Справа № 201/646/20
Провадження № 1-кс/201/365/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме мобільного телефону марки iPhone XS чорного кольору, який поміщено в сірий чохол та упаковано в поліетиленовий пакет білого кольору та опечатано пломбовою стрічкою з написом « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який містить охоронювану законом таємницю - особисте листування та інші записи особистого характеру, а саме контактів абонента, його зв`язків, документів та файлів в електронному вигляді, фото-, відеоінформації (без розкриття змісту приватного спілкування), що належать ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п.2) ч.3 ст. 132 КПК України).

При прийнятті рішення судом враховано, що відповідно до ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Подане до суду клопотання слідчого не відповідає вимогам, регламентованим, зокрема, п.7 ч.2 ст.160 КПК України, а саме: у клопотанні не зазначено щодо можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів та не зазначено, враховуючи попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, зазначену в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Таким чином, у вказаному клопотанні слідчим в порушення вимог ч.5 ст.163 КПК України не доведено, що речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні.

Так, у клопотанні не зазначено, які саме обставини будуть доводитись шляхом надання тимчасового доступу до мобільного телефону, а зазначає лише загальні фрази, що така інформація має важливе значення для кримінального провадження, також, слідчий не дає обґрунтованого висновку, що інформація, до якої останній просить надати тимчасовий доступ, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК України унеможливлює надання доступу до них.

Крім того, ч. 3 ст. 93 ЦПК України визначено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

При цьому, враховуючи зміст клопотання та долучених до нього матеріалів, можливо дійти до висновку про можливість без застосованого такого заходу забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ, отримати необхідну інформацію, яка може бути використана під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема, письмового звернення до володільця даного мобільного телефону із запитом про надання необхідної інформації.

Проте, слідчим не доведено факту звернення під час досудового розслідування із вказаним запитом до особи, у володінні якої знаходиться мобільний телефон марки iPhone XS чорного кольору, відповідно, факт відмови в наданні такої інформації.

До того ж, слідчим суддею приймається до уваги й той факт, що копії документів, доданих слідчим до клопотання не можна вважати допустим доказом, оскільки вони не засвідчені належним чином уповноваженою на це посадовою особою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 110, 163166, 309, 369372 та 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання слідчого з ОВС третього ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1