Справа № 201/3019/20
Провадження № - 1кп/201/1147/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0003180 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

18.12.2019 приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні кухні приватного будинку № 6 по пров. Салтикова-Щедріна у м. Дніпро, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з потерпілою ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на спричинення легкого тілесного ушкодження, передбачаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків, схопив з кухонного столу невстановлений металевий предмет, і тримаючи його у правій руці, умисно завдав потерпілій один удар зазначеним предметом в область лівої нижньої кінцівки, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення лівої нижньої кінцівки, яке розпочинається вхідною раною на межі між гребенем лівої клубової кістки та зовнішньою поверхнею лівого кульшового суглобу (на відстані 97 см вгору від підошовної поверхні стоп), далі переходить в раньовий канал, який йде косо-вниз, в ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини та на глибині біля 13 см закінчується сліпо в м`яких тканинах, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину та надав пояснення, які повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення;
Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 ,відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання у виді арешту, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, в той час як більш м`яке покарання не зможе забезпечити превентивну функцію покарання та виправлення обвинуваченого, а більш суворе є недоцільним з огляду на особу обвинуваченого та обставини злочину, встановлені в судовому засіданні.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на два місяці.

Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання ОСОБА_3 після набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1