ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9641/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/198/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши 03 липня 2020 р. у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області, погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, та застосовано запобіжний захід - тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 42 040 грн. із покладенням на нього відповідних обовязків у випадку її внесення.

Датою закінчення дії ухвали зазначено 23 год 59 хв. 08 серпня 2020 р.

Відповідно до змісту ухвали слідчого судді останній, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, характеризуючі дані про його особу, стан здоровя, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, прийшов до висновку про те, що жоден із більш м`яких, окрім виняткового, запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому слідчий суддя, враховувавши конкретні обставини кримінального провадження, розмір завданої шкоди, матеріальний та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_8 , те, що він має на утриманні неповнолітню дитину, дійшов висновку, що ОСОБА_8 слід визначити заставу, однак в мінімальному розмірі, у сумі 42 040 гривень, яка буде необхідною та достатньою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу, оскільки вважає, що слідчим суддею було порушено його право на захист, а саме, як уточнив в судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний, питання про застосування запобіжного заходу щодо нього в місцевому суді вирішувалось без участі захисника, яка є обовязковою з огляду на те, що він є наркозалежною особою.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, слідчим СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000450, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 лютого 2020 року близько 03.00 год. невстановлена особа, перебуваючи на сходовій клітці 9-го поверху 3-го під`їзду будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно викрала велосипед марки "Кінетік" чорного кольору, чим завдала матеріальну шкоду ОСОБА_9 на суму 10 000 гривень.

Близько 04:30 години 13.02.2020 невідома особа шляхом пошкодження замка із приміщення сушарні, яка знаходиться між 4 та 5 поверхом під`їзду №1 у АДРЕСА_3 викрала сушку для одягу синьо-білого кольору. Сума завданої шкоди становить 700 гривень

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, у період часу із 10:00 год. 14.04.2020 по 09:00 год. 15.04.2020 невідома особа, перебуваючи у приміщенні під`їзду загального користування за АДРЕСА_4 , таємно, шляхом перекусу трос-замка, викрала велосипед марки "kinetic crystal", чим спричинила ОСОБА_10 шкоду на суму 7 500 грн.

В період часу з 12:00 год. по 16:00 год. 15.04.2020 невідома особа, перебуваючи у приміщенні під`їзду за №3, що по вул. Вільхова, 17 в м. Тернополі шляхом перекусу навісного трос-замка викрала велосипед марки "Kellys" моделі "TNT50", чим спричинила ОСОБА_11 шкоду на суму 15 000 грн.

Крім того, в період часу з 09:00 год. 17.04.2020 по 10:00 год. 19.04.2020 невідома особа таємно, шляхом вільного доступу, із сходової клітки між дев`ятим поверхом та горищем першого під`їзду будинку за АДРЕСА_5 , викрала дитячий самокат білого кольору, чим спричинила ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 1 800 грн.

У період часу із 22:55 години 15.05.2020 року по 00:45 години 16.05.2020 невідома особа, перебуваючи на 5-му поверсі загального користування 1-го під`їзду у будинку за за АДРЕСА_6 , таємно, шляхом перекусу навісного трос-замка, викрала велосипед марки "Felt" моделі "Q500", чим спричинила ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 6 000 гривень.

Також, у період часу з 23:00 год. 19.05.2020 по 09:30 год. 20.05.2020 невідома особа таємно, шляхом вільного доступу, пошкодивши навісний велосипедний замок, викрала велосипед чорно-зеленого кольору, який знаходився на першому поверсі першого під`їзду будинку за АДРЕСА_7 , чим спричинила ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 3 500 грн.

В період часу із 21:00 год. 01.06.2020 по 08:30 год. 03.06.2020, шляхом вільного доступу, із під`їзду за №2 житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_8 , таємно викрала спортивний велосипед марки «Hillbo» зеленого кольору, чим спричинила потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 5 000 грн.

11 червня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України.

Того ж дня слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 строком на 60 діб.

11 червня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області дане клопотання слідчого було задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 23 год. 59 хв. 08 серпня 2020 року із одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 42 040 гривень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді взяття під варту, слідчий суддя перевірив, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст.185 КК України.

При цьому причетність підозрюваного ОСОБА_8 до ймовірно вчинених ним злочинів підтверджується належним чином дослідженими в судовому засіданні місцевого суду доказами, а саме: протоколом обшуку від 11.06.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 14.02.2020; протоколом огляду місця події від 13.02.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 від 14.02.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 15.04.2020; протоколом огляду місця події від 15.04.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 15.04.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 23.04.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 16.05.2020; заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_14 від 20.05.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 від 04.06.2020; протоколом огляду відео від 08.06.2020; довідкою із «Ломбарду смарт»; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 18.02.2020; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_19 від 11.06.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 04.06.2020.

При цьому апеляційний суд враховує позицію ЄСПЛ, відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам - є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Так, слідчий суддя, на думку колегії суддів, дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні, а також вчиняти інші злочини, оскільки останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на даний час на розгляді у Тернопільському міськрайонному суді відносно нього перебуває два обвинувальних акти, що свідчить про його стійку протиправну поведінку, не має постійного місця роботи та реєстрації, офіційних доходів не отримує.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органи державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду (справа "Сергій Волосюк проти України" п. 38).

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень.

Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

За таких обставин ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, в тому числі і тих, які могли б порушити чи порушили право підозрюваного ОСОБА_8 на захист, які він про це заявляє у своїй апеляційній скарзі, колегією суддів не виявлено.

При цьому слід зазначити, що до початку розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою останній подав до місцевого суду заяву, яку підтримав під час судового розгляду, про те, що він відмовляється від захисника, оскільки свої права та інтереси буде захищати самостійно.

У матеріалах кримінального провадження відсутні, і це підтвердив допитаний в судовому засіданні слідчий ОСОБА_7 , належні й допустимі відомості щодо наявності сумнівів в осудності ОСОБА_8 . Наявна в матеріалах справи довідка про те, що ОСОБА_8 перебуває під наркологічним диспансерним наглядом з діагнозом «розлад психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності» не свідчить і не може свідчити про сумніви в осудності останнього та можливості застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням поведінки підозрюваного на момент вчинення злочину та розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відсутності жодних даних щодо його неосудності, стану психічного та фізичного здоров`я останнього, суд дійшов висновку про те, що право на захист ОСОБА_8 при обранні запобіжного заходу щодо нього слідчим суддею за відсутності його захисника порушено не було, оскільки підстав для обов`язкової участі захисника, визначених у ст. 52 КПК судом не встановлено.

Аналогічна позиція викладена в правому висновку, який міститься у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 квітня 2019 року (51-7003кмо18), в якому зазначено, що самі собою факти перебування осіб на спеціальних обліках й на стаціонарному лікуванні з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» не можуть автоматично свідчити про нездатність обвинуваченого (засудженого) через фізичні чи психічні вади повною мірою реалізувати свої права, а отже, і про обов`язковість участі захисника в аспекті п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК. При здійсненні судового провадження питання про залучення захисника необхідно вирішувати, виходячи з конкретних обставин справи з урахуванням установлених характеру розладів, психічного або соматичного стану здоров`я особи, особливостей її поведінки, стилю комунікації з оточуючими тощо.

З огляду на викладене, наявність зазначеного діагнозу у ОСОБА_8 за відсутності установлених конкретних ознак хворобливого стану психіки, яке ускладнює повноцінно брати йому участь у судовому засіданні й захищатися від пред`явленого обвинувачення, не є такими обставинами, що вимагають обов`язкової участі захисника в аспекті п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_8 з викладеними в ній доводами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області, погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 23 год. 59 хв. 08 серпня 2020 року, із одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 42 040 гривень з покладенням відповідних процесуальних обов`язків - залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді