ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 622/294/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/917/20 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
- захисника ОСОБА_7 ,
- користувача майном ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Харківської області від 01.04.2020,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою слідчого судді частково задоволено слідчого СВ Золочівського відділення поліції Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Золочівського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_10 , про арешт майна в межах кримінального провадження №0000091 від 26.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 27.03.2020 в ході обшуку, а саме:
-автомобіль марки «ГАЗ 3507», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , який перебуває у користуванні ОСОБА_8 .
Вилучене майно передано на зберігання володільцю ОСОБА_8 , зобов`язати його забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.
Попередити ОСОБА_8 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 та прокурора Золочівського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_10 .
Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 31.03.2020 року слідчий СВ Золочівського відділення поліції Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_9 , подав клопотання, погоджене прокурором Золочівського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_10 , про арешт майна в межах кримінального провадження №0000091 від 26.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого СВ Золочівського відділення поліції Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_9 перебуває кримінальне провадження за №0000091 від 26.03.2020року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Задовольняючи частково клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий суддя послався на те, що вилучене майно відповідає вимогам, зазначеним у ст. 167 КПК України, аа не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурорподав апеляційну скаргу в якій просить змінити ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Харківської області від 01.04.2020. Місце зберігання майна, яке було тимчасово вилучене 27.03.2020 в ході обшуку, а саме: автомобіль марки «САЗ 3507», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , який перебуває у користуванні ОСОБА_8 визначити штрафний майданчик Золочівського ВП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: 62203, Харківська область, Золочівський район, смт. Золочів, іул. Центральна, буд. 26.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України як і клопотання слідчого про арешт майна.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, думку володільця майна та його захисника, які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів судового провадження вбачається, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженні №0000091 від 26.03.2020року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. (а.с. 3-6).

Також з клопотання прокурора про арешт майна вбачається, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України і може мати доказове значення у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.
Згідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Так, ч.2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольнивши частково клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий довів достатність підстав вважати, що вилучене майно є речовим доказом, має доказове значення для забезпечення кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Як вбачається з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ст.ст.214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що майно вказане в клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Згідно зі ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Між тим, в ч.3 ст.170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Матеріали справи не містять даних, що ОСОБА_8 має статус підозрюваного в кримінальному провадженні №№0000091 від 26.03.2020року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, санкція ч. 2 ст. 186 КК України не передбачає вид покарання як конфіскація майна.
Таким чином судова колегія погоджується з висновками слідчого судді про необхідність накладення арешту на автомобіль марки «ГАЗ 3507», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , який перебуває у користуванні ОСОБА_8 , а незастосування арешту може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
При розгляді клопотання про арешт майна, слідчим суддею дотримані вимоги ч.ч.2, 4 ст.173 КПК України, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч.5 ст.173 КПК України. Мотиви прийнятого рішення слідчим суддею викладені в мотивувальній частині ухвали, з чим погоджується і апеляційний суд.

Всі інші питання, в тому числі винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, правильності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірностідоказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою, підстав для її скасування, за доводами апеляційних скарг не вбачає.
Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Харківської області від 01.04.2020щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000091 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді