Справа № 646/8547/18
№ провадження 1-кп/646/241/2020
У Х В А Л А
07.02.20року м. Харків
Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002572 від 08.11.2018 року, стосовно обвинувачених:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, мешкаючого без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 31.10.2013 Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 07.05.2014 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 22.12.2016 умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 6 місяців;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мирне, Краснокутського району, Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме:

Відповідно до обвинувачення, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою в групі із ОСОБА_7 , з метою незаконного особистого збагачення, маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров*я особи, чітко розподіливши між собою ролі та відповідні обов*язки, 08.11.2018, приблизно о 12-08 годині, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_6 , маючи при собі ніж, одягнувши на обличчя в*язану шапку з прорізями для очей - "Балаклаву", зайшов до відділення № 16 ТОВ "ПАРТНЕР - ФІНАНС", яке розташовано за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 22, в той час, коли ОСОБА_7 залишився біля входу до вказаного приміщення з метою забезпечення умов для скоєння злочину та усунення можливих перешкод. Перебуваючи у приміщенні вказаного кредит кафе, ОСОБА_6 , тримаючи у руках кухонний ніж, погрожуючи касиру-операціоністу ТОВ "ПАРТНЕР-ФІНАНС" ОСОБА_8 застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров*я особи, сказав останній передати йому всі наявні у касі грошові кошти. ОСОБА_9 сприймаючи погрози як реальну небезпеку для власного життя та здоров*я, виконала вимоги останнього та дістала з каси грошові кошти у сумі 2381 грн, які ОСОБА_6 забрав та вийшов з приміщення вказаного кредит кафе. Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, звернувши викрадені грошові кошти на власну користь та розпорядились ними на власний розсуд, чим завдали ТОВ "ПАРТНЕР-ФІНАНС" матеріальну шкоду на загальну суму 2381 гривень.

У судовому засіданні при вирішенні питання про доцільність дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор заявив клопотання і просив продовжити дію запобіжного заходу з урахуванням даних про особи обвинувачених, ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та тяжкості злочину. Також, прокурор у клопотанні зазначив про достатність доказів доведенності вини обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначив про відсутність правових підстав для продовження тримання під вартою, оскільки злочин він не вчиняв, з урахуванням данних про його особу, просив обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. В обгрунтування клопотання про зміну йому запобіжного заходу також зазначив, що скриватися від суду та вчиняти новий злочин він не має наміру.

Захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання свого підзахисного. Зазначила, що жоден ризик не доведений, а що стосується незаконного впливу на свідків- то на даний час всі свідки допитані.

Обвинувачений ОСОБА_6 , позицію якого підтримала його захисник, не заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

10.11.2018 ухвалами слідчого судді Червонозаводского районного суду м. Харків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого у визначеному порядку продовжено останній раз ухвалою суду від 16.12.2019 до 14.02.2020.

На даний час ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, тобто у злочині, який є тяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стійких соціальних зв`язків не мають, офіційно ніде не працювали, ОСОБА_6 не має реєстрації місця проживання, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 у м. Харкові проживали тимчасово у зйомній квартирі, а ОСОБА_6 є раніше судимий за злочини проти власності.

Суд погоджується із стороною захисту щодо відсутності такого ризику, як незаконний вплив на свідків, оскільки у даному кримінальному провадженні всі свідки вже допитані.

Суд приходить до висновку, що з метою запобігання ризикам, передбаченим п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, з врахуванням даних про особу обвинувачених та суворості покарання, яке загрожує їм в разі доведення вини є всі підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Таким чином, оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, суд вважає, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу - відсутні.

Тому, суд вважає правильним продовжити строк дії запобіжного заходу до 60 діб, що буде сприяти запобіганню наведених ризиків і забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених і відмовити обвинуваченому ОСОБА_7 та його захиснику у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 331, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.2 ст. 187 КК України термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06.04.2020 включно.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч.2 ст.187 КК України термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 06.04.2020 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1