Провадження № 1-кп/712/48/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

потерпілого - ОСОБА_8

представників потерпілого - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000033 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого в ПП «Вектор», одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , 27.07.2013 близько 17 год. 00 хв., знаходячись на пішохідному тротуарі, розташованому між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , умисно, з корисливих мотивів, з застосуванням насильства що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито заволодів майном ОСОБА_8 , що виразилося в тому, що він, користуючись відволіканням уваги ОСОБА_8 під час конфліктної ситуації з ОСОБА_11 , схопив за шию останнього та зірвав рукою з шиї ОСОБА_8 золотий ланцюжок, 585 проби, вагою 52,03 грами, вартістю 10 783,00 грн., який належить ОСОБА_8 . Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та пояснив, що 27.07.2013 року повертався додому. Коли підходив до свого дому, що по АДРЕСА_2 , почув постріли. Підійшовши, побачив маму пораненою і батька, який намагався забрати зброю у ОСОБА_8 , проте відчув удар по спині. Потерпілому він не погрожував, лише хотів допомогти батьку відібрати зброю. ОСОБА_8 вдарив його рукояткою пістолету по спині. Пістолет слідчий у потерпілого не вилучив. Можливо у потерпілого був золотий ланцюжок, але він його не брав. Між ним та потерпілим конфліктів не було. Через що в той день виник конфлікт, він не знає, зі сторони родичів погроз він не чув. У батьків він бачив вогнепальні поранення. Викликали поліцію та швидку, і батьків забрали в лікарню. Сварка була лише у дворі. Те, що сварка проходила на тротуарі за межами двору, він не пам`ятає. Автомобіль «Волга» був, він стояв поза межами двору. Чи вибігав батько за межі подвір`я він не пам`ятає. На місці події окрім їх сім`ї також були сусіди та гість. У дворі ОСОБА_12 він не бачив. На запитання представника потерпілого ОСОБА_9 щодо викрадення автомобіля, відмовився від дачі показів, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_8 , який у судовому засіданні пояснив, що 27.07.2013 року перебував на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_3 , зустрів сусідів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та їх батька, вони вигулювали собак. Він зробив їм зауваження, на що останні почали виражатися в його бік нецензурною лайкою та кинулися в бійку. З метою самозахисту він дістав газовий балончик. Крім того, під час бійки він витягнув пістолет та вистрелив кілька разів в гору. Лясові вихватили у нього пістолет та почали викручувати руки. Під час сутички ОСОБА_15 витягнули у нього грошові кошти та зірвали із шиї золотий ланцюжок. Це все відбулося на тротуарі, поруч стояв автомобіль «Волга». Лясових було четверо осіб. ОСОБА_15 залізла до нього в сумку та витягнула звідти грошові кошти в сумі 2000 доларів США. ОСОБА_16 однією рукою тримав його за шию, а іншою зірвав золотий ланцюжок. Конфлікти між їх сім`єю та сім`єю ОСОБА_15 відбуваються регулярно. Подвір`я перебуває у спільному користуванні, вхід до нього один. Лясові його тримали не на загальному подвір`ї, а на тротуарі. Він особисто бачив як ОСОБА_17 забирала грошові кошти. Конфлікт виник з батьком, потім втрутився ОСОБА_18 . Лясові відібрали у нього пістолет. Сусіди бачили все через вікно, потім вибігли до них на вулицю;

- показами свідка ОСОБА_19 , яка у судовому засіданні пояснила, що 27.07.2013 року зняла грошові кошти та передала їх ОСОБА_8 на зберігання. Вказані кошти ОСОБА_8 перерахував та поклав до сумки. Прийшовши додому за адресою: м. Черкаси вул. Хрещатик, 160, зустріли сім`ю ОСОБА_15 , біля них були собаки. ОСОБА_8 попросив їх забрати собак, на що ОСОБА_15 накинулися на нього. Під час бійки ОСОБА_17 витягнула з сумки грошові кошти. ОСОБА_16 тримав ОСОБА_8 однією рукою за шию, а іншою наносив удари. Потім вона побачила в руці ОСОБА_13 золотий ланцюжок. Бійка розпочалася на подвір`ї біля будинку, а потім вони вийшли за межі двору. Вся подія тривала близько години. Постріли вона чула, проте не бачила.

- показами свідка ОСОБА_20 , яка у судовому засіданні пояснила, що сім`я ОСОБА_15 являється їх сусідами, вони мають спільний двір, тобто земельну ділянку між дворами. Щоб потрапити до будинку, вони повинні перейти через спільний двір, це був єдиний вхід. Між ними та Лясовими був конфлікт, оскільки останні стверджували, що по національним признакам вона не може ходити по подвір`ю. Сім`я ОСОБА_15 їм постійно погрожувала та намагалася напасти, тому вони встановили камеру. Лясові ОСОБА_21 та ОСОБА_22 зрізали поставлену ними камеру. В той день вони із чоловіком та сином перебували біля будинку АДРЕСА_2 , де почули гавкіт собак Сім`я ОСОБА_15 в цей час знаходилася також біля будинку. Вони попросили ОСОБА_15 забрати собак, ОСОБА_17 почала на них кидатися, бити ногами дитячий візок. Між ними та сім`єю ОСОБА_15 зав`язався конфлікт, під час якого вонапочула хлопки від пострілів. Самої події вона не бачила. У чоловіка був звуковий пристрій для відлякування собак, він положив пристрій в сумку. Також у чоловіка в сумці були грошові кошти в сумі 2000 доларів США, які йому передала мати ОСОБА_19 . Зі слів матері золотий ланцюжок взяв ОСОБА_16 , також мати бачила як ОСОБА_17 перевіряла вміст сумки;

- показами свідка ОСОБА_23 , яка у судовому засіданні пояснила, що 27.07.2013 року була свідком того як ОСОБА_19 передала ОСОБА_8 грошові кошти. Останній поклав грошові кошти до сумки та пішов додому;

- показами свідка ОСОБА_24 , яка у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_13 знає, так як він являється її сусідом. Відносини між ними ворожі з того моменту, як вони вселилися. 27.07.2013 року близько 17:00 год. знаходилася вдома, почула хлопки і крик. Виглянула у вікно та побачила на вулиці ОСОБА_13 та його матір. Мати рилася в сумці, а ОСОБА_16 держав за горло ОСОБА_8 . Після цього вона викликала поліцію. У ОСОБА_8 на шиї був золотий ланцюжок, ОСОБА_16 зірвав ланцюжок і поклав його собі до кишені. Крім того, у ОСОБА_8 при собі була зброя, чи забрали у нього пістолет працівники поліції вона не бачила. Батько й син ОСОБА_15 наносили ОСОБА_25 тілесні ушкодження, ОСОБА_16 тримав його за горло правою рукою, а лівою зірвав ланцюжок;

- показами свідка ОСОБА_26 , який у судовому засіданні пояснив, що 27.07.2013 року перебував вдома, почув хлопки схожі на постріл, потім крик. Побачив на подвір`ї сутичку між Лясовими та ОСОБА_27 ОСОБА_16 тримав ОСОБА_8 за шию і намагався збити його з ніг на землю. Також він бачив на газоні біля свого вікна на відстані близько 8-10 метрів якусь боротьбу. Там були люди, які йшли по дорозі. Він бачив розірваний одяг, а також як хтось у когось щось вихвачував. Через деякий час приїхали працівники поліції, він з ними не спілкувався. Зброю не бачив. Бачив кров на ОСОБА_28 та ОСОБА_25 ;

- даними висновку судово-медичної експертизи № 2027 від 16.10.2015 року, згідно якого у ОСОБА_8 мали місце ушкодження: забій м`яких тканин шиї та гортані справа, садно обличчя, садна лівої верхньої кінцівки, першого пальця правої кисті, садна грудної клітки, крововиливи правої нижньої кінцівки. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному ОСОБА_8 при його огляді, який мав місце 30.07.2013 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані ушкодження могли виникнути за обставин, на які він вказав в протоколі проведення слідчого експерименту від 13.10.2015 року ( а.м.к.п 1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.10.2015 року з фототаблицею до протоколу, під час якого потерпілий ОСОБА_8 вказав на порядок нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_29 . Крім того, вказав яким чином ОСОБА_16 зірвав у нього з шиї золотий ланцюжок, а ОСОБА_17 витягнула із сумки та заволоділа грошовими коштами (а.м.к.п. 3-12);

- постановою про визнання речовим доказом від 13.10.2015 року, якою слідчий СВ Соснівського РВ м. Черкаси УМВС України в Черкаській області ОСОБА_30 визнав комп`ютерний диск з відеозаписом місця події від 27.07.2013 року за адресою: м. Черкаси вул. Хрещатик, 160 речовим доказом та долучив диск до матеріалів кримінального провадження (а.м.к.п. 13);
- відеозаписом з місця події, що мала місце 27.07.2013 року за адресою: АДРЕСА_4 , на якому зафіксовано конфлікт між Лясовими та ОСОБА_8 ;

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповіднодо ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, спрямоване на уникнення відповідальності за вчинене, не відповідають об`єктивним обставинам та спростовуються доказам по справі, зібраним на досудовому слідстві, та дослідженими в ході судового розгляду.

Так, посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на той факт, що тілесні ушкодженні потерпілому не наносив, а лише намагався допомогти батьку забрати зброю спростовуються показами потерпілого та свідків, які були допитані безпосередньо під час судового розгляду та підтвердили факт нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Отримання потерпілим ОСОБА_8 тілесних ушкоджень зафіксовано також у висновку судово-медичної експертизи № 2027 від 16.10.2015 року.

Крім того, свідки підтвердили покази потерпілого щодо зриву золотого ланцюжка ОСОБА_7 .

Аналізуючи склад злочину, передбаченого ст. 186 КК України - грабіж, суд приходить до наступного. Грабіж з об`єктивної сторони характеризується відкритим способом викрадення чужого майна, тобто у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. При грабежі, на відміну від шахрайства, винний не застосовує до потерпілого обман, а діє відкрито та зухвало, із застосуванням насильства чи без такого.

Суб`єктивна сторона грабежу характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на заволодіння чужим майном і корисливим мотивом.

Оцінюючі зібрані докази по кримінальному провадженні в їх сукупності, в результаті повного, всебічного та об`єктивного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_7 доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за:

- ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Покарання обвинуваченому призначається відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, з додержанням вимог ст. 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст. 65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 14.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває та враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, без реального відбування покарання із застосування іспитового строку.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік, зобов`язавши у відповідності до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-диск для лазерних систем зчитування, приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: