Справа № 675/1870/19
Провадження № 1-в/675/162/2019
У Х В А Л А
"17" грудня 2019 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізяславі у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя м. Лубни Полтавської області, такого, що відбуває покарання у Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)» про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року. Засуджений просить зарахувати у строк відбуття покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року час його перебування: з 09 липня 2002 року по 02 вересня 2005 року, з 13 лютого 2012 року по 29 червня 2012 року та з 20 серпня 2016 року по 22 серпня 2019 року у Черкаському слідчому ізоляторі; з 12 квітня 2011 року по 02 вересня 2011 року, з 09 грудня 2012 року по 09 лютого 2013 року та з 07 березня 2015 року по 27 квітня 2015 року у Київському слідчому ізоляторі; з 21 листопада 2011 року по 23 січня 2012 року та з 07 серпня 2015 року по 26 лютого 2016 року у Хмельницькому слідчому ізоляторі.
Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав.
Представник установи ОСОБА_4 при вирішенні заявленого засудженим ОСОБА_5 клопотання покладається на розсуд суду.
Прокурор заперечував проти задоволення заявленого ОСОБА_5 клопотання.
Допитавши засудженого, перевіривши матеріали особової справи ОСОБА_5 , з`ясувавши позиції представника установи та прокурора, суд приходить до висновку, що подане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тому суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституціїі в усіх необхідних випадках застосовувати її як акт прямої дії.
Конституційний Суд України в своєму рішенні № 17-рп/2010 від 29 червня 2010 року зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3).
Згідно з ч. 1 ст. 3 КПК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.
У силу ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Законом України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, який вступив в дію 24 грудня 2015 року, в ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесені зміни.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у зазначеній редакції зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається, у тому числі, строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до Закону України № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року, який набув чинності 21 червня 2017 року, ч. 5 ст.72 КК викладено у такий редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Отже попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17, провадження № 13-31кс18) викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якого якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII);якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію; якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
ОСОБА_5 засуджений вироком судової палати з кримінальних справ Черкаського апеляційного суду від 28 січня 2002 року за ст. ст. 69, 190-1, 223 ч. 2 КК України в редакції 1960 року, ст. 187 ч. 4 КК України в редакції 2001 року, ст. 42 КК України в редакції 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю. Згідно ухвали Колегії суддів судової палати Верховного Суду України від 09 липня 2002 року вказаний вирок щодо ОСОБА_5 залишено без змін, відтак він набув законної сили.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 17 серпня 2016 року було задоволено клопотання засудженого та зараховано у строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 затримання та тримання під вартою як запобіжний захід з 12 квітня 1998 року по 09 липня 2002 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи вищевикладене, попереднє ув`язнення застосовувалось до ОСОБА_5 з 12 квітня 1998 року по 09 липня 2002 року, питання зарахування ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення у строк покарання судом вже вирішене.
Перебування у слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили у розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року не являється попереднім ув`язненням.
Таким чином суд приходить до переконливого висновку про відсутність підстав для застосування до вказаних вимог положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 72 ч. 5 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1