Провадження № 1-кс/947/8860/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000469 від 23.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000469 від 23.04.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється прокуратурою Одеської області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що, приблизно навесні 2015 року, у невстановленому місці у ОСОБА_4 (більш точна дата та місце під час досудового розслідування не встановлені) виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, з метою його подальшої реалізації та використання отриманих грошових коштів на власний розсуд.

Об`єктом злочинного посягання ним обрано земельну ділянку кадастровий номер :01:003:1957, що розташована за адресою: масив АДРЕСА_1 , яка перебувала у власності ОСОБА_7 .

З набранням чинності 01.01.2013 постанови Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», постанова Кабінету Міністрів України № 1021 від 09.09.2009 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» втратила чинність.

Починаючи з 01.01.2013 року Порядки, на підставі яких здійснювалась державна реєстрація земельних ділянок, державна реєстрація та видача державних актів на право власності на земельні ділянки, втратили свою чинність відповідно до положень частини 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння земельною ділянкою, кадастровий номер :01:003:1957, яка розташована за адресою: масив АДРЕСА_1 , що перебувала у власності ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , не маючи встановлених законодавством підстав для набуття права власності на неї, вирішив ввести в оману відповідні органи державної влади, до компетенції яких входить реалізація державної політики у сфері земельних відносин та реєстрації прав на нерухоме майно, залучивши до свого злочинного плану свого знайомого ОСОБА_8 , який є фахівцем в області права, але не був обізнаний про дійсні злочинні наміри ОСОБА_4 , на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Приблизно в жовтні 2015 року (більш точна дата та місце, під час досудового слідства не встановлені), ОСОБА_4 з метою оформлення на нього земельної ділянки кадастровий номер :01:003:1957, що розташована за адресою: масив АДРЕСА_1 , звернувся до ОСОБА_8 , з проханням надання відповідної юридичної допомоги.

При цьому, ОСОБА_4 вводячи в оману ОСОБА_8 , запевнив останнього в тому, що земельна ділянка належить йому на праві власності, однак державний акт на право власності на земельну ділянку він втратив, в зв`язку з чим необхідно відновити всі правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку та здійснити реєстрацію права власності на неї, відповідно до вимог діючого на той час законодавства.

Перебуваючи в невіданні дійсних злочинних намірів ОСОБА_4 , направлених на заволодіння чужим майном, не маючи підстав не довіряти останньому, з яким був знайомий на протязі тривалого терміну, ОСОБА_8 погодився на пропозицію ОСОБА_4 про надання допомоги у оформленні на ОСОБА_4 вищевказаної земельної ділянки та, виконуючи процедуру відновлення втраченого документу, звернувся до службових осіб відповідних органів державної влади та місцевого самоврядування, до компетенції яких входить реалізація державної політики у сфері земельних відносин та реєстрації прав на нерухоме майно, з метою встановлення втраченого документу.

Таким чином, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 отримано всі документи, передбачені діючим на той час законодавством, необхідні для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:1957, що розташована за адресою: масив АДРЕСА_1 , реєстрація якого проведена до 01 січня 2013 року, відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, за процедурою відновлення втраченого документа.

У подальшому, ОСОБА_8 , діючи за вказівкою ОСОБА_4 , не будучі обізнаним у злочинному умислі останнього, направленого на заволодіння чужим нерухомим майном, шляхом обману, з метою реєстрації права власності на об`єкт свого злочинного посягання, тобто на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:1957, що розташована за адресою: масив АДРЕСА_1 , 25.12.2015 звернувся до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області із заявою № 15111983, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) за ОСОБА_4 , на зазначену земельну ділянку, площею 1,5348 га.

З цією метою, до заяви ОСОБА_8 , як уповноважений представник ОСОБА_4 , надав відповідь відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області № 31-1520-99.12-2281/15-15 від 27.10.2015, з відповідними вищевказаними документами.

На підставі наданого ОСОБА_8 пакету документів, 31.12.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеської області винесено рішення № 27735778, про державну реєстрацію права приватної власності на вищевказану земельну ділянку за ОСОБА_4 та видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно номер НОМЕР_1 від 04.01.2016.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 328 Цивільного кодексу України та ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ОСОБА_4 , у незаконний спосіб, фактично набув формального законного права власності на земельну ділянку, що належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , вартістю 3 616 920 грн.

У подальшому ОСОБА_4 , завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на отримання грошових коштів від відчуження, незаконно набутої, земельної ділянки, 19.05.2016, перебуваючи в офісі приватного нотаріуса ОСОБА_9 , надав довіреність ОСОБА_10 , на представлення його інтересів при здійсненні продажу земельної ділянки кадастровий номер :01:003:1957, що розташована за адресою: масив АДРЕСА_1 .

Довести свій злочинний умисел на отримання грошових коштів від відчуження, незаконно набутої, вищевказаної земельної ділянки, ОСОБА_4 не зміг з причин, які від нього не залежали, а саме, у зв`язку з наявністю накладених арештів на його нерухоме майно.

Таким чином, ОСОБА_4 , не маючи встановлених законодавством підстав для набуття права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:003:1957, що розташована за адресою: масив АДРЕСА_1 , що фактично та юридично перебувала на праві приватної власності у ОСОБА_7 , шляхом обману службових осіб відповідних органів державної влади та місцевого самоврядування, до компетенції яких входить реалізація державної політики у сфері земельних відносин та реєстрації прав на нерухоме майно, 25.12.2015 фактично заволодів зазначеною земельною ділянкою, чим спричинив збитки законному володільцю ОСОБА_7 в особливо великих розмірах, на суму 3 616 920 грн., що більше ніж в 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Слідчий звертається з клопотанням про накладення арешту на майно обґрунтовуючи його тим, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти з конфіскацією майна. З метою виконання завдань кримінального провадження, нерухоме майно ОСОБА_4 є забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), забезпечення застосування санкції у вигляді конфіскації майна.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання посилаючись на викладені в ньому доводи.

Підозрюваний не заперечував проти клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує його задоволення, вислухавши думку учасників, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 19.06.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Згідно інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за параметрами пошуку ОСОБА_4 , код НОМЕР_2 встановлено, що за ОСОБА_4 зареєстровані наступні об`єкти нерухомого майна:

- земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0403 за адресою:

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 9380172.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 10 статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Так, санкція ч.4 ст.190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років с конфіскацією майна.

Крім того, в рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що в цілях запобігання можливості відчуження майна, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно підлягає конфіскації як виду покарання, а також з метою забезпечення цивільного позову, беручи до уваги правове обґрунтування клопотання слідчого, клопотання про накладення арешту майна підлягає задоволенню в частині заборони права розпорядження та відчуження зазначеним майном.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що доводи клопотання та наведені прокурором в судовому засіданні доводи в частині заборони вчиняти будівництво, реконструкцію, будь-які будівельні та монтажні роботи на земельній ділянці, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим в цій частині клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000469 від 23.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на належну на праві власності ОСОБА_4 земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0403, розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, селищна рада Таїровська, із забороною права розпорядження та відчуження зазначеної земельної ділянки.

Накласти арешт на належні на праві власності ОСОБА_4 споруди теплиці, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 9380172, із забороною права розпорядження та відчуження зазначеного майна.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1