Справа № 487/9079/19
Провадження № 1-кс/487/1142/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , підозрюваного - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000992 від 10.12.2019 року за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03.07.2019 року слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 за погодженням із Першим заступником прокурора Одеської області ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000992 від 10.12.2019 року до чотирьох місяців, а саме до 13.04.2020 року.

У клопотанні слідчий зазначив, що у проваджені Першого Слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000992 від 10.12.2019 року за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В ході досудового слідства установлено, що наказом начальника ГУНП в Одеській області № 1334 о/с від 15.11.2016 року капітана поліції ОСОБА_6 призначено на посаду слідчого СВ Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

В силу наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_6 знав та розумів, що вимогами статей 3, 22 і 65 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII, поліцейським заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, вони зобов`язані вживати невідкладно заходи щодо запобігання одержанню неправомірної вигоди визначені у ст. 24 цього Закону.

У зв`язку із прийняттям Закону України «Про Національну поліцію»

ОСОБА_6 прийняв присягу працівника Національної поліції України вірно служити Українському народові, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Під час службової діяльності слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 у своїй службовій діяльності керується та повинен знати Конституцію України і закони України, Укази Президента України та розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти МВС України та Національної поліції України, основні засади державної політики у сфері діяльності поліції, правила ділового етикету та професійної етики.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_6 , усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення став на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив корисливий корупційний злочин при наступних обставинах.

02.06.2019 року, близько 02-00 год., у смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, неподалік кафе-бару «Меркурій», на проїжджій частині автодороги біля зупинки громадського транспорту, невстановлена особа, спричинивши тілесні ушкодження, відкрито заволоділа майном ОСОБА_8 .

У зв`язку з викладеним, 03.06.2019 року заступником начальника слідчого відділу Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 за заявою ОСОБА_8 за вищевказаним фактом в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження № 0000425, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та прийнято до свого провадження. Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області у складі прокурорів ОСОБА_10 - старший групи, та ОСОБА_11 .

У подальшому, 14.11.2019 року за постановою начальника СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 подальше досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні доручено групі слідчим СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 - старший групи, та ОСОБА_13 .

Так, 26.11.2019 року, більш точний час в ході розслідування не встановлено, слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 з власного мобільного телефону з особистим номером зателефонував на мобільний номер телефону ОСОБА_14 , який на той час перебував у м. Одесі, та викликав його у цей ж день до свого службового кабінету № 1 у приміщенні Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, на що ОСОБА_14 погодився.

Цього ж дня, близько 11-00 год., ОСОБА_6 прибув до адміністративної будівлі Роздільнянського відділу поліції, де зустрівся зі слідчим ОСОБА_6 на вулиці біля будівлі, попередньо викликавши його у телефонному режимі. Зустрівшись, ОСОБА_14 разом зі слідчим ОСОБА_6 , на вимогу останнього, пройшли до адміністративної будівлі Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області, яка розташована через дорогу від відділу поліції, де у службовому кабінеті на першому поверсі, номер наразі не встановлено, слідчий ОСОБА_6 і прокурор, особу якого на даній стадії досудового розслідування встановити не видалось можливим, почали розпитувати ОСОБА_14 про обставини грабежу, який мав місце 02.06.2019 року у смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, неподалік кафе-бару «Меркурій», при цьому протокол допиту не складали.

Після спілкування з прокурором та слідчим ОСОБА_6 , останній, наказав ОСОБА_14 покинути приміщення прокуратури, та очікувати його на вулиці, а коли слідчий вийшов, вони разом повернулися до Роздільнянського відділу поліції, де зайшли у службовий кабінет слідчого.

Перебуваючи у вищевказаному службовому кабінеті наодинці, слідчий ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_14 , що за версією слідства 02.06.2019 року, грабіж потерпілого ОСОБА_8 вчинено знайомим ОСОБА_14 ОСОБА_15 , при цьому сам ОСОБА_14 , начебто, причетний до цього злочину. Незважаючи на те, що ОСОБА_14 повністю заперечував будь-яку свою причетність до скоєного відносно ОСОБА_8 кримінального правопорушення, та констатував, що ним наразі взагалі подано документи до комісії для вступу на службу до органів Національної поліції України, слідчий ОСОБА_6 продовжував наполягати на його виннуватості у скоєнні злочину. При цьому слідчий ОСОБА_6 вимогливо запропонував ОСОБА_14 , якщо він бажає залишитись у цьому кримінальному провадженні у статусі свідка, та бажає уникнути проблем при проходженні атестації на службу до органів поліції, то він повинен йому передати певну суму грошових кошти, в іншому випадку буде вирішено питання про притягнення його до кримінальної відповідальності. Після виказаної ним вимоги, слідчий ОСОБА_6 дав ОСОБА_14 деякий час подумати та визначитись із сумою грошових коштів самостійно.

У подальшому, 09.12.2019 року, близько 11-30 год., слідчий ОСОБА_6 зателефонував зі свого мобільного телефону на телефон ОСОБА_14 , та з`ясувавши, що останній перебуває у м.Одесі, запропонував зустрітись з ним біля автостанції «Привоз».

Цього ж дня, близько 12-00 год., під час зустрічі на визначеному місці слідчий ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету на особисте збагачення, в порушення вимог статей 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, п. 1 розділу 2 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Присяги поліцейського та посадових інструкцій, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 40 КПК України, не забезпечив швидке, повне, об`єктивне та неупереджене досудове розслідування, спрямоване на повне та всебічне з`ясування усіх обставин скоєного злочину, натомість повторно наголосив ОСОБА_14 свою попередню вимогу та зазначив, якщо він не бажає бути притягнутим до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000425, як співучасник ОСОБА_15 у пограбуванні

ОСОБА_8 , то йому необхідно передати грошові кошти у розмірі 10 000 грн. Однак, у зв`язку із тим, що у ОСОБА_14 визначеної суми грошових коштів не було, слідчий ОСОБА_6 виказав йому остаточну суму у розмірі 7 500 грн., як таку, яку той має передати йому за не притягнення до кримінальної відповідальності, та як наслідок успішного проходження спец перевірки та вступу на службу до органів поліції. Наприкінці розмови, слідчий ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_14 , що коли він збере визначену ним суму грошових коштів, йому необхідно буде з ним зв`язатись, а після безпосередньої передачі грошей, він у свою чергу виправить усі данні в матеріалах кримінального провадження, які підтверджують причетність ОСОБА_14 до скоєного грабежу.

На незаконні вимоги слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , ОСОБА_14 був вимушений погодитись, оскільки не бажав для себе негативних наслідків кримінального характеру та позбавлення шансу вступити на службу до Національної поліції України.

У подальшому, 12.12.2019 року, близько о 16-00 год., слідчий ОСОБА_6 зі свого номеру мобільного телефону зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_14 , та дізнавшись від останнього, що він зібрав визначену ним необхідну суму грошових коштів, запропонував прибути 13.12.2019 року, близько до обіду, до адміністративної будівлі Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, на що ОСОБА_14 вимушено погодився.

13.12.2019 року, ОСОБА_14 , діючи за вказівкою слідчого ОСОБА_6 , прибув до м.Роздільне Одеської області, де близько о 14-50 год. зустрівся з останнім перед центральним входом до адміністративної будівлі Роздільнянського РВ ГУ ДМС України в Одеській області, розташованої по вул. Ярослава Мудрого, 5 у м. Роздільне Одеської області, та на незаконну та протиправну вимогу передав йому неправомірну вигоду у вигляді грошей у сумі 7 500 грн. за не притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000425 за скоєння у співучасті з ОСОБА_15 грабежу громадянина ОСОБА_8 .

При цьому слідчий зазначає, що у ході досудового розслідування необхідно виконати наступні дії:
отримати розсекречені ухвали суду про проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

отримати розсекречені протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

отримати висновки призначених раніше судових експертиз (судово-технічної експертизи документів та судово-хімічної експертизи), що проводяться експертами ОНДІСЕ Міністерства юстиції України;

з урахуванням отриманих доказів та з`ясованих фактичних обставин вирішити питання щодо повідомлення про остаточну підозру ОСОБА_6 та допитати його за вказаними фактами;
забезпечити виконання вимог ст. 290 КПК України з наданням достатнього часу стороні захисту для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.,

скласти та направити до суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Результати вищевказаних процесуальних дій мають значення для отримання доказів, які підтвердять або спростують причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення за обставинами кримінального провадження та можливо інших кримінальних правопорушень, про підозру у вчиненні яких йому не повідомлялось, однак буде повідомлено у разі наявності достатніх підстав.

Закінчення досудового розслідування в межах строків, визначених п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України, виявлялося неможливим через значний обсяг матеріалів, отриманих в ході здійснення негласних слідчих (розшукових) дій та проведення розсекречення їх матеріалів, тривале виконання судових експертиз. Двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000992 спливає 12.02.2019 року, але для проведення вищезазначених слідчих та процесуальних дій потрібен додатковий час - два місяці, на який слідчий і просив продовжити строк досудового розслідування.
У судовому засіданні слідчий та прокурор заявлене клопотання підтримали.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У провадженні Першого Слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000992 від 10.12.2019 року за підозрою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.368 КК України тобто в одержані службовою особою, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

13.12.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчинені тяжкого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.368 КК України
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), підтверджується: заявою ОСОБА_14 від 09.12.2019 року, поясненнями ОСОБА_14 від 09.12.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 11.12.2019 року, протоколом затримання ОСОБА_6 від 13.12.2019 року, протоколом освідування ОСОБА_6 від 13.12.2019 року, протоколом огляду місця події від 13.12.2019 року.

Закінчити досудове розслідування у передбачений ст. 219 КПК України строк, протягом двох місяців з дня повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, не представляється можливим, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне - отримати розсекречені протоколи за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; отримати висновки призначених раніше судових експертиз (судово-технічної експертизи документів та судово-хімічної експертизи), що проводяться експертами ОНДІСЕ Міністерства юстиції України; з урахуванням отриманих доказів та з`ясованих фактичних обставин вирішити питання щодо повідомлення про остаточну підозру ОСОБА_6 та допитати його за вказаними фактами

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.295-1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу: 1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури, заступником Генерального прокурора; 2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; 3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею, за клопотанням слідчого, погодженим з Генеральним прокурором чи його заступниками.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час у слідчого залишаються незавершеними в ході досудового розслідування дії, результати яких можуть бути використанні під час судового розгляду, з урахуванням обсягу матеріалів та особливої складності провадження, є необхідність продовжити строк досудового розслідування до чотирьох місяців до 12.04.2020 року.

Керуючись, ст.ст. 294, 295-1 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000992 від 10.12.2019 року до чотирьох місяців, тобто до 12.04.2020 року (включно).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1