Справа № 190/345/20
Провадження №1-в/190/40/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ПВК 122 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2019 року, оскільки вважає, що став на шлях виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 , допитаний в режимі відеоконференції, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений на шлях виправлення не став, своє виправлення не довів, а тому у задоволенні клопотання просив відмовити.

Представник ДУ ПВК 122 ОСОБА_4 клопотання не підтримав, вважає, що засуджений не став на шлях виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Вислухавши думку прокурора, який вважає, що відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.
Вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2019 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 6 років 9 місяців позбавлення волі.
Згідно характеристики засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується посередньо, на виробництві установи не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою території установи, до роботи ставиться задовільно. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи. Не приймає участь у роботі самодіяльних організацій.
Згідно довідки про заохочення та стягнення від 19.03.2020 року засуджений ОСОБА_5 заохочень та стягнень не має.
Згідно витягу протоколу № 4 засідання комісії ПВК 122 від 19.03.2020 року ОСОБА_5 відмовлено в поданні матеріалів до суду за ст. 81 КК України як такому, що не довів свого виправлення.
Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.
За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Суд вважає, що поведінка засудженого свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці, оскільки засуджений ОСОБА_5 є особою неодноразово судимою, відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, будучи раніше засудженим позитивних висновків для себе не зробив, а отже до цього вже демонстрував своє вперте небажання ставати на шлях виправлення, що виразилося у вчиненні нового злочину. Готовності до самокерованої, правослухняної поведінки в умовах обмеженої ізоляції та нагляду не виказує.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.
Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1