ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/322/20 Справа № 203/2253/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 та першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні №0000856, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Писарівка Сумської обл., громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_10
представника потерпілого ОСОБА_11

В С Т А Н О В И Л А :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік .
Звільнено ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності для притягнення до відповідальності за вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди в сумі 57846 грн.11 коп. задоволено в повному обсязі.

Цим вироком ОСОБА_5 визнано винними та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.
В 2014 році Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська розглядав цивільну справу № 202/37596/13 за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_10 про стягнення боргу за договором позики. За клопотанням позивачки ОСОБА_12 суд ухвалою від 23 липня 2014 року призначив судову автотоварознавчу експертизу на предмет визначення ринкової вартості автомобіля марки «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic», 2004 року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 9 лютого 2013 року. Проведення експертизи суд доручив Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (ДНДІСЕ), попередивши експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок згідно ст. 384 КК України.
В серпні 2014 року керівництвом ДНДІСЕ безпосереднє проведення експертизи було доручено завідуючому сектором товарознавчих та автотоварознавчих досліджень ОСОБА_5 , який має кваліфікацію судового експерта 1-го класу по спеціальності 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу».
При проведенні вказаної експертизи експерт ОСОБА_13 , будучи попередженим судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок згідно ст. 384 КК України, повинен був керуватися достовірно відомими йому положеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/52092 від 24 листопада 2003 року (далі- Методика), в тому числі:
1) пунктом 1.6 Методики, згідно якого колісний транспортний засіб (далі- КТЗ) ідентичний - це КТЗ, основні ознаки і параметри якого (виробник, країна походження, тип, модель, конструкція приводи тягових коліс, тип та робочий об`єм двигуна, тип коробки передач та інших складників силової передачі, габаритні розміри, рік виготовлення, технічні характеристики) відповідають ознакам конкретного КТЗ. Розбіжності можуть стосуватися комплектності та укомплектованості КТЗ, пробігу та технічного стану.
Колісний транспортний засіб аналогічний - це КТЗ, істотні ознаки якого (тип, конструкція , приводи тягових коліс, тип та робочий об`єм двигуна, тип коробки передач та інших складників силової передачі, габаритні розміри, період випуску, комплектність тощо) схожі до відповідних ознак оцінюваного КТЗ;
2) пунктом 3.1 Методики, згідно якого основним підходом до визначення ринкової вартості КТЗ є порівняльний підхід. Порівняльний підхід ґрунтується на аналізі цін продажу (пропозиції) КТЗ, ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках КТЗ, з відповідним коригуванням, що враховує відмінності між об`єктом порівняння та об`єктом оцінки;
3) пунктом 3.2 Методики, згідно якого найбільш вірогідним методом порівняльного підходу до оцінки КТЗ є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ. За цим методом вартість визначається на базі середньої ціни продажу (пропозиції) ідентичного КТЗ з відповідним строком експлуатації. Подальше коригування враховує різницю між пробігом, комплектністю, технічним станом об`єкта порівняння та об`єкта оцінки;
4) пунктом 3.3 Методики, згідно якого у разі неможливості визначення вартості КТЗ з урахуванням цін ідентичних КТЗ допускається використання методу, заснованого на аналізі цін аналогічних транспортних засобів. За цим методом вартість КТЗ визначається відповідно до цінових даних, аналогічних, але не ідентичних КТЗ, з належним або скоригованим строком експлуатації. Подальше коригування вартості здійснюється шляхом врахування різниці між пробігом, комплектністю, укомплектованістю, технічним станом об`єкта порівняння та об`єкта оцінки;
5) пунктом 7.2 Методики, згідно якого основним підходом, який використовується для оцінки колісних транспортних засобів, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередниними ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю «ринкова вартість». Основним методом у межах порівняльного підходу є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ;
6) пунктом 7.3 Методики, згідно якого при коригуванні ринкової вартості оцінюваного КТЗ враховується середня ринкова ціна КТЗ (ССР); коефіцієнт коригування ринкової вартості КТЗ за величиною пробігу (Гк); процент додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ, який визначається відповідно до таблиці 4.1 додатка 4 та залежить від умов догляду, зберігання, експлуатації тощо (Дз); додаткове збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ виходячи з його комплектності, укомплектованості, відновлення та оновлення складників (Сдод);
7) пунктом 7.4 Методики, згідно якого середня ринкова ціна КТЗ (ССР) - Де величина, яка визначається статистичним методом, еквівалентна найбільш вірогідній вартості продажу (пропозиції до продажу); сукупності КТЗ визначеної моделі з відповідними строком експлуатації і пробігом на визначений момент часу, у конкретному регіоні чи місцевості з дотриманням вимог, що відповідають поняттю «ринкова вартість».
