ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1850/19 Справа № 202/7124/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2019 року про продовження строку тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Нікополь, Дніпропетровської області, є громадянином України, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей 2007 та 2013 року народження, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2019 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчий суддя, в обґрунтування свого рішення вказав, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, часткову обґрунтованість існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України зазначених слідчим у клопотанні та встановлені під час судового розгляду обставини, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, він вже притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15 п.п. 1, 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, а також ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, та інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинено під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки на даний час по зазначеному кримінальному провадженню ще не проведено усіх слідчих дій, спрямованих на перевірку отриманих доказів.

Зазначив, що враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , прокурором в судовому засіданні доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, а строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 продовженню в межах строку досудового розслідування, тобто до 07 лютого 2020 року включно з можливістю внесення розміру застави, що була визначена підозрюваному при обранні цього запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування своїх доводів захисник вказує, що ризики зазначені в ухвалі слідчого судді є необґрунтованими, слідчим суддею продовжено строк тримання під вартою за відсутності доведених прокурором обставин, які би вказували на необхідність продовження строку тримання під вартою.

Зазначає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває два місяці, при цьому органами досудового розслідування проведено весь необхідний обсяг процесуальних дій, направлених на отримання доказів наявності чи відсутності в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України.

Також вказує, що з урахуванням відсутності обставин, які би свідчили про наявність виключних обставин для встановлення надвеликого розміру застави, а також відсутності будь-яких відомостей, що дозволяють зробити висновок про матеріальне становище підозрюваного, яке б дозволило скористатись правом на альтернативний запобіжний захід і внести заставу, немотивовано залишено надвеликий розмір застави.

Заслухавши суддю доповідача, думку захисника ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку захисника, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000832 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, відомості про яке було внесено після проведення обшуку 17 жовтня 2019 року за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в квартирі АДРЕСА_3 , в сумці гр. ОСОБА_7 виявлено та вилучено сліп пакет з речовиною масою 2,0908 г., яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, метамфетамін, масою 1,1844 г, яку громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно придбав та зберігав з метою збуту.
17 жовтня 2019 року о 11 год. 38 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18 жовтня 2019 року о 11 год. 02 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

18 жовтня 2019 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави у розмірі 4 802 500 (чотири мільйони вісімсот дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Крім того, 17 жовтня 2019 року СУ ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000833 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України після проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_3 в сумці громадянки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено та вилучено сліп пакет з речовиною масою 0,8866 г., яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, метамфетамін, масою 0,3822 г, яку гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 незаконно придбала та зберігала з метою збуту.

24 жовтня 2019 року прокурором відділу прокуратури області кримінальні провадження № 0000832 та 0000833 об`єднані в одне провадження під єдиним номером 0000832.

24 жовтня 2019 року постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000832 з ч. 1 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 307 КК України.

11 грудня 2019 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000832 зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України до п`яти місяців, тобто до 17 березня 2020 року.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого судом першої інстанції були дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки наведені слідчим обставини дають достатні підстави для такого висновку.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується наданими до клопотання документами, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про тримання підозрюваного під вартою.
Слідчий суддя, перевіривши доводи клопотання слідчого, що стосуються підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , правильно зазначив, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, часткову обґрунтованість існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених слідчим у клопотанні та встановлені під час судового розгляду обставини, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, він вже притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15 п.п. 1, 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, а також ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, та інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинено під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, до підозрюваного неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.
Крім того, на даний час по зазначеному кримінальному провадженню ще не проведено усіх слідчих дій, спрямованих на перевірку отриманих доказів.
З урахуванням наведеного, колегія суддів оцінює доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Доводи сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, так як слідчий суддя врахувавши характеризуючі дані про підозрюваного, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вони не зможуть забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків під час застосування до ОСОБА_7 міри запобіжного заходу тримання під вартою і на даний час продовжують існувати.
Щодо тверджень захисника про проведення всіх слідчих дій, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває два місяці, при цьому органами досудового розслідування проведено весь необхідний обсяг процесуальних дій, направлених на отримання доказів наявності чи відсутності в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, то вони є безпідставними, оскільки визначення обсягу процесуальних дій та доцільності їх проведення належить до повноважень органу досудового розслідування.
Доводи апелянта в частині необґрунтованості визначення надміру великого розміру застави не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, він вже притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15 п.п. 1, 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, а також ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, та інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинено під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому застава у меншому розмірі, на думку суду, не зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя в цілому обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу підозрюваного, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою із визначенням застави в межах строків досудового розслідування, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2019 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: