Справа № 636/722/20 Провадження № 1-кп/636/599/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А І Н И

05 червня 2020 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
у складі : головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000192 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Ємилівка, Голованівського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової частини за контрактом, командира пожежної роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: комплекс будівель і споруд АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.426 КК України,-

в с т а н о в и в:

Старший лейтенант ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, порушуючи встановлений порядок здійснення військовими командирами своїх функцій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, діючи умисно, всупереч інтересам служби, отримавши на початку лютого 2019 року інформацію щодо вчинення підлеглим йому військовослужбовцем солдатом ОСОБА_6 вище вказаного кримінального правопорушення, а саме викрадення з приміщення пожежної роти військової частини НОМЕР_1 військового майна - бінокуляра тепловізійного «Archer» TGX-8/75-640 серійний номер НОМЕР_2 , вартістю 239791 грн. 14 коп., не повідомив про виявлене кримінальне правопорушення в установленому порядку правоохоронним органам та вищестоящому командиру, тобто не направив до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого солдата ОСОБА_6 , який вчинив кримінальне правопорушення. Натомість особисто відшукав бінокуляр тепловізійний «Archer» TGX-8/75-640 серійний номер НОМЕР_2 , який 01 березня 2019 року повернув до військової частини НОМЕР_1 .
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 426 КК України, як не направлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся.

Під час судового розгляду між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000192, та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.3 ст.426 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість в обсязі підозри у кримінальному провадженні.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беручи до уваги суспільний інтерес в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, в запобіганні, виявленні та припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень, сторони вважають за можливе при призначенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 426 КК України застосувати норму ст.69 КК України, та погодилися на призначення останньому більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.426 КК України.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.426 КК України у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 рік зі щомісячним відрахуванням 10% із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 в дохід держави.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.426 КК України, тобто у не направлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Угоду від 15 лютого 2020 року по кримінальному провадженню №0000192 про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.426 КК України, і призначити покарання, у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 рік зі щомісячним відрахуванням 10% із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківської апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1