Справа № 520/9966/19
Провадження № 1-кс/947/6477/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про знищення речових доказів в рамках кримінального провадження №0000741 від 14.08.2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло зазначене клопотання, з якого вбачається що СУ ГУНП в Одеській області на теперішній час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000741 від 14.08.2018 року, за фактом незаконної реалізації підакцизних товарів з підробленими марками акцизного податку за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, що підтверджується відповідною телефонограмою, до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно вимог п. 3 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Отже, обов`язок доказування перед слідчим суддею наявності підстав для знищення речових доказів покладено на сторону обвинувачення, у зв`язку з чим перед слідчим суддею повинна бути доведена обґрунтованість необхідності знищення речових доказів.

Враховуючи вищевикладене вбачається, що неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про знищення речових доказів, свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання, що є підставою, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, для відмови в задоволенні такого клопотання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 22, 26, 100 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про знищення речових доказів в рамках кримінального провадження №0000741 від 14.08.2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1