Номер провадження: 11-кп/813/548/20
Номер справи місцевого суду: 520/4663/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

за участю прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 ; обвинуваченої ОСОБА_11 , її захисника ОСОБА_12 ; власників майна, на яке накладено арешт - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2016 року відносно:

ОСОБА_11 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Очаків Миколаївської області, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
- обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

встановив:

Зазначеним вироком суду першої інстанції, ОСОБА_11 визнана винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України з призначенням покарання у виді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

Запобіжний захід ОСОБА_11 , до набрання вироком законної сили, залишено у вигляді особистого зобов`язання.

Початок строку відбування покарання відраховано з часу її поміщення до ОСІ УДДВП в Одеській області або фактичного затримання.

Зараховано у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 30.04.2015 року по 13.10.2015 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішені цивільні позови, питання щодо стягнення судових витрат, арешту майна.

На вказаний вирок суду, представник потерпілої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 ; обвинувачена ОСОБА_11 , її захисник ОСОБА_12 ; власники майна, на яке накладено арешт - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду в частині призначення покарання обвинуваченій та вирішення цивільного позову; призначити ОСОБА_11 покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке її власністю; цивільний позов потерпілої задовольнити повністю, стягнувши з обвинуваченої грошові кошти у розмірі 2008500 грн..

В судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 14 годину 15 хвилин 13.01.2020 року, представник потерпілої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_10 , обвинувачена ОСОБА_11 , її захисник ОСОБА_12 , власники майна, на яке накладено арешт - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 були поставлені у відомість належним чином, а саме поштовими повідомленнями та повідомленнями на електроні адреси, натомість не з`явилися, причини не явки не повідомили, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи не надавали.

Разом з тим, прокурор ОСОБА_8 надала до апеляційного суду клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченої ОСОБА_11 з метою її приводу в наступне судове засідання та оголошення її у розшук, оскільки остання систематично не з`являється до суду апеляційної інстанції та ухвали про її примусовий привід працівниками поліції не виконані.

Вислухавши пояснення прокурора ОСОБА_8 , дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Згідно з матеріалами кримінального провадження вирок Київського районного суду м. Одеси постановлений 06.09.2016 року та відносно ОСОБА_11 , до набрання вироком законної сили запобіжний захід залишений у вигляді особистого зобов`язання.

У вироку суду 1-ої інстанції місце проживання обвинуваченої зазначено: АДРЕСА_1 , її батьки проживають по АДРЕСА_2 .

Натомість, в судові засідання апеляційного суду, призначені на 20.08.2018 року, 23.10.2018 року, 16.01.2019 року, 06.03.2019 року обвинувачена ОСОБА_11 не з`являлась, судові повістки їй направлялись за вказаними адресами та повертались до апеляційного суду за закінченням терміну зберігання.

У відповідності до ч. 1 ст. 323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі представника потерпілої ставиться питання про погіршення становища обвинуваченої ОСОБА_11 , її участь, відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК України, в судовому засіданні апеляційного суду є обов`язковою.

Також, ухвалою апеляційного суду від 06.03.2019 року відкладений апеляційний розгляд кримінального провадження та задоволено клопотання прокурора ОСОБА_8 про застосування примусового приводу обвинуваченої ОСОБА_11 , в судове засідання апеляційного суду, призначене на 22 травня 2019 року. Забезпечення організації виконання ухвали про здійснення приводу обвинуваченої ОСОБА_11 покладено на начальника Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Таким чином, вказана ухвала апеляційного суду направлена на адресу її виконавця - начальника Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області. При цьому, направлення її копії на електронну адресу або поштою обвинуваченій, нормами чинного КПК України не передбачено.

Згідно листа Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області №1888/67-2019 від 22.05.2019 року (т.5 а.п. 152) здійснити привід обвинуваченої ОСОБА_11 в судове засідання апеляційного суду не надалось можливим у зв`язку з відсутністю останньої за місцем мешкання.

Згодом, 01.03.2019 року від обвинуваченої ОСОБА_11 з м. Очаків Миколаївської області (т.5 а.п.102) на поштову адресу апеляційного суду надійшли заяви про відвід та про проведення судового засідання в режимі відео-конференції (в яких поштова адреса зазначена: АДРЕСА_3 ), в задоволенні яких ухвалами апеляційного суду від 06.03.2019 року відмовлено.

Щодо клопотань обвинуваченої про неможливість прибуття до приміщення суду у зв`язку зі своїм станом здоров`я та перебуванням на лікуванні в м. Мілан, Італія, на протязі року, належних та допустимих доказів цього апеляційному суду не надано.

Інших доводів на підтвердження неможливості прибуття до апеляційного суду особисто обвинувачена не навела.

Окрім того, колегія суддів наголошує, що чинне кримінальне процесуальне законодавство України не надає можливості здійснювати дистанційне судове провадження (режим відео-конференції) з приміщення суду (або іншого приміщення), яке знаходиться поза межами території України, в іншій державі. При цьому, апеляційний суд враховує вимоги ч. 4 ст. 401 КПК України, згідно з якими явка обвинуваченої ОСОБА_11 в судове засідання апеляційного суду є обов`язковою.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Статтею 335 КПК України передбачено, що у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до п. 4.4. Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої спільним наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, СБУ, Держкомкордону України, Державної митної служби України, ДПА України N 3/1/2/5/2/2 від 9 січня 1997 р., підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу, надісланий до НЦБ.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що скоїла злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правоохоронних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови її належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує її в розшук.

Разом з тим, положення чинного КПК України прямо не регулюють питання оголошення судом особи у міжнародний розшук.

В рамках зазначеного кримінального провадження №0000269 від 22.01.2015 року ОСОБА_11 має статус обвинуваченої та стосовно неї постановлений вирок, який не набрав законної сили у зв`язку з його оскарженням в апеляційному порядку.

При цьому, обвинуваченій ОСОБА_11 достеменно відомо про знаходження справи в провадженні апеляційного суду, у зв`язку з чим її численні клопотання, направлені електронною поштою свідчать про затягування апеляційного розгляду з метою уникнення кримінальної відповідальності та набрання вироком законної сили.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_11 не з`являється в судові засідання, ухвала про її примусовий привід в судові засідання апеляційного суду працівниками поліції не виконана, а розгляд апеляційної скарги за відсутністю обвинуваченої неможливий, тому є підстави для задоволення клопотання прокурора та оголошення обвинуваченої ОСОБА_11 у розшук з одночасним наданням дозволу на його затримання з метою приводу в судове засідання для вирішення питання про зміну запобіжного заходу.

Отже, апеляційне провадження по справі підлягає зупиненню до розшуку обвинуваченої ОСОБА_11 .

Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 188, 323, 335, 350, 370, 376, 401, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 з метою приводу до Одеського апеляційного суду для розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Оголосити розшук обвинуваченої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційне провадження по справі за апеляційними скаргами представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 ; обвинуваченої ОСОБА_11 , її захисника ОСОБА_12 ; власників майна, на яке накладено арешт - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2016 року відносно ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України зупинити до її розшуку.

Строк дії ухвали в частині надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченої ОСОБА_11 встановити до 13.07.2020 року.
Забезпечення організації виконання ухвали в частині розшуку та затримання з метою приводу обвинуваченої ОСОБА_11 покласти на начальника Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4