18.03.20№ 336/1446/20
Пр. № 1-кс/336/191/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000718 від 13.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 16 березня 2020 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що 13 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 внесено відомості за ч. 2 ст. 185 КК України за фактом таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

В клопотанні зазначив, що підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало повідомлення потерпілого ОСОБА_4 про крадіжку належної йому акумуляторної батареї з автомобіля «ВАЗ 21063» по проспекту Моторобудівників, 15, в м. Запоріжжі, яке мало місце в період часу з 06-20 до 16-00 години 13 березня 2020 року. Під час законного затримання в порядку ст. 208 КПК України особи, якій 14 березня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні вказаних дій, - ОСОБА_5 у останнього вилучено мобільний телефон «LG» моделі H522Y в корпусі чорного кольору з флеш-картою 4 Gb; ножиці з пошкодженими лезами у виді зігнутих кінців, кусачки; банківську картку банку Raiffаizen BANK AVAL НОМЕР_1 , банківську картку банку «ПУМБ» НОМЕР_2 , дисконтну картку HOP HEY НОМЕР_3 .

Посилаючись в обґрунтування клопотання на те, що вказані предмети мають ознаки речових доказів в кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди злочину і можуть бути предметом дослідження під час проведення експертиз, в інтересах запобігання знищенню цього майна просить про накладення на нього арешту.

Слідчий до суду не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про вирішення клопотання у його відсутність через зайнятість на службі, а також про його задоволення.
Зазначені обставини в силу ст. 272 КПК України не є перешкодою для вирішення клопотання.
Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України містить поняття речового доказу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як випливає із змісту ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу, тобто з метою відшкодування шкоди); розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вирішуючи клопотання на користь особи, яка його ініціювала, слідчий суддя враховує наявність правової підстави для арешту майна, а саме: можливість приховування та знищення предмету, що може зберігати в собі сліди злочину. Суддя враховує і ту обставину, що майно, про накладення арешту на яке просить слідчий, зокрема, ножиці та кусачки, відповідає критеріям речових доказів і може використовуватися як доказ у кримінальному провадженні як знаряддя вчинення злочину.
На мобільний телефон, який належить підозрюваному може бути звернено стягнення у випадку задоволення цивільного позову, припустима ціна якого є не меншою ніж 1400 грн.
Бере до уваги суддя і співрозмірність зазначеного заходу забезпечення завданням кримінального провадження, якими є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

В силу ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вказане майно в силу ст. 167-168 КПК України є тимчасово вилученим, клопотання про його арешт подано з дотриманням встановлених статтею 171 КПК України строків, а саме: в перший робочий день після вилучення майна, тому з урахуванням правової підстави для застосування арешту клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим слідчий суддя не вбачає жодної правової підстави для накладення арешту на банківські та бонусні картки підозрюваного, тому що цей арешт не підпорядкований ані меті збереження речових доказів, ані меті спеціальної конфіскації, ані меті конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, ані меті відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

За таких обставин вказане майно підлягає негайному поверненню особі, у якої воно було вилучено.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені 13 березня 2020 року під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , яке мало місце по вул. Калібровій, 15, в м. Запоріжжі, мобільний телефон марки «LG» моделі H522Y в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 з флеш-картою 4 Gb; ножиці з пошкодженими лезами у виді зігнутих кінців, кусачки.
Клопотання в частині вимог про накладення арешту на банківську картку банку Raiffаizen BANK AVAL НОМЕР_1 , банківську картку банку «ПУМБ» НОМЕР_2 , дисконтну картку HOP HEY НОМЕР_3 залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1