (а.с.244-250 т. 2);

- заявою ОСОБА_4 від 25.03.2019, відповідно до якої він добровільно видав слідчому куртку коричневого кольору якою він 19.02.2019 року обмінявся з ОСОБА_5 після вчиненого останнім кримінального правопорушення (а.с.9 т.4);

- протоколом пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 26.03.2019 року з якого вбачається, що потерпілій ОСОБА_11 було пред`явлено для впізнання предмет зображений на фотознімку куртку зі смугами темно-синього та світло-синього кольорів, зазначену куртку вона впізнала за кольором, довжиною, фасоном та пояснила, що у вказану куртку була одягнена особа, яка знаходячись у під`їзді буд. АДРЕСА_3 , шляхом ривку відкрито викрала її майно 19.02.2019 року приблизно о 21-00 год. (а.с.10-11 т.4);

- протоколом огляду предмета від 27.03.2019 року про огляд куртки спортивної, чоловічої, балоневої 52 розміру, яка має дві смуги різного кольору: синього та світло-синього (а.с.12 т. 4);

- постановою від 27.03.2019 року про визнання вищевказаної куртки речовим доказом (а.с.13-14 т.4);

- протоколом огляду предмету від 27.03.2019 року з ілюстраційною фототаблицею відповідно до якого було оглянуто куртку чоловічу коричневого кольору, яка належить Сенічеку та добровільно була видана останнім слідчому (а.с.166-167 т.4);

- постановою від 27.03.2019 року про визнання вказаної чоловічої куртки коричневого кольору речовим доказом (а.с.168-169 т. 4);

- протоколом слідчого експерименту від 03.05.2019 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , в ході якого встановлено, що 19.02.2019 року приблизно о 21-00 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 направилися за потерпілою ОСОБА_11 , яка прямувала до будинку АДРЕСА_3 . Після того, як потерпіла підійшла до паркану з хвірткою, на якій встановлено кодовий замок та помітила двох чоловіків, які йшли та стоять позаду неї, вона обійшла будинок з іншого боку та ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 направилися за нею. Після чого ОСОБА_5 побіг за потерпілою, яка зайшла до 5 під`їзду та вирвавши з руки потерпілої сумку-клатч вибіг з під`їзду та побіг у інший бік, де в подальшому зустрівся з ОСОБА_4 (а.с.17-18 т. 4);

- відеозаписом здійснення вказаної слідчої дії, дослідженим в ході судового розгляду, який відтворює описані в протоколі слідчого експерименту події (а.с. 125 т. 4);

- запитом від 20.02.2019 року № 20к/48/04-2019 слідчої Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_16 що адресований кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 64 про надання відеозаписів, в разі їх наявності, з камер зовнішнього відеоспостереження за 19.02.2019 року з 20-30 год. по 19.02.2019 року 21-30 год. у вказаному приміщенні кав`ярні. У лівому нижньому куті аркушу міститься напис «Отримав, відео надано 20.02.2019 та підпис» (а.с. 193 т.4).;

- протоколом огляду від 27.03.2019 року відеозапису з камер відеоспостереження, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 64, на якому зафіксовано, що біля кафе «Золотий ключик» з`являється силует особи жіночої статі, яка в лівій руці тримає пакет. В подальшому при перегляді того ж відео з`являється силует особи чоловічої статі № 1 яка рухається, слідуючи за особою жіночої статі, яка раніше з`являлась на відеозаписі. На зазначеній особі чоловічої статі надягнута куртка синього відтінку , а на голові надітий капюшон, через плече надіта по всій ймовірності сумка чоловіча з широкою ручкою-лямкою, штани темного кольору. За особою чоловічої статі № 1, рухається особа чоловічої статі № 2 на якій одягнута куртка коричневого кольору. В подальшому при перегляді того ж відеозапису видно, що особи чоловічої статі № 1 та № 2 наблизились до особи жіночої статі, в подальшому особа жіночої статі змінює напрямок свого шляху в зворотну сторону і відходить від вказаних осіб чоловічої статі. Особа жіночої статі відійшла від вказаних раніше осіб на відстань, що складає приблизно 3-4 метри, а особи чоловічої статі № 1 та № 2 почали рух по шляху проходження особи жіночої статі (а.с. 194-197т.4);

- відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні на якому зафіксовані обставини, які повністю співпадають з тими, що зазначені у вказаному вище протоколі огляду (а.с.198 т.4). При дослідженні в суді цього відеозапису ОСОБА_5 додатково пояснив, що на відеозапису зафіксовані події 19.02.2019 року, під особою, що зазначена в протоколі огляду під № 1, він впізнає себе, а під № 2 ОСОБА_4 , особа жіночої статі ОСОБА_11 , обставини, що відображені на відеозапису він не заперечує. ОСОБА_4 також не заперечив обставин, що відображені на відеозапису, зазначив, що особа жіночої статі то ОСОБА_11 , а поруч з ОСОБА_5 - він;

- постановою від 27.03.2019 року про визнання речовим доказом диску з вищевказаним відеозаписом з камер відеоспостереження розташованих за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 64 (біля кав`ярні «Золотий Ключик») (а.с. 199-201 т.4), в тексті якої слідчою зазначено, що відеозапис з камери відеоспостереження 20.02.2019 року було надано адміністрацією кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_5 », 27.03.2019 р. оглянуто слідчим і записано на DVD диск, який і визнано речовим доказом;

- протоколом огляду від 27.03.2019 року в ході якого було проведено огляд відеозапису з камер відеоспостереження, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 64 на якому зафіксовано, що біля будинку з`являється силует особи жіночої статі, яка у лівій руці тримає пакет. В подальшому з`являється силует особи чоловічої статі № 1, яка рухається швидко, слідуючи за особою жіночої статі, яка раніше з`являється на відеозаписі. На вказаній особі чоловічої статі через плече надіта по всій ймовірності сумка чоловіча з широкою ручкою-лямкою. Також зафіксовано як за особою чоловічої статі № 1 слідує особа чоловічої статі № 2 повільним кроком та слідує до під`їзду в який забігла особа чоловічої статі № 1. Через деякий час особа чоловічої статі № 2 починає швидко рухатися в зворотному напрямку та за особою № 2 слідом швидко рухатися особа чоловічої статі № 1 (а.с.202-205 т.4);

- відеозаписом з камери відеоспостереження, дослідженим в судовому засіданні, на якому зафіксовані обставини, які повністю співпадають з тими, що зазначені у вказаному вище протоколі огляду (а.с.206 т.4). При дослідженні в суді цього відеозапису ОСОБА_5 і ОСОБА_4 додатково пояснили, що на відеозапису зафіксовані події 19.02.2019 року, з якими вони погоджуються, на відеозапису зображені вони і потерпіла ОСОБА_11 , захисником ОСОБА_7 зауважено на тому, що цим записом спростовується встановлена органом досудового розслідування обставина, що ОСОБА_4 залишився біля вхідної двері в під`їзду з, начебто, метою недопущення до нього сторонніх осіб та подальшого викриття злочинних дій, насправді, на відео зафіксовано, що ОСОБА_4 залишився біля сусіднього під`їзду, що свідчить про відсутність у нього наміру, вказаного в обвинуваченні. Допустимість цього доказу стороною захисту не оспорюється, оскільки він спростовує висновок сторони обвинувачення;

- постановою від 27.03.2019 року про визнання речовим доказом диску з вищевказаним відеозаписом з камер відеоспостереження розташованих за адресою: АДРЕСА_7 ) (а.с.207-209т.4), в тексті якої слідчою зазначено, що відеозапис з камери відеоспостереження 20.02.2019 року було надано адміністрацією кав`ярні «Золотий ключик», 27.03.2019 р. оглянуто слідчим і записано на DVD диск, який і визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності і допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає, однак такий обов`язок виникає лише у разі, якщо допустимість доказу ставиться під сумнів.Така ж позиція була висловлена у своєму висновку Верховним Судом колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду 12 грудня 2019 року у справі№750/5745/15-к.

Стороною захисту зауважено про недопустимість і неналежність протоколів пред`явлення осіб для впізнання по фотознімкам, оскільки в порушення ч. 1 ст. 228 КПК України до пред`явлення для впізнання ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_11 , вона його бачила на місці затримання, а пред`явлення для впізнання обвинувачених працівникам поліції, які їх затримували, не має ніякого доказового значення, бо обставини, що встановлені на підставі цих впізнань, не є обставинами, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

З огляду на вимоги ст. 91 КПК України, суд визнає неналежними наступні докази, з огляду на те, що встановлені на їх підставі обставини не є обставинами, які в силу ст. 91 КПК України підлягають доказуванню:

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2019 року (однак дата протоколу зазначена невірно як 21.01.2019 року, що є очевидною опискою) та довідки до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 вказав на фотознімок № 2 із зображенням ОСОБА_4 , на якого вказала потерпіла, який шляхом ривку заволодів її сумкою в якій знаходився мобільний телефон та грошові кошти в сумі 100 грн. (а.с.65-67а т. 4);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2019 року (однак дата протоколу зазначена невірно як 21.01.2019 року, що є очевидною опискою) та довідки до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 вказав на фотознімок № 3 із зображенням ОСОБА_4 , який 19.02.2019 року шляхом ривку заволодів майном потерпілої ОСОБА_11 (а.с.68-71 т.4);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.03.2019 року та довідки до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 вказав на фотознімок № 1 із зображенням ОСОБА_5 , та пояснив, що впізнає вказаного чоловіка за рисами обличчя та зазначив, що вказаний чоловік 19.02.2019 року знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 56 був затриманий ним та його колегою ОСОБА_14 , будучи на службі УПП в Запорізькій області за орієнтуванням, яке було зазначено по радіостанції УПП, а також особа зображена на фото № 1 вів себе підозріло, а саме тікав. Також вказаний громадянин на місці затримання знаходився з громадянином, який представився як ОСОБА_4 та у особи зображеній на фото № 1в подальшому було виявлено телефон марки «Texet TM-4772/iX» (а.с.1-4 т.4);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.03.2019 року та довідки до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 вказав на фотознімок № 4 із зображенням ОСОБА_5 , та надав пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_15 у вищезазначеному протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с.5-8 т. 4).

Зазначені в перелічених протоколах обставини ніким не оспорюються, не спростовують встановлені судом фактичні обставини щодо затримання саме ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Оскільки протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2019 року та довідки до нього, відповідно до якого, як зазначено захисником ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_11 впізнала за фотознімком ОСОБА_4 , прокурором суду для дослідження як доказ не надавався, відповідно судом не досліджувався, суд не надає йому оцінки.

Стороною захисту заявлено також про недопустимість таких доказів:

- запиту від 20.02.2019 року № 20к/48/04-2019 слідчої Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_16 що адресований кав`ярні «Золотий ключик» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 64 про надання відеозаписів, в разі їх наявності, з камер зовнішнього відеоспостереження за 19.02.2019 року з 20-30 год. по 19.02.2019 року 21-30 год. у вказаному приміщенні кав`ярні, у лівому нижньому куті аркушу міститься напис «Отримав, відео надано 20.02.2019 та підпис» (а.с. 193 т.4).;

- протоколу огляду від 27.03.2019 року відеозапису з камер відеоспостереження, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 64, на якому зафіксовано, що біля кафе «Золотий ключик» з`являється силует особи жіночої статі, яка в лівій руці тримає пакет. В подальшому при перегляді того ж відео з`являється силует особи чоловічої статі № 1 яка рухається, слідуючи за особою жіночої статі, яка раніше з`являлась на відеозаписі. На зазначеній особі чоловічої статі надягнута куртка синього відтінку, а на голові надітий капюшон, через плече надіта по всій ймовірності сумка чоловіча з широкою ручкою-лямкою, штани темного кольору. За особою чоловічої статі № 1, рухається особа чоловічої статі № 2 на якій одягнута куртка коричневого кольору. В подальшому при перегляді того ж відеозапису видно, що особи чоловічої статі № 1 та № 2 наблизились до особи жіночої статі, в подальшому особа жіночої статі змінює напрямок свого шляху в зворотну сторону і відходить від вказаних осіб чоловічої статі. Особа жіночої статі відійшла від вказаних раніше осіб на відстань, що складає приблизно 3-4 метри, а особи чоловічої статі № 1 та № 2 почали рух по шляху проходження особи жіночої статі (а.с. 194-197т.4);

- відеозапису, дослідженому в судовому засіданні на якому зафіксовані обставини, які повністю співпадають з тими, що зазначені у вказаному вище протоколі огляду (а.с.198 т.4);

- постанови від 27.03.2019 року про визнання речовим доказом диску з вищевказаним відеозаписом з камер відеоспостереження розташованих за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 64 (біля кав`ярні «Золотий Ключик») (а.с. 199-201 т.4).

Підставою недопустимості зазначених доказів адвокат вважає порушення слідчим порядку збирання доказів, встановленого КПК України, а саме на запиті слідчої на адресу адміністрації кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_5 » про надання відеозаписів з камер зовнішнього відеоспостереження, міститься запис про надання таких записів, який вчинено невідомою особою, а, відтак, і всі похідні від цього запиту докази, мають бути визнані недопустимими, за виключенням тих, які містять зафіксовані на носії інформації фактичні обставини, що, спростовують версію обвинувачення і підтверджують, на думку сторони захисту, позицію захисту щодо тієї обставини, що заперечується ОСОБА_4 , що він не стояв біля входу в під`їзд, коли в нього забігла потерпіла, а за нею ОСОБА_5 , а, відтак мати на меті недопущення до нього сторонніх осіб та подальшого викриття злочинних дій, як зазначено в обвинувальному акті. Такими допустимими доказами вважає:

- протоколу огляду від 27.03.2019 року в ході якого було проведено огляд відеозапису з камер відеоспостереження, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 на якому зафіксовано, що біля будинку з`являється силует особи жіночої статі, яка у лівій руці тримає пакет. В подальшому з`являється силует особи чоловічої статі № 1, яка рухається швидко, слідуючи за особою жіночої статі, яка раніше з`являється на відеозаписі. На вказаній особі чоловічої статі через плече надіта по всій ймовірності сумка чоловіча з широкою ручкою-лямкою. Також зафіксовано як за особою чоловічої статі № 1 слідує особа чоловічої статі № 2 повільним кроком та слідує до під`їзду в який забігла особа чоловічої статі № 1. Через деякий час особа чоловічої статі № 2 починає швидко рухатися в зворотному напрямку та за особою № 2 слідом швидко рухатися особа чоловічої статі № 1 (а.с.202-205 т.4);

- відеозапису з камери відеоспостереження, дослідженим в судовому засіданні, на якому зафіксовані обставини, які повністю співпадають з тими, що зазначені у вказаному вище протоколі огляду (а.с.206 т.4);

- постанову від 27.03.2019 року про визнання диску з вищевказаним відеозаписом з камер відеоспостереження розташованих за адресою: АДРЕСА_7 ) (а.с.207-209т.4), в тексті якої слідчою зазначено, що відеозапис з камери відеоспостереження 20.02.2019 року було надано адміністрацією кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_5 », 27.03.2019 р. оглянуто слідчим і записано на DVD диск, який і визнано речовим доказом.

Оцінюючи зазначені докази з точки зору їх допустимості, суд не відступає від своєї позиції, що викладена в обґрунтування свого висновку щодо їх допустимості через відсутність порушення порядку збирання цих доказів слідчим, в ухвалі, розглядаючи клопотання захисника про визнання цих доказів очевидно недопустимими.

Щодо зазначення адвокатом після дослідження цих доказів про недопустимість запиту слідчого через відсутність на ньому відображення особи, що надала докази, що були витребувані і отримані слідчим, то суд виходить з такого.

Хоча надані суду докази і не містять окремого процесуального документу щодо надання цих доказів слідчому, такі данні містяться в інших процесуальних документах, а саме в постановах слідчого від 27.03.2019 р. про визнання речовими доказами вказаних DVD дисків з зазначенням в них отримання цих речових доказів від адміністрації кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Крім того, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (частина 1 статті 22 КПК). Водночас ця засада передбачає, що під час судового розгляду стороні має бути надано можливість заперечити та поставити під сумнів докази іншої сторони, або, навпаки, довести обставини, які інша сторона ставить під сумнів. Крім того, сторона має право розраховувати на те, що обставини, які інша сторона не ставить під сумнів, не будуть поставлені під сумнів судом без надання можливості їх підтвердити (позиція Верховного Суду у висновкуу справі№750/5745/15-к12 грудня 2019 року).
Отже, судом, на виконання однієї з основних засад судочинства змагальності сторін і свободи в поданні ними суду своїх доказів, доведення перед судом їх переконливості, було забезпечено право надання стороною обвинувачення підтвердження законності отримання доказів, що стороною захисту було поставлене під сумнів, прокурором надано суду запит від 20.02.2019 року № 20к/48/04-2019 слідчої Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_16 , адресований кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 64 про надання відеозаписів, в разі їх наявності, з камер зовнішнього відеоспостереження за 19.02.2019 року з 20-30 год. по 19.02.2019 року 21-30 год. у вказаному приміщенні кав`ярні.

Така дія слідчого відповідає вимогам частини 2 ст. 93 КПК України, оскільки збирання слідчим доказів допускається шляхом їх витребування у особи.

Докази, що запитувалися слідчою, були нею отримані від особи, якій адресовано запит, що підтверджується зазначенням цієї обставини в постановах про визнання цих доказів речовими доказами, а, відтак, законних підстав для визнання цих доказів недопустимими судом не вбачається.

Сторона захисту під час досудового розслідування і під час судового розгляду не була обмежена в праві подання, збирання доказів, клопотань.

Жодних доказів, які б спростовували законність збирання слідчим оспорюваних стороною захисту доказів, захисником не надано.

Крім того, визнання частини доказів, що отримані на підставі цього запиту, і самого запиту недопустимими, а іншої частини допустимими, про що фактично заявлено захисником, суд вважає порушенням принципу змагальності, що ставить сторони в нерівне становище, на недопустимість чого зауважив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року (статус остаточного набрало 06.12.2005 року), в якій були встановлені порушення статті 6 Конвенції та в якій суд визначив, що принцип рівності сторін у процесі є однією зі складових широкого поняття справедливого суду, яке також включає основоположний принцип змагальності процесу. Крім того, принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєве більш невигідне становище порівняно з іншою стороною (п. 87 рішення).

Отже, оцінюючи досліджені судом докази, керуючись внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд вважає їх достатніми, належними і допустимими, такими, що доповнюють і не суперечать один одному, відповідають стандарту доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_5 і ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого ним злочину за встановлених судом фактичних обставин.

Суд виключає з обвинувачення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 186 КК України 19.02.2019 року зазначення про те, що ОСОБА_4 залишився на вулиці біля вхідних дверей під`їзду з метою недопущення до нього сторонніх осіб та подальшого викриття злочинних дій, оскільки вказані обставини не підтверджені дослідженими судом доказами, наданими стороною обвинувачення. Факт знаходження ОСОБА_4 біля іншого - сусіднього під`їзду підтверджується дослідженим судом відеозаписом, а мета, зазначена в обвинуваченні, також об`єктивно нічим не підтверджується, а є лише припущенням сторони обвинувачення.

Разом з тим, твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про його непричетність до вчинення 19.02.2019 року злочину за попередньою змовою з ОСОБА_5 відносно потерпілої ОСОБА_11 , про відсутність в його діях злочинного умислу та позиція ОСОБА_5 про те, що він самостійно відкрито викрав майно, що належить ОСОБА_11 без попередньої домовленості з ОСОБА_4 , а також про необізнаність ОСОБА_4 про його злочинні наміри, дослідженими судом доказами не лише не підтверджуються, а, натомість, спростовуються.
Зокрема, потерпіла ОСОБА_11 , яка на відміну від обвинувачених несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, пояснила, що обвинувачені її переслідували разом, вона сприймала їх дії, як такі, що узгоджені між ними, що вони діють разом, підійшовши до хвіртки за нею, вона чула, що хтось з них сказав іншому чи то «обход», чи то «объезд», а ОСОБА_4 , коли побачив, що ОСОБА_5 забіг за нею у під`їзд та смикнув двері, не зробив йому зауваження, не намагався зупинити його злочинні дії.
Показання потерпілої є послідовними, логічними, не суперечливими, такими, що підтверджуються іншими доказами щодо фактичних обставин, які викладені нею дуже детально.
Сумнівів в їх достовірності у суду не виникло, потерпіла, що підтверджується дослідженими доказами, помилившись щодо впізнання особи, яка в під`їзді у неї вирвала сумку, після усвідомлення цього, наступного дня сама повідомила про це слідчого, що впевнює суд у її відвертості і відсутності підстав для оговору.
Натомість, обвинувачений ОСОБА_4 змінював свої показання щодо себе, спочатку зазначав, що очікував ОСОБА_5 біля супермаркету «АТБ» і не знав куди він пішов, з чого випливає, що він не був поруч з ОСОБА_5 ані під час намагання увійти за потерпілою у двір будинку зі сторони кав`ярні, ані під час переслідування потерпілої з іншого боку двору. Але після дослідження судом відеозаписів з камер зовнішнього спостереження з яких вбачається, що обвинувачені переслідували потерпілу разом, зазначив, що був з обвинуваченим ОСОБА_5 , бачив потерпілу та те, як за нею пішов ОСОБА_5 , потім, сам не знає чому, почав тікати, мабуть тому, що злякався, що ОСОБА_5 вчинив злочин, що спростовує його ж показання, в яких він зазначав, що він почав бігти в бік «Гортопу» не знає чому, у ОСОБА_5 жіночої сумочки не бачив, дізнався про вчинений злочин ОСОБА_5 , коли він спитав у нього, що він зробив, перед тим, як їх зупинив патруль.
При цьому логічних пояснень, чому рухався не в напрямку свого місця проживання, де мав бути обов`язково до 21 години, бо за ним було встановлено адміністративний нагляд, чому намагався з ОСОБА_5 увійти у двір з боку кав`ярні, а потів пішов разом з ним за потерпілою, чому побіг після того, як ОСОБА_5 вибіг з під`їзду, чому обмінявся з ним куртками, суду не надав. Пояснення про стан сильного алкогольного спяніння, внаслідок чого він не розумів, що відбувається, є непереконливим, оскільки на досліджених судом відеозаписах не вбачається такої ознаки сильного алкогольного спяніння шаткої ходи, ОСОБА_4 рухається рівно, цілеспрямовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (два або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин. Як випливає із ч. 2 ст. 28 КК України, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо. Учасники вчинення злочину такою групою діють як співвиконавці. При цьому конклюдентними вважаються мовчазні дії, з яких можна зробити висновок про дійсні наміри особи. Це, наприклад, обмін жестами, мімікою, певними рухами, внаслідок чого дії співучасників стають узгодженими.

Надаючи оцінку доказам, які свідчать про співучасть ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину разом з ОСОБА_5 , суд виходить з того, що хоча ними і заперечується наявність попередньої домовленості на вчинення злочину разом, їх дії були узгодженими, про що свідчить наступне:

ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , перебували в салоні трамваю № 15, маршрут якого продовжується майже до місця проживання ОСОБА_4 , куди, за його поясненнями він поспішав. Незважаючи на це, вони разом вийшли на зупинці «Іванова», за поясненнями потерпілої майже впритул до неї стояли біля виходу з трамваю, і разом почали рухатися за нею, змінюючи разом напрямок руху, при зміні його потерпілою. При цьому ОСОБА_5 , який почав після зміни напрямку руху біля кав`ярні йти першим, зупинився, повернувся обличчям до ОСОБА_4 , що рухався на невеликій відстані від нього позаду, та зачекав його, за поясненнями потерпілої хтось з них промовив іншому про обхід. Під час переслідування ОСОБА_11 у дворі будинку ОСОБА_4 цілеспрямовано прямує за ОСОБА_5 , при цьому ОСОБА_11 залишалася в полі його зору.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_5 і ОСОБА_4 вчиняли рухи, внаслідок яких їх дії були узгодженими, діяли спільно як співвиконавці, а домовленості про сумісне вчинення злочину досягли за допомогою зазначених конклюдентних дій, незважаючи на те, що безпосередньо вирвав майно з рук потерпілої лише ОСОБА_5 .
З огляду на наведене, доводи ОСОБА_4 про його непричетність до вчинення злочину та необізнаність про злочинний умисел ОСОБА_5 розцінюються судом як спосіб захисту та намагання уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (епізод від 23.02.2019 року) за встановлених судом обставин і встановленому судом обсязі підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 відповідно до яких він 23.02.20.19 року був в гостях у брата, зайшов до кафе купити пива, зустрів ОСОБА_5 , привітався з ним та пішов додому. Не доходячи до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_8 , напроти першого під`їзду на нього напали, вдарили по голові ззаду, від чого він впав на землю, натягнули йому на голову його светр та витягли два мобільних телефони. Пояснив, що на нього напали дві особи, один з них ОСОБА_5 , його тримали за дві руки, один телефон витягли з однієї кишені джинсів, інший з іншої кишені. Напад для нього був неочікуваним, коли підвівся вже нікого не бачив;

- показаннями свідки ОСОБА_17 , яка пояснила, що її чоловік ОСОБА_9 , з яким вона перебуває у цивільному шлюбу, 23.02.2019 року приблизно о пів на шосту вечора або близько шостої години вечора прийшов додому та в нього на обличчі була кров. На її запитання що трапилось, останній відповів, що ОСОБА_18 разом з невідомим чоловіком побили його та відібрали два мобільних телефони марки «Prestigio» та марки «Nокіа». Вона зателефонувала на мобільний телефон «Prestigio», на дзвінок відповів ОСОБА_5 , попросила його повернути телефон, на що він відповів нецензурною лайкою, у зв`язку з чим вона зателефонувала до поліції, на другий телефон не дзвонила. Повідомила, що ОСОБА_5 знала як ОСОБА_19 через спільних знайомих. В подальшому їй зателефонували працівники поліції, вона вийшла на вулицю та разом з ними вони приїхали до місця де затримали ОСОБА_5 , їй надали для впізнання телефон, вона його впізнала, через 7-10 хвилин до зазначеного місця підійшов її чоловік ОСОБА_9 . Поряд з ОСОБА_5 , крім працівників поліції був ще чоловік у віці. Інший мобільний телефон марки «Nокіа» чорного кольору їм з чоловіком у руки не надавали та також, у зв`язку з тим, що була темна пора доби вона не розгледіла та не зрозуміла, чи то був їх телефон чи ні;

- показаннями свідка ОСОБА_20 , який пояснив, що ОСОБА_5 є його сусідом, точну дату не пам`ятає, в прохолодну пору ввечорі він посварився зі своєю співмешканкою та пішов випити до кафе, там зустрів багато знайомих серед яких був і ОСОБА_5 , який розмовляв з чоловіком схожим на потерпілого ОСОБА_9 , йому здалось, що вони трохи сварились, потім вийшли на вулицю. Потім він вийшов зі знайомим на вулицю покурити, до нього підійшов ОСОБА_5 та запропонував прогулятися в напрямку ринку «Анголенко», на що він погодився. Коли зайшли за кут будинку їх зупинив поліцейський патруль з метою перевірки документів. В подальшому співробітники поліції виявили у ОСОБА_5 мобільний телефон, який належить чоловіку з яким він сварився у кафе;

- показаннями свідка ОСОБА_21 , який зазначив, що він працює інспектором поліції, приблизно в кінці лютого чи на початку березня 2019 року, точну дату не пам`ятає, він заступив на патрулювання по Шевченківському району м. Запоріжжя, була темна пора доби, вони з напарником патрулювали в районі будинку 26 по пр. Моторобудівників та будинку АДРЕСА_8 , побачили як двоє чоловіків бігли, один з них як потім з`ясувалось був ОСОБА_5 , іншого чоловіка років 45-50 він не пам`ятає. Вони їх зупинили, поцікавились куди вони біжать, ОСОБА_5 повідомив, що він запізнюється на маршрутне таксі до села. На вигляд вказані особи мали ознаки алкогольного сп`яніння, відповідно до ЗУ «Про національну поліцію» вони з напарником провели поверхневий огляд, в ході якого ОСОБА_5 дістав мобільний телефон смартфон, вони попросили його розблокувати, щоб перевірити чи не перебуває вказаний предмет у розшуку, однак ОСОБА_5 повідомив, що забув пароль, у зв`язку з чим йому необхідно звернутися до сервісного центру. Після чого в нього виникла підозра, що вказана особа вчинила злочин, тому він зателефонував до чергової частини, де йому повідомили, що декілька хвилин тому надійшов виклик від громадянина про вчинення відносно нього злочину, що його вдарили по голові та викрали телефон, запитав про марку телефону виявилось, що вона збігається з телефоном який був у ОСОБА_5 . На його запитання ОСОБА_5 нічого не відповів, в подальшому ним була викликана слідчо-оперативна група для з`ясування всіх обставин у справі. В іншого чоловіка, який був з ОСОБА_5 було виявлено кнопковий мобільний телефон «Nokia», який у розшуку не перебував, однак потерпілий не зміг пояснити чи того його телефон другий чи ні. Пам`ятає як потерпілий пояснював, що на нього напали дві особи;

- показаннями свідка ОСОБА_22 , який пояснив, що 23.02.2019 року вони з напарником ОСОБА_21 у пішому патрулі патрулювали по Шевченківському району м. Запоріжжя, приблизно о 17 год. 30 хв. від чергового Шевченківського ВП надійшло повідомлення про те, що у чоловіка вкрали два мобільних телефони. Зайшовши у двори в районі зупинки громадського транспорту «Гортоп» побачили як біжать двоє чоловіків, яких вони зупинили, попросили представитися, провели поверхневий огляд, при собі в них документів не було. Громадянин ОСОБА_5 видав мобільний телефон, однак не зміг його розблокувати, тому вони зв`язались з черговою частиною та в подальшому з`ясувалось, що викрадений телефон за описом збігається з телефоном який був у ОСОБА_5 . В іншого чоловіка на прізвище « ОСОБА_23 » був телефон «Nokia» старої моделі. В подальшому викликали слідчо-оперативну групу.

- витягом з ЄРДР, з якого вбачається, що відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_9 внесено до ЄРДР за № 0000528 від 23.02.2019 року з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, в короткому викладенні обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зазначено, що злочин відносно ОСОБА_9 вчинено двома встановленими особами (а.с.201 т.2);

- посібником користувачу по експлуатації мобільного телефону «Prestigio MultiPhone PAP4500» (а.с.209-213 т.2);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.02.2019 року, згідно якого 23.02.2019 року о 21 год. 20 хв. (час фактичного затримання 23.02.2019 року 17 год. 48 хв.) було затримано ОСОБА_5 в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України як особу на яку безпосередньо після вчинення злочину вказав очевидець, в тому числі потерпілий або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. В ході вказаного затримання у ОСОБА_5 вилучені наступні речі: мобільний телефон в корпусі чорного кольору, з написом на передній кришці «Pioneer», при відчиненні задньої кришки мається напис «Prestigio MultiPhone PAP4500 DUO » (а.с.213-216 т. 2);

- ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2019 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання останньому міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 21-00 год. до 08-00 год. (а.с.217 т.2);

- протоколом огляду предмету від 24.02.2019 року з ілюстраційними таблицями, відповідно до якого оглянуто мобільний телефон в корпусі чорного кольору з написом на передній кришці «Pioneer», при відчиненні задньої кришки мається напис «Prestigio MultiPhone PAP4500 DUO». Потерпілий ОСОБА_9 , пояснив, що вказане майно належить йому, яке раніше в нього відкрито викрав ОСОБА_5 23.02.2019 року та надав відповідні документи, які підтверджують право власності (а.с.158-220 т.2);

- постановою від 24.02.2019 року про визнання мобільного телефону в корпусі чорного кольору з написом на передній кришці «Pioneer», при відчиненні задньої кришки мається напис «Prestigio MultiPhone PAP4500 DUO» речовим доказом (а.с.221 т. 2);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.02.2019 року та диском до нього, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 впізнає особу під № 3, якою є ОСОБА_5 , вказавши на те, що вказана особа вчинила відносно нього кримінальне правопорушення, а саме відкрите викрадення його майна із застосуванням насильства із спричиненням йому тілесних ушкоджень (а.с.222-227 т. 2);

- висновками експерта судово-товарознавчої експертизи № 929 від 18.03.2019 року, проведеній на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2019 року про призначення судової товарознавчої експертизи, зі звітом про фактичні затрати на проведення експертизи № 929 від 18.03.2019 року (а.с.228-230 т.2), у відповідності до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Prestigio MultiPhone PAP4500 DUO», з урахуванням зносу, станом на 23.02.2019 року складає 712, 50 грн. (а.с.231-235 т. 2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.05.2019 року в ході якого встановлено, що 23.02.2019 року ОСОБА_5 помітивши потерпілого ОСОБА_9 , який направлявся до будинку АДРЕСА_4 йшов за потерпілим, де наздогнавши його наніс один удар потерпілому ОСОБА_9 в область обличчя ліктем. В ході удару потерпілий ОСОБА_9 впав на землю та після чого ОСОБА_5 викрав в потерпілого мобільний телефон та втік в інший бік. На запитання чи вчинив вказаний злочин самостійно чи з кимось, останній відповів, що вчинив злочин самостійно (а.с.78-81 т. 4);

- відеозаписом здійснення вказаної слідчої дії, дослідженим в ході судового розгляду, який відтворює описані в протоколі слідчого експерименту події (а.с. 82 т. 4);

Вказані досліджені докази підтверджують встановлені судом фактичні обставини і винуватість у встановленому судом обсязі у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_5 , оскільки вони є належними, достатніми і допустимими.

Суд визнає неналежними наступні докази, в зв`язку з тим, що встановлені на їх підставі обставини не є обставинами, які в силу ст. 91 КПК України підлягають доказуванню:

- протокол огляду місця події від 23.02.2019 року та фото таблицями до нього відповідно до якого була оглянута ділянка місцевості, яка має асфальтне покриття, розташована напроти під`їзду № 2 будинку № 26-А по пр. Моторобудівників у м. Запоріжжі на якій поряд з підйомом до входу у під`їзд на асфальті виявлено ремінь чорного кольору зі штучної шкіри, який в подальшому було упаковано до паперового конверту з пояснювальним написом (а.с.203-207 т.2);

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 16.03.2019 року та довідки до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 вказав на фотознімок № 3 із зображенням ОСОБА_5 , та пояснив, що впізнає вказаного чоловіка за рисами обличчя, який 23.02.2019 року знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Деповська, 85 був затриманий ним та його колегою ОСОБА_21 , будучи на службі БПОП ГУНП в Запорізькій області за орієнтуванням, яке було зазначено по радіостанції БПОП, а також особа зображена на фото № 3 вів себе підозріло, а саме тікав. Також вказана особа на місці затримання знаходився з громадянином, який представився як ОСОБА_20 , а у обох осіб в подальшому було виявлено два мобільних телефони марки «Nokia» та «Prestigio». У громадянина якого він впізнає на фотознімку № 3 було під час затримання виявлено мобільний телефон «Prestigio», який в подальшому впізнав гр. ОСОБА_9 (а.с.236-239 т.2);

- протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 22.03.2019 року та довідки до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 вказав на фотознімок № 4 із зображенням ОСОБА_5 , та пояснив, що впізнає вказаного чоловіка за рисами обличчя, який 23.02.2019 року знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Деповська, 85 був затриманий ним та його колегою ОСОБА_22 , будучи на службі БПОП ГУНП в Запорізькій області за орієнтуванням, яке було зазначено по радіостанції БПОП, а також особа зображена на фото № 4 вів себе підозріло, а саме тікав. Також вказана особа на місці затримання знаходився з громадянином, який представився як ОСОБА_20 , а у обох осіб в подальшому було виявлено два мобільних телефони марки «Nokia» та «Prestigio». У громадянина якого він впізнає на фотознімку № 4 було під час затримання виявлено мобільний телефон «Prestigio», який в подальшому впізнав гр. ОСОБА_9 (а.с.240-243 т.2).

Особи, що впізнавали ОСОБА_5 співробітники поліції, які здійснювали його затримання, обставини, що ними викладені в зазначених протоколах не оспорюють ся ніким із сторін і не є обставинами, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Пояснення ОСОБА_5 , що він злочину не вчиняв, а лише підібрав телефон, що випав з кишені потерпілого, коли він впав від його удару, який він здійснив у відповідь на якусь образу, суд вважає такими, що спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який наполягає, що насилля, що до нього було застосоване, було способом заволодіння його майном телефоном, який зловмисник витяг з кишені, що він відчув, його слова підтверджуються свідкою ОСОБА_17 , яка побачила його після події зі слідами крові на обличчі, якій він повідомив безпосередньо після події про її обставини, зазначивши, що злочин проти нього вчинено, в тому числі ОСОБА_5 , після чого сама ОСОБА_17 здійснювала одразу ж телефонний дзвінок на номер викраденого телефону ОСОБА_9 , і на пропозицію повернення телефону почула нецензурну відповідь ОСОБА_5 про відмову це зробити, після чого зв`язок вже не встановлювався. Зазначені докази спростовують версію ОСОБА_5 , що ним телефон не викрадався, а він лише його підібрав, коли той випав з кишені ОСОБА_9 .

Разом з тим, суд вважає такою, що підлягає виключенню з обвинувачення ОСОБА_5 , кваліфікуючу ознаку злочину вчинення ним злочину за попередньою змовою з невстановленою особою, виходячи з такого.

Зі змісту статей 290 і 291 КПК України, випливає, що обвинувальний акт, складається слідчим після визнання ним зібраних доказів достатніми для його складання, і має містити виклад тих фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Отже, зазначення в обвинуваченні про вчинення ОСОБА_5 злочину за попередньою змовою з невстановленою особою має ґрунтуватися на достатніх доказах.

Прокурором же на обґрунтування вказаної обставини, крім показань потерпілого і свідків, яким відомі ці обставини зі слів потерпілого, інших доказів суду не надано.

Не зважаючи на те, що потерпілим ОСОБА_9 зазначалося, що він відчував, що злочин проти нього вчиняється двома особами, зазначити це достовірно він не зміг, під час впізнання ОСОБА_5 , як чоловіка, який наніс йому тілесні ушкодження, про вчинення ОСОБА_5 цих дій у співучасті з другою особою, не зазначав, отже, його показання є суперечливими і без підтвердження іншими доказами є непереконливими і недостатніми.

ОСОБА_5 наполягає, що він був один, ОСОБА_20 , якого було виявлено поруч з ОСОБА_5 безпосередньо після вчинення ним злочину, відразу було допитано, він надав і в суді показання свідка, попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Так свідок ОСОБА_20 пояснив про те, що ОСОБА_5 вийшов один за ОСОБА_9 , особисто він до злочину непричетний. Очевидців самої події злочину не встановлено. З витягу з ЄРДР вбачається, що повідомлення про вчинений злочин містить вказівку про вчинення злочину двома встановленими особами, разом з тим як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, встановити поза розумним сумнівом, що ОСОБА_5 злочин вчинявся з якоюсь особою, не виявилося можливим, а відтак, суд на забезпечення однієї з загальних засад судочинства презумпції невинуватості, тлумачить ці сумніви на користь обвинуваченого.

