Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/168/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.04.2020 року, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України
застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 19.06.2020 року, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ст.194 КПК України
За участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.04.2020 року клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задоволено частково. Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк з 21 квітня 2020 року до 19 червня 2020 року, поклавши на нього обов`язки: цілодобово не залишати місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора та/або суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях; носити електронний засіб контролю.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від суду та без перешкод залишить своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
З матеріалів клопотання вбачається, що в межах цього кримінального провадження допитано потерпілого та свідків кримінального правопорушення, які входять до кола близьких знайомих підозрюваного та проживають з ним в одному населеному пункті. Оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину із застосування насильства, то існує ризик того, що він буде незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показань та уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).
У ОСОБА_7 відсутнє законне джерело одержання постійного доходу чи/або заробітної плати. Підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку. Зазначене в сукупності свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та відповідно наявність ризику вчинення нових кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливали на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В той же час, підозрюваний має постійне місце проживання, де протягом тривалого часу проживає разом з матір`ю, що свідчить про міцні соціальні зв`язки. З пояснень ОСОБА_7 вбачається, що його мати офіційно працевлаштована та розмір її заробітної плати надає змогу утримувати їх обох. Також слідчий суддя врахував, що після нанесення тілесних ушкоджень, підозрюваний надав першу медичну допомогу потерпілому та викликав швидку медичну допомогу, що суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі:
Прокурор Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Вказує, що підозрюваний ОСОБА_7 ніде не працює та не має джерела доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, має не зняту та не погашену судимість, що свідчить про вчинення ним інших кримінальних правопорушень з метою здобуття засобів для існування та уникнення кримінальної відповідальності.
Вказує, що підозрюваний будь-яких хронічних захворювань не має, не одружений, утриманців не має, не працює, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з матір`ю, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків.
Зазначає, що застосування менш суворого покарання, ніж тримання під вартою є недопустимими, оскільки не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_8 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст.183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_7 під вартою немає, підозрюваний має постійне місце проживання, де протягом тривалого часу проживає разом із матір`ю, що свідчить про міцні соціальні зв`язки. Слідчим суддею враховано, що після нанесення тілесних ушкоджень, підозрюваний надав першу медичну допомогу потерпілому та викликав швидку медичну допомогу, що суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопоушення
Відповідно до п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Установленою практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України покладає на сторону обвинувачення, при зверненні до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу, обов`язок довести не лише існування заявлених ризиків, а і наявність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого та додані до нього матеріли, колегія суддів вважає, що їх сукупність є достатньою вважати про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та існування заявлених ризиків передбачених ст.177 КПК України.
Разом з тим, надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували на наявність виключних обставин для застування відносно ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу. Не доведено існування таких обставин і прокурором в судовому засіданні, як в суді першої інстанції, та і при апеляційному розгляді клопотання щодо запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_7 забезпечення виконання обов`язків передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.
На даний час жодного порушення підозрюваним обов`язків передбачених ст.194 КПК України немає.
Від сторін кримінального провадження не надходило заяв про незаконний вплив на них з боку підозрюваного ОСОБА_7 .
Стороною обвинувачення не спростовано невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, підтвердження впливу на свідків немає.
Доводи, якими прокурор обґрунтовує наявність підстав для застування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вказує про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, відповідно до вище зазначених норм закону, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.
Отже, у відповідності до вище наведених норм закону, колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, є закінченим, умисним, розмір покарання яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, зокрема те, що він в минулому зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки під час досудового розслідування та сприяти з`ясуванню обставин подій, на підставі чого погоджується з висновками слідчого судді з приводу того, що достатнім стримуючим засобом неналежної процесуальної поведінки підозрюваного буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками та відповідає особі підозрюваного.
Доводи прокурора про необґрунтованість оскаржуваної ухвали є безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів Кропивницького апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.04.2020 року, якою застосовано стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк з 21 квітня 2020 року до 19 червня 2020 року без зміни.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4