Справа № 216/2787/20
Провадження 1-кс/216/1471/20
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу
у вигляді домашнього арешту

23 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000967 від 22.05.2020 року,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
підозрювана ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,
представник потерпілого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2020 року до суду надійшло вказане клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване таким.
Слідчим відділом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000967 від 22.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
22 травня 2020 року о 00 год. 56 хв. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
22 травня 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за ознаками: «закінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі".
Встановлені під час досудового розслідування обставини, які підтверджуються доданими до цього клопотання матеріалами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення та існування ризиків, що підозрювана, перебуваючи на свободі та побоюючись суворого покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Посилаючись на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків і запобігання існуючим ризикам, слідчий просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи у даному випадку є недостатніми.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав і просив його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.
Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 , кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання й просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, враховуючи обставини справи та особу підозрюваної, яка доводиться цивільною дружиною потерпілому ОСОБА_8 та шкодує за вчинене нею кримінальне правопорушення.
Крім того, захисник підозрюваної ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що підозра, яка пред`явлена його підзахисній ОСОБА_5 не обґрунтована та нічим не підтверджена і ризики, які наведені в клопотанні не обґрунтовані наведеними належними та достатніми доказами і є формальними. Додатково зазначив, що підозрювана має родину батька та матір, тобто тісні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та реєстрації в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, відповідно до договору дарування має нерухомість у місті Кривому Розі, є власницею двох транспортних засобів, працює неофіційно ріелтором та має дохід, тому у задоволені клопотання слідчого просив відмовити та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Представник потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив позицію потерпілого ОСОБА_8 , який не має претензій до підозрюваної та не бажає аби її брали під варту та позбавляли волі на два місяці. Вважає, що вказаний злочин вчинено в пориві ревнощів, несподівано, в момент з`ясування відносин між двома дорослими людьми, котрі люблять один одного та живуть разом. На думку представника потерпілого, мала місце сімейна сварка, кваліфікація кримінального правопорушення на теперішній час не остаточна, дії підозрюваної не під падають під ознакою замах на вбивство, слідчі дії тривають, підозрювана не є соціально небезпечною людиною. На думку представника потерпілого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є виключною мірою запобіжного заходу, а тому він вважає, що цілодобовий домашній арешт забезпечить відповідну процесуальну поведінку підозрюваної.
Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальногоправопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Разом з тим частиною 4 ст. 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує таке.
Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.
У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Слідчим суддею встановлено, що 22.05.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: закінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі.
У судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала.
Разом з тим обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме:
- протоколом огляду місця події - приміщення готельно-ресторанного комплексу "Україночка", що розташований по вул. Гетьманська, 80 в Саксаганському районі м. Кривий Ріг, під час якого було виявлено і вилучено в коридорі, біля банкетного залу на підлозі - змив речовини бурого кольору, схожі на кров, та марлеві тампони;
- протоколом огляду місця події ділянки місцевості, що розташована біля центрального входу до приміщення готельно-ресторанного комплексу "Україночка" по вул. Гетьманська,80 в Саксаганскому районі м. Кривого Рогу, під час якого було вилучено та виявлено на асфальтованому покритті предмет з металу жовтого кольору, візуально схожого на гільзу;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який пояснив, що ОСОБА_5 , мала дозвіл на травматичний пістолет, має навички щодо його користування, крім того, 21.05.2020 року о 23-00 Ашимова разом з ним приїхала забрати ОСОБА_8 з ресторану «Україночка» з метою подальшого відпочинку в іншому місці. Він бачив, як ОСОБА_5 попросила ОСОБА_8 вийти з кафе на вулицю і рівно через 2 -3 хвилини вони вийшли, на вході ресторану у них розпочався конфлікт щодо їх сімейних відносин, вони почали голосно сваритися та наносити один одному тілесні ушкодження. Після цього він почув вистріл з пістолету, самого моменту пострілу він не бачив,згодом дізнався що ОСОБА_10 здійснила постріл зі свого пістолету в Пипку.
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , який пояснив, що з ОСОБА_10 і ОСОБА_12 вони друзі, протягом останнього року вони проживали разом по АДРЕСА_3 . В той день 21.05.2020 року вони разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , були в ресторані Автограф з 18-00 год., приблизно о 22-00 год. вони разом з ОСОБА_17 поїхали аби забрати ОСОБА_12 з готельно ресторанного отелю Україночка з метою подальшого сумісного відпочинку. До ресторану Україночка під`їхали на двох автомобілях близько 23-10 год. Ашимова і ОСОБА_18 зайшли до Україночки, приблизно через 2-3 хв. Аністрат вийшов і через хвилину вийшли ОСОБА_10 і ОСОБА_12 . На ганку ресторану між ОСОБА_10 і ОСОБА_12 відбулась сварка, яка переросла в штовханину, вході штовханини ОСОБА_12 наніс удав в область голови, після того свідок побачив, як вона дістала свій пістолет вставила обійму та зарядила його, потім тримаючи пістолет в правій руці сварилася та штовхалася з ОСОБА_12 . В цей час свідок почув постріл, після чого ОСОБА_12 зайшов до приміщення ресторану, а ОСОБА_10 підійшла до них, моменту пострілу він не бачив, коли вона підішла до них він запропонував розрядити їй пістолет, що вона зробила та запитання навіщо вона вистрелила, вона відповіла, що випадково.
- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що він є друзями з ОСОБА_12 та познайомився дев`ять років по тому, з ОСОБА_10 знайомий приблизно 3 роки, та вони друзі. Йому відомо, що вони протягом останнього року проживали разом по АДРЕСА_3 та періодично між ними були конфлікти. В той день 21.05.2020 року вони разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , були в ресторані «Автограф» з 18-00 год., Приблизно в 22-00 год. він разом з Аністратом поїхали за цигарками, по дорозі їм подзвонив ОСОБА_20 та сказав, що б вони під`їхали до Україночки забрати ОСОБА_12 з метою подальшого сумісного відпочинку. До ресторану вони під`їхали близько 23-10 год. Ашимова і ОСОБА_18 зайшли до ресторану Україночки, через 1 хв. Аністрат вийшов і ще через п`ять хвилин вийшли ОСОБА_10 і ОСОБА_12 . На ганку ресторану між ОСОБА_10 і ОСОБА_12 відбулась сварка, яка переросла в штовханину, вході штовханини ОСОБА_12 наніс удав в область голови, після того свідок побачив, як вона дістала свій пістолет вставила обійму та зарядила його, потім тримаючи пістолет в правій руці сварилася та штовхалася з ОСОБА_12 . В цей час свідок почув постріл, після чого ОСОБА_12 зайшов до приміщення ресторану, а ОСОБА_10 підійшла до них, моменту пострілу він не бачив, коли вона підійшла до них він запропонував розрядити їй пістолет, що вона зробила, розрядила пістолет та поклала в свою сумку, в подальшому ОСОБА_21 підійшов до ганку ресторану та підняв капюшон жилету ОСОБА_10 , який відірвався в ході сварки та штовханини.
- протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , вона працює портьє, в період карантину в закладі працює літня тераса, впродовж 21.05.2020 року з 19 -00 відпочивали чоловіки на терасі. Приблизно 23-00 год. до приміщення зайшла невідома дівчина з хлопцем, які зазначили що приїхали до знайомих відвідувачів їхнього ресторану. Вона провела вказану дівчину та її хлопця до тераси ресторану, де вказана дівчина підійшовши до компанії відвідувачів, привіталися з ними. Свідок послідував до рецепшену у фойє готелю та разом з нею невідомий хлопець, що був разом з тією дівчиною вийшов на вулицю та підійшов до інших присутніх там хлопців, які стояли біля двох авто та вони разом стали очікувати на дівчину, яка залишилася на терасі. В цей час офіціант ОСОБА_23 повідомила їй що вказана дівчина чинить сварку з одним із чоловіків в компанії. Потім разом з охоронцем вийшли на терасу, де вона стала очевидцем словесної сварки вказаної дівчини разом із чоловіком, в ході якої дівчина ображала чоловіка, вони намагалися з охоронцем зробити зауваження, попрохавши їх вийти на вулицю, чоловік попросив їх не втручатися в конфлікт, словесна сварка перейшла в штовханину, дівчина виштовхувала чоловіка на вулицю, коли вони вийшли на крильце вона стала зачиняти двері тераси та не бачила, що відбувалося на ганку. Приблизно о 23-20 почула гучний хлопок, з вулиці вийшов той чоловік, який тримався за живіт та одязі була кров. Дівчина залишилася на ганку в руці був предмет схожий на пістолет. Вона стала викликати швидку допомогу та поліцію.
- протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 22.05.2020року вона є офіціанткою в ресторані «Україночка» в період карантину в закладі працює літня тераса, впродовж 21.05.2020 року з 19-00 відпочивали чоловіки на терасі. Приблизно 23-00 год. вказана компанія чоловіків розрахувалася та збиралася покинути ресторан, вийшовши на терасу вона побачила як чоловік із вказаної компанії сварився з дівчиною, яка нещодавно приїхала, вона бачила як вказана дівчина намагалася вштовхнути чоловіка, він просив її заспокоїтися, про сварку повідомила портьє та охоронця, які намагалися їх заспокоїти а вийти на вулицю, вони вийшли на вулицю, через 15 хв. вона побачила чоловіка, який тримався за живіт та одязі була кров, що сталося вона не бачила;
- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 , яка відмовилася в порядку ст. 63 Конституції України від дачі показань;
- протоколом затримання ОСОБА_5 від 22.05.2020 року в порядку ст. 208 КПК України;
- відеозапис з камер відеоспостереження ресторану «Україночка», на якому зафіксовано події, що відбувались 21.05.2020 року з 23 год. 19 хв. по 23 год. 23 хв. між ОСОБА_17 та ОСОБА_25 на ганку ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».
- іншими матеріалами кримінального провадження, які в своїй сукупності підтверджують причетність саме ОСОБА_5 до вчинення злочину відносно ОСОБА_8 .
З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити це правопорушення.
Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Вирішуючи питання щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя бере до уваги таке.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 семи до 15 років.
При цьому підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , раніше не судима, працює неофіційно ріелтором, не заміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має постійне місце реєстрації та проживає за адресою: АДРЕСА_3 та є власником вказаної квартири, має батьків, що свідчить про міцність соціальних зв`язків за місцем проживання.
Оцінивши на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів всі обставини в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують, з огляду на таке.
1. Усвідомлюючи скоєне та побоюючись суворого покарання, яке загрожує їй у разі доведеності вини, підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
2. Крім того, підозрювана перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків, потерпілого, анкетні дані яких стали її відомі після ознайомлення з клопотанням та додатками до нього, шляхом здійснення тиску на них, з метою зміну їх показів на її користь, чим буде перешкоджати встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні.
3. Разом з тим стороною обвинувачення не було надано належних, достатніх та переконаних доказів на підтвердження ризиків щодо можливості вчинення підозрюваною інших злочинів.
Аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено достатні підстави вважати, що підозрюваний дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; та незаконно впливати на потерпілого, свідків.
Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, необхідного для запобігання існуючим ризикам, слідчий суддя враховує таке.
Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки.
Тобто застосування такого запобіжного заходу можливе не тільки за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш м`яких запобіжних заходів.
У справі «Амбрушкевич проти Польщі» ЄСПЛ зазначив, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається.

У справі «Хайредінов проти України» ЄСПЛ вказав, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту є конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.
У справах «Лабіта проти Італії» та «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання проте, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі зурахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).
Разом з тим відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення суд, крім інших обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
При цьому висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ особиста свобода повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду суворим винятком. При цьому сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
З огляду на викладене, враховуючи тяжкість злочину, спосіб його вчинення та наслідки, особу потерпілого, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих їй дій, дані про особу підозрюваної, а саме: її вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, зокрема те, що остання неофіційно але працює, але отримує дохід, не заміжня, має зареєстроване місце проживання де мешкає вже тривалий час та є власником цієї квартири та двох автомобілів, вперше притягається о кримінальної відповідальності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що запобігти існуючим ризикам, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу неможливо.
Положеннями ст. 181 КПК України передбачено, що до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Таким чином, з урахуванням даних про особу підозрюваного, (відсутності відомостей щодо спроб останнього ухилятися від органів досудового розслідування та суду), слідчий суддя вважає, що, не зважаючи на підозру у вчиненні тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення підозрюваної від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме (цілодобовий) домашній арешт із (застосуванням електронного засобу контролю та) покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки. Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу підозрюваної, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують.
При цьому слідчий суддя зважає на практику ЄСПЛ, що за наслідками та способами застосування, як тримання під вартою, так і домашній арешт, прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 §1(с) Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії»). Тому слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу найбільш відповідатиме охороні прав та інтересів суспільства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком на два місяці, тобто до 21.07.2020 року.
Зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та покласти на неї строком до 21.07.2020 року такі обов`язки:
- не відлучатися із м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим в цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю;
- цілодобово не залишати приміщення квартири АДРЕСА_5 .
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з метою контролю передати для виконання до Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП у Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 .
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися до нього в житло, в якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Дія ухвали закінчується 21 липня 2020 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію зазначеної ухвали мені ________________________________________________
_________________________________________________ (повне прізвище, ім`я, по-батькові)

вручено ____ __________ 201__ року о ____ годині ____ хвилин.
Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний __________________ (підпис)