Справа № 344/7936/20
Провадження № 1-кс/344/2997/20
У Х В А Л А
07 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на бездіяльність органу досудового розслідування та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано, що згідно Проекту індивідуальних гаражів у Гаражному кооперативі № 31 планувалося збудувати 10 одноповерхових гаражів, але всупереч Проекту збудували 10 трьохповерхових. На території Гаражно-будівельного кооперативу № 23 без будь-яких дозвільних документів незаконно збудували 2 двохповерхових гаражі. У діях службових осіб ГК № 31 та службових осіб ГБК № 23 наявні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.З ст. 197-1 КК України та зареєестровано кримінальне провадження № 0000150, яке розслідується слідчим Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 . З часу реєстрації провадження, тобто з 25.08.2016 року органами досудового розслідування практично не вживається належних заходів для розслідування цих проваджень, як це передбачено КПК України та пропущено розумні терміни розслідування кримінального провадження. Внаслідок неналежного здійснення нагляду за дотриманням законодавства з боку прокурорів Івано-Франківської місцевої прокуратури з 25.08.2016 р. почав руйнуватися гараж, скаржнику завдано збитки і саме через це виникла необхідність призначення експертиз. Просив визнати протиправною бездіяльність прокурорів місцевої прокуратури, зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування вказаного кримінального провадження та прокурорів місцевої прокуратури призначити та провести земельно-технічну, будівельно-технічну та економічну експертизи, згідно методичних рекомендацій.

В судовому засіданні скаржник надав перед судом пояснення про те, що внаслідок тривалого здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, йому завдано збитки, частково зруйновано належний йому гараж. Кримінальне провадження зареєстровано за ухвалою суду, в гаражних кооперативах №31 та №23 наявні самовільно збудовано гаражі, органом досудового розслідування тривалий час здійснювався розгляд клопотання про призначення експертизи, слідчою призначено експертизу, проте не в повному об`ємі. Економічну експертизу необхідно провести з метою встановлення розміру збитків завданих кримінальним правопорушенням.

Прокурор в судовому засіданні заперечив скаргу з тих підстав, що скаржником не надано органу досудового розслідування правовстановлюючого документу на гараж, матеріали кримінального провадження перебувають на експертизі, після проведення призначеної слідчим експертизи буде вирішено питання про доцільність призначення інших експертиз в рамках кримінального провадження.

26/02/2020 слідчим ухвалено постанову про призначення земельно-технічної експертизи, доручено експертам Івано-Франківського КНДІСЕ провести експертизу, на вирішення експертам постановлено наступні запитання: на якій території розташоване гаражне приміщення № НОМЕР_1 в ГБК №23 чи на території ГБК №31 по вул. Довженка 9а в м. Івано-Франківську?

Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Відповідно до ч. 1ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: встановлення причин смерті; встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Таким чином кримінально-процесуальним законодавством передбачений виключний перелік підстав, за яких проведення експертизи є обов`язковим. У свою чергу скаржником не наведено доводів в підтвердження жодної з відповідних підстав.

Доведення обставини завдання матеріальної шкоди, її розміру належать безпосередньо до обов`язку потерпілого, вирішуються ним особисто у формі подання цивільного позову.

Задоволення чи відмова в цивільному позові потерпілого належить за змістом ст. 368 КПК України безпосередньо до компетенції суду, якому належить розглянути кримінальне провадження по суті.

Таким чином потерпілим не може бути перекладено його обов`язку на доведення матеріальної шкоди на іншу сторону кримінального провадження.

Крім цього судові експертизи належать до юридичних засобів доказування обставин, що становлять предмет кримінальних проваджень. При цьому скаржником не наведено переліку питань, які необхідно поставити перед експертом, здійснено посилання на методичні рекомендації, що не є обов`язковими до застосування, таким чином предмет дослідження визначено скаржником за абстрактним критерієм, що не є належною правовою підставою для призначення експертиз.

Таким чином права відповідного виду учасник здійснює самостійно, а не у спосіб перекладення їх на інших учасників кримінального провадження.

В ст. 101 КПК України вказано, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Отже експертом не може бути надано висновку щодо невстановленого предмету та об`єкта проведення експертизи та за відсутності поставлених запитань для вирішення експертом.

Єдиним можливим правовим наслідком від задоволення відповідного клопотання була б відмова експерта від здійснення експертизи, за відсутністю предмету дослідждення.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Обов`язок доказування обставин, що складають предмет судового розгляду законом покладено на відповідну заінтересовану сторону.

Гарантії незалежності слідчого, що вказані в ст. 36 КПК України в тому числі забезпечуються і диспозицією ст. 343 КК України, в якій передбачено неправомірність впливу у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу, з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, добитися прийняття незаконного рішення.

В рамках кримінального провадження слідчим розглянуто клопотання скаржника та призначено проведення експертизи.

Таким чином скарга позбавлена будь-яких правових підстав, тому не підлягає до задоволення.

В ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено заборону зловживання правами, передбаченими в конвенції.

Поняття «зловживання» представлене в статті 17 та статті 35§ 3 (a) (зловживання правом на індивідуальне звернення). Вона посилається на своє звичайне значення відповідно до загальної теорії права, а саме - шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надане/створене (Miroпubovs і інші проти Латвії, §§ 62 та 65; S.A.S. проти Франції [ВП], § 66).

Порушення принципу змагальності та диспозитивності кримінального провадження, затягування досудового розслідування необґрунтованими клопотаннями та скаргами не гарантовано скаржнику національним законом та міжнародно-правовими зобов`язаннями України, а тому не забезпечуються судом.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В :
в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1