Також, суд приходить до висновку про часткову доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 і у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила, що є власницею квартир АДРЕСА_9 та АДРЕСА_10 , але в різних під`їздах. У квартирі АДРЕСА_11 мешкає вона разом зі своєю дочкою, а у квартирі АДРЕСА_9 мешкає її син ОСОБА_13 , який є інвалідом по зору та якого вона доглядає. 02.12.2019 року вдень до її квартири за місцем мешкання у домофон подзвонив її син та повідомив, що їх обікрали. Коли вона бігла до квартири АДРЕСА_9 у сусідній під`їзд, то зустріла сусіда на ім`я ОСОБА_24 , який живе на поверх вище від її квартири АДРЕСА_9 , який повідомив їй, що він близько 11-00 год. йшов на роботу та бачив хто викрав майно, то був неповнолітній за прізвиськом « ОСОБА_25 », який разом з іншим чоловіком заносили газову піч у ліфт, а потім понесли її у бік парку. Викрали в них газову піч, яку вони давно придбали та машинку для стрижки волосся, яку вона подарувала сину на день народження. Як їй повідомив син, він повернувся до квартири та побачив, що вхідні двері були відчинені, в квартирі всюди був безлад. Також повідомила, що у квартирі був запах газу, у зв`язку з чим вона викликала службу газу, яка опломбувала постачання газу та склала акт. На даний час у квартирі відключене газопостачання. Окрім того повідомила, що кондиціонер був зірваний та зламаний. Стосовно грошових коштів у сумі 2 100, 00 грн. їй нічого невідомо, вони їй не належать, припускає, що то була пенсія її сина. Пояснила також, що її син проживав в вказаній квартирі з дружиною, яка недавно від нього пішла, через що він став пити, до цього він вже лікувався від алкоголізму, але знову зірвався. Машинку для стрижки волосся їй повернули. Обставину вчинення злочину одним ОСОБА_5 не оспорює, розуміє, що обвинувачення йому пред`явлене в обсязі, встановленому досудовим розслідуванням;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що він проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_12 . З ОСОБА_5 він ніяких відносин не має, дружніх стосунків не підтримує, останньому не була відома адреса його проживання. При цьому пояснив, що 02.12.2019 року він з ОСОБА_5 не бачився, ключі від квартири йому не давав, припускає, що хтось викрав ключі в нього з кишені, бо напередодні вони дійсно пропали з його кишені. Крім того пояснив, що обікрали квартиру в якій він мешкає та викрали газову піч, машинку для стрижки волосся, зламали кондиціонер та викрали грошові кошти у сумі 2 100, 00 грн. В той день він отримав грошові кошти у сумі 2 200, 00 грн. як плату за оренду кіоску на ринку, прийшов до квартири, поклав на комод гроші у сумі 2 100, 00 грн., 100, 00 грн. взяв з собою та пішов гуляти, повернувся і побачив квартиру відчиненою, зрозумів, що квартиру обікрали, про що повідомив матері;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.12.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_10 просить органи поліції та прокуратури притягнути до кримінальної відповідальності невідомого, який знаходився за адресою: АДРЕСА_12 в період часу з 06-00 год. по 08 -00 год. 02.12.2019 року скоїв крадіжку газової пічки, машинки для стрижки волосся та грошових коштів у сумі 2 100, 00 грн. (а.с. 125 т.4);

- протоколом огляду місця події від 02.12.2019 року з фото таблицями відповідно до якого було оглянуто квартиру №; АДРЕСА_5 у другому під`їзді на третьому поверсі. В ході огляду вказаної квартири встановлено, що вхід до квартири здійснюється через металеві двері темного кольору. При вході до даних дверей знаходиться коридорне приміщення в якому з правої сторони біля стіни знаходиться комод, який вироблений з дерева темного кольору та має шість шухляд, які на момент огляду перебувають у закритому стані, на поверхні виявлено зв`язку ключів, загалом обстановка у коридорі не порушена. В ході огляду кухонного приміщення виявлено пусту ділянку місцевості розміром приблизно завширшки один метр, на якій виявлено газову металеву трубу, яка має пошкодження. Далі в ході огляду кімнати № 1 було виявлено на відстані двох метрів від телевізора на стіні внутрішній корпус від кондиціонера жовтого кольору, вказаний кондиціонер висить на стіні на корпусі якого виявлено та вилучено два сліди папілярних узорів, що упаковані до паперового конверту (а.с. 126-133 т.4);

- постановою від 02.12.2019 року про визнання інструкції до газової печі марки «ARDO» моделі А640G6 в корпусі сірого кольору речовим доказом (а.с. 135 т.4);

- постановою від 02.12.2019 року про визнання машинки для стрижки волосся марки «GAMA SALON EXCLUSIVE CLIPPER» моделі РRО 7.6 в корпусі темно-синього кольору речовим доказом (а.с.136-137 т.4);

- висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 3443 від 18.12.2019 року зі звітом № 3443 від 18.12.2019 року про фактичні затрати на проведення експертизи в сумі 170 грн. (а.с. 160 т.4), відповідно до якого ринкова вартість газової печі марки «ARDO» моделі А640G6 в корпусі сірого кольору, яку було придбано у 2008 році, з урахуванням зносу, станом на 02.12.2019 року складає 3 000, 00 грн., ринкова вартість машинки для стрижки волосся марки «GAMA SALON EXCLUSIVE CLIPPER» моделі РRО 7.6 в корпусі темно-синього кольору, яку було придбано у 2019 році, з урахуванням зносу, станом на 02.12.2019 року складає 647, 45 грн. (а.с. 161-165 т.4).

Постанову від 02.12.2019 року про визнання вказаних двох слідів папілярних узорів речовими доказами (а.с. 134 т.4) суд визнає неналежним доказом, як таку, що не містить даних про обставини, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.

Суд вважає недоведеним поза розумним сумнівом факту викрадення ОСОБА_5 з квартири грошових коштів в сумі 2100 гривень, в зв`язку з чим, керуючись засадою кримінального судочинства презумпцією невинуватості, виключає його з обвинувачення ОСОБА_5 .

У зв`язку з повним визнанням вини обвинуваченим ОСОБА_5 у вчиненні ним 27.05.2019 року злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_4 , вчинені ним 19.02.2019 року, суд кваліфікує за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 :

- вчинені ним 19.02.2019 року - за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- вчинені ним 23.02.2019 року - за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно;

- вчинені ним 27.05.2019 року - за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

- вчинені ним 02.12.2019 року - за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, характер та ступінь участі у його вчиненні ОСОБА_4 , який діючи у співучасті з ОСОБА_5 , не був активним учасником злочину, а приймав в ньому пасивну участь. Також суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який хоча і характеризується позитивно за місцем проживання, але є особою, яка раніше неодноразово судима за скоєння корисливих злочинів судимості за які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, офіційно не працевлаштований, за місцем відбуття покарання має негативну характеристику, як особа, яка за час відбування покарання мала 11 стягнень, що свідчить про його стійке небажання виправлення. Після звільнення йому було встановлено адміністративний нагляд на один рік до 25.06.2019 року, але вже менше ніж через п`ять місяців після звільнення, під час адміністративного нагляду ним 01.01.2019 року, 22.01.2019 року і 19.02.2019 року вчиняються три злочини, останній з яких в період проведення досудового розслідування за попередніми злочинами, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить, на думку суду, про його підвищену суспільну небезпечність.

На обліку у психіатричному та наркологічному диспансерах ОСОБА_4 не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, суд не встановив, даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 дійсно розкаюється у вчиненні злочину, судом також не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, що передбачені статтею 67 Кримінального кодексу України, суд відносить рецидив злочину, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи данні про особу ОСОБА_4 , про стан його здоров`я, відсутність пом`якшуючих покарання обставин і наявність обставини, що його обтяжують, приймаючи до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність обставин, які свідчать про щире каяття, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах його ізоляції від суспільства, протягом строку, достатнього, на погляд суду для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Данні про строки покарань, які відбував ОСОБА_4 , зокрема, будучі засудженим за аналогічний за тяжкістю злочин в 2010 році до строку покарання на рівні нижчої межі санкції ч. 2 ст. 186 КК України, після чого на шлях виправлення не став, і знову вчинив злочини, свідчить про недостатність такого строку покарання для досягнення мети покарання виправлення засудженого і попередження вчинення ним нових злочинів. Тому вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією статті обвинувачення, але підстав для призначення остаточного строку покарання на рівні нижчої межі, встановленої санкцією частини статті обвинувачення, за якою ОСОБА_4 засуджується, як запропоновано прокурором, суд не вбачає.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин до ухвалення вироку Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 07.05.2019 року, остаточне покарання йому необхідно призначати у відповідності до частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає необхідним при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів застосувати принцип повного складання призначених покарань.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, які віднесені до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, систематичність їх вчинення з невеликими інтервалами часу, в період перебування під слідством і судом, активну роль у вчиненні злочину у співучасті з ОСОБА_4 , та враховує відомості про особу обвинуваченого, стан його здоров`я, умови життя та виховання, рівень розвитку, його соціально-психологічні риси, а також його ставлення до вчинених ним діянь.

