Справа №463/42/20
Провадження №1-кс/463/186/20
У Х В А Л А

08 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим -

ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 19 грудня 2019 року, якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні № 0003385 від 01.11.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 366, ч. 1 ст. 364 КК України. Просить вказану постанову скасувати.

Скаргу мотивує тим, що за його скаргою ухвалою слідчого судді від 24.10.2019 року внесено відомості в ЄРДР по факту вчинення слідчою Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 366, ч. 1 ст. 364 КК України. 15.12.2019 року він подав слідчому клопотання про вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, яким він є з часу подання заяви про вчинення злочину. Однак, слідчим безпідставно винесено оскаржувану постанову від 19.12.2019 року про відмову у визнанні потерпілим. Тому просить таку скасувати та зобов`язати слідчого надати йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу з викладених в ній мотивів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. В силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З матеріалів скарги вбачається, що в провадженні слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0003385 від 01.11.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 366, ч. 1 ст. 364 КК України. Відомості в ЄРДР внесені на підставі ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 24.10.2019 року за заявою ОСОБА_3 від 17.10.2019 року

Із змісту заяви ОСОБА_3 від 17.10.2019 року про вчинення кримінального правопорушення слідчою Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 випливає, що остання проводила досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002327 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 336 КК України, в якому він був визнаний потерпілою стороною. Доручення для досудового розслідування їй надано 01.08.2018 року, однак слідча до цього періоду виносила процесуальні документи, проводила розслідування, вдалася до службового підроблення, направила суду сфальсифіковану постанову, на підставі якої слідчий суддя ухвалив неправосудне рішення, яким закрив провадження за його скаргою. Тим самим, на думку заявника, слідча вчинила службове підроблення, зловживання владою або службовим становищем, тобто кримінальне правопорушення в межах якого слідчий оскаржуваною відмовив у визнанні його потерпілим.

15.12.2019 року ОСОБА_3 подав слідчому клопотання про вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у зв`язку з тим, що він є потерпілим з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 19 грудня 2019 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні № 0003385 від 01.11.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 366, ч. 1 ст. 364 КК України. Слідчим зроблено висновок, що відсутні правові підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим, оскільки заява подана особою, якій не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Статтею 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч. 5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З наявних матеріалів скарги вбачається, що прийняттю оскаржуваного рішення передувало проведення повної та всебічної перевірки обставин, які мають значення для кримінального провадження, викладені у ньому висновки є такими, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, постанова слідчого відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України.
Оцінюючи законність постанови слідчого від 19.12.2019 про відмову у визнанні потерпілим, слід врахувати, що КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст. 55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому:
-очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення;
-відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву;
-очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням та заподіяною шкодою;
-наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншому виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК України;
-неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 364 КК України, полягає у зловживанні владою або службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. При цьому, відповідно до ч. 3 примітки 1 ст. 364 КК України, істотною шкодою у статті 364 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 366 КК України полягає у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 366 КК України (ч. 3 примітки 4 ст. 364 КК України), тяжкими наслідками, є наслідки, які в двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
У заяві ОСОБА_3 від 17.10.2019 про кримінальне правопорушення, за якою були внесені відомості до ЄРДР, відсутні дані про вид та розмір заподіяної йому істотної шкоди чи шкоди, яка спричинила тяжкі наслідки. В судовому засіданні заявник також не вказав в чому полягає завдана йому шкода.
Виходячи з визначення поняття потерпілого, яке міститься у статті 55 КПК України (фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди), логічним є висновок, що на момент прийняття слідчим рішення про визнання потерпілим, шкода вже повинна бути завдана останньому від кримінального правопорушення, що розслідується.
Із змісту заяви про кримінальне правопорушення вбачається, що завдання шкоди заявник ОСОБА_3 пов`язує із безпідставним закриттям кримінального провадження, внаслідок незаконних дій слідчої.
Отже, про наявність шкоди, завданої скаржнику незаконними діями слідчої, можна вести мову лише в разі ухвалення обвинувального вироку у кримінальному провадженні, у якому скаржник визнаний потерпілим і у якому слідчий на думку скаржника сфальсифікував офіційні документи, що власне, і має бути встановлено цим обвинувальним вироком.
З огляду на те, що у кримінальному провадженні, де на думку заявника порушуються його права, не прийнято остаточного рішення на користь скаржника та не встановлено суттєвого порушення його прав під час досудового слідства, не можливо стверджувати на цій стадії про наявність у нього будь-якої шкоди та відповідно про наявність підстав для визнання його потерпілим.
З цих підстав слідчий суддя вважає обґрунтованою оскаржувану постанову слідчого, тому у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 19 грудня 2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні № 0003385 від 01.11.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 366, ч. 1 ст. 364 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1