ОСОБА_5 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, на момент вчинення трьох з чотирьох злочинів був неповнолітнім, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, але перебував під наглядом лікаря-психіатра з діагнозом: «змішаний розлад поведінки та емоцій, суміжна розумова відсталість», з 25.07.2017 року перебував у консультативній групі нагляду, за місцем навчання характеризувався задовільно, житлово-побутові умови його проживання задовільні.

За показаннями його законної представниці - матері ОСОБА_6 її син до 8 років виховувався нею без батька, після створення нею нової сім`ї у її чоловіка з сином склалися нормальні стосунки, оскільки син мав проблеми з розвитком, то навчався в спеціалізованій школі - інтернаті, після закінчення якої офіційно ніде не працював, Пояснила, що в неї також хороші з сином стосунки, чому він вчиняв злочини, пояснити не може, просить не карати його суворо.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 168 від 08.04.2019 року ОСОБА_5 виявляв та виявляє на час обстеження психічні та поведінкові розлади внаслідок сумісного вживання психоактивних речовин (алкоголь, канабіоіди, опіоіди), синдром залежності. У період інкримінованих йому правопорушень ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації, емоційний стан, у якому перебував ОСОБА_5 у досліджуваних ситуаціях (19.02.2019 року та 23.02.2019 року) обумовлений наявністю гострої алкогольної інтоксикації, отже, ОСОБА_5 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на теперішній час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, суд відносить часткове визнання вини, вчинення трьох злочинів неповнолітнім. Даних, що свідчили б про щире каяття ОСОБА_5 судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачені статтею 67 Кримінального кодексу України, суд відносить вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує дані досудової доповіді, складеної представником сектору ювенальної пробації м. Запоріжжя філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області від 14.06.2019 року, відповідно до якої, сектор ювенальної пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку та за умови здійснення інтенсивного нагляду.

Оскільки обвинувачений вчинив декілька злочинів, суд має призначити покарання за їх сукупністю, вважає за можливе застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, відповідно до правил статті 70 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, всі обставини, що підлягають врахуванню судом при призначенні покарання, ставлення обвинуваченого до вчинених ним діянь, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, на строк, який є, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 і запобігання вчинення нових злочинів.

Цивільні позови не заявлено, завдана матеріальна шкода частково відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Відповідно до статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати пов`язані із залученням експертів, які згідно з частиною 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

ОСОБА_4 19.02.2019 року о 23-15 год. затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, ухвалою слідчого судді від 22.02.2019 року обрано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою суду від 12.12.2019 року ОСОБА_4 тимчасово залишено у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на час розгляду зазначеного кримінального провадження в межах строку відбування ним покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2019 року, який спливає 19.02.2020 року.

З врахуванням вказаних обставин, а саме закінчення строку відбуття покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2019 року до набуття даним вироком законної сили з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 запобіжних захід тримання під вартою до набрання даним вироком законної сили.

ОСОБА_5 23.02.2019 року в порядку ст. 208 КПК України затримано, ухвалою слідчого судді від 26.02.2019 року відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді від 05.12.2019 року ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з моменту його затримання, а саме з 16-05 год. 02.12.2019 року.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі частин 1 і 4 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2019 року шляхом повного складання призначених покарань призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання 19.02.2019 року 23-15 год.

Застосувати до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
- за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України (епізод від 19.02.2019 року та від 23.02.2019 року) у виді 4 років позбавлення волі;
- за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України у виді 6 місяців аешту;
- за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання - з 02.12.2019 року 16-05 год., зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 23.02.2019 року по 26.02.2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили залишити у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 солідарно на користь держави понесені по справі судові витрати в сумі 170 грн., пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 928 від 19.03.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави понесені по справі судові витрати:

- в сумі 628, 04 грн., пов`язані з проведенням судово-трасологічної експертизи № 1-678 від 11.12.2019 року;

- в сумі 170 грн., пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 929 від 18.03.2019 року;

в сумі 170 грн., пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 3443 від 18.12.2019 року;

Речові докази, а саме:

-коробку чорного кольору на якій мається напис «ANGEL SCHLESSER homme EAU DE TOILETTE NATURAL SPRAY VAPORISATEUR» 75 ml 2.5Fl.Oz.US таDVD-R диск з відеозаписами з камер внутрішнього спостереження розташованих у приміщенні магазину «ЕВА-120» ТОВ «РУШ» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 20, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ТОВ «РУШ» ЕВА-120 (м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 20) - залишити останньому за належністю;

-жіночу сумку-клатч біло-чорного кольору, чохол від мобільного телефону чорного кольору, мобільний телефон «Texet TM-4772/iX» в корпусі чорного кольору, імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , що знаходяться в камері схову Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути потерпілій ОСОБА_11 за належністю;

-куртку спортивну чоловічу, яка складається з двох смуг: світло-синього та темно-синього кольору, що належить ОСОБА_5 та знаходиться в камері схову Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути матері ОСОБА_5 ОСОБА_6 ;

-куртку чоловічу коричневого кольору, яка належить ОСОБА_4 , яка знаходиться в камері схову Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути батькові ОСОБА_4 - ОСОБА_26 ;

-мобільний телефон в корпусі чорного кольору з написом на передній кришці «Pioneer», при відчиненні задньої кришки мається напис «Prestigio MultiPhone PAP4500 DUO», імеі 1: НОМЕР_4 , імеі 2: НОМЕР_5 , що знаходяться в камері схову Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути потерпілому ОСОБА_9 ;

-2 DVD-диска з відеозаписами з камер зовнішнього відеоспостереження, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 64 (біля кав`ярні «Золотий Ключик») та (на будинку АДРЕСА_3 ) та залучені до матеріалів кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-два сліди папілярних узорів, що упаковані до паперового конверту та інструкцію до газової печі марки «ARDO» моделі А640G6 в корпусі сірого кольору, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;

-машинку для стрижки волосся марки «GAMA SALON EXCLUSIVE CLIPPER» моделі РRО 7.6 в корпусі темно-синього кольору, яка передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 залишити останній за належністю.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1