Визначення середньої ринкової ціни КТЗ базується на довідкових цінових даних продажу і визначається на базі середньої ціни продажу (пропозиції) ідентичного КТЗ за формулою (3) в залежності від ціни КТЗ, який був у користуванні, з урахуванням строку його експлуатації, за інформацією з довідкової літератури (Сд); коефіцієнту ринку регіону, який враховує відмінність поточних цін продажу та пропозиції до продажу у відповідному регіоні від цін з довідкової літератури (К); вартісного еквівалента суми податків, зборів, інших обов`язкових платежів під час митного оформлення згідно з чинним законодавством (М);
8) пунктом 7.6 Методики, згідно якого метод, заснований на аналізі цін аналогічних транспортних засобів, застосовується тільки в разі неможливості визначення ринкової вартості КТЗ із застосуванням середньої ціни продажу (пропозиції) ідентичного КТЗ;
9) пунктом 7.7 Методики, згідно якого коефіцієнт функціонального зносу (К3) _ це відношення середньої ринкової ціни КТЗ, знятого з виробництва, до середньої ринкової ціни аналогічного КТЗ з базовою комплектністю, що випускається на дату виконання оцінки;
10) пунктом 7.9 Методики, згідно якого коефіцієнт коригування ринкової вартості автомобіля, що був у користуванні, за величиною пробігу враховує відмінності між фактичним середньорічним та нормативним середньорічним пробігом і визначається з таблиці додатку до Методики № 5;
11) таблицею № 5 додатку до Методики, згідно якої більше 13 тис. км середньорічного недопробігу зарубіжного легкового автомобіля із строком експлуатації від шести до шістнадцяти років і з середньорічним нормативним пробігом більше двадцяти двох тисяч кілометрів є підставою для збільшення вартості автомобіля на дев`ять відсотків;
12) пунктом 7.11 Методики, згідно якого при визначенні вартості КТЗ нормативний пробіг з врахуванням строку експлуатації підлягає застосуванню тільки в разі виявлення несправності одометра оцінюваного КТЗ або в разі виявлення факту заміни одометра чи втручання в його роботу, що призвело до зміни показань пробігу КТЗ;
13) таблицею № 3.2 додатку до Методики, згідно якої коефіцієнт ринку регіону в обласних та районних центрах з високою інвестиційною привабливістю становить 1,03, в інших районах-1,0, а в адміністративних районах і районних центрах з низькою інвестиційною привабливістю-0,97;
14) таблицею 4.1 додатка до Методики, якою передбачено фактори, які впливають на процент збільшення або зменшення вартості КТЗ;
15) пунктом 7.12 Методики, згідно якого тільки у виняткових випадках і тільки за відсутності необхідних довідкових даних щодо ринкової вартості ідентичних КТЗ допускається використання відповідних вартісних даних аналогічних КТЗ;
16) пунктом 7.13 Методики, згідно якого тільки за відсутності довідкових даних щодо ринкової вартості КТЗ, ідентичного оцінюваному за всіма параметрами, включаючи рік його виготовлення, та за відсутності даних про ціну нового КТЗ, що оцінюється, ціну КТЗ, який був у користуванні, з урахуванням строку його експлуатації (Сд) може бути визначено шляхом використання довідкових цін трьох аналогічних КТЗ згідно формули (6) пункту 7.13 Методики.
08 жовтня 2014 року на території автосалону «Принц», розташованому по вул. Нижньодніпровській, 17 в м. Дніпропетровську, експерт ОСОБА_5 в присутності позивачки ОСОБА_12 та відповідача ОСОБА_10 оглянув вказаний автомобіль і встановив, що згідно даних електронного лічильника шестизначного одометра фактичний пробіг автомобіля становить 068155 км, період експлуатації становить 9,1 року (з 01 січня 2004 року до 09 лютого 2013 року), тобто середньорічний пробіг автомобіля становить 7,5 тис. км (68155 км розділити на 9,1), що на 17,3 тис. км менше нормативного середньорічного пробігу (24,8 тис. км). Фактів несправності одометра, заміни одометра чи втручання в роботу одометра експерт ОСОБА_5 при огляді автомобіля не виявив.
Після цього, в цілях якомога більшого неправомірного зменшення вартості оцінюваного автомобіля експерт ОСОБА_5 , по-перше, завідомо для нього неправильно застосував у межах порівняльного підходу метод, заснований на аналізі цін аналогічних, а не ідентичних КТЗ; по-друге, завідомо для нього неправильно застосував нормативний пробіг за весь період експлуатації оцінюваного автомобіля замість фактичного пробігу; по-третє, завідомо для нього неправильно застосував найменший з передбачених таблицею 3.2 Методики коефіцієнт ринку регіону замість найбільшого, і, по-четверте, придумав та врахував при визначенні ринкової вартості оцінюваного автомобіля несправність складової частини під назвою «блок комфорту», хоча достовірно знав, що такої складової частини в автомобілі «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic» не існує, а тому вона не має каталожного номеру і не передбачена жодним автомобільним каталогом.
Реалізуючи злочинний намір, 10 жовтня 2014 року експерт ОСОБА_5 , який знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні ДНДІСЕ по вул. Набережній В.І.Леніна, 17 в м. Дніпропетровську, при складанні висновку судової автотоварознавчої експертизи № 2798-14 по визначенню ринкової вартості вказаного автомобіля «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic» на порушення вимог пунктів 3.2, 3.3, 7.2, 7.6, 7.12 та 7.13 Методики завідомо для нього неправильно застосував метод аналізу цін продажу автомобілів, аналогічних оцінюваному, хоча повинен був застосувати метод аналізу ціни продажу автомобіля, ідентичного оцінюваному.
Таким чином, при визначенні ціни бувшого в користуванні автомобіля «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic», 2004 року виготовлення, експерт ОСОБА_5 , маючи довідкові дані про ринкову ціну продажу аналогічного оцінюваному автомобіля «CADILLAC CTS 3.2і 5AT», 2004 року виготовлення (141560,00 грн.), та довідкові дані про коефіцієнт функціонального зносу вказаного аналогічного автомобіля щодо оцінюваного автомобіля (0,76), не тільки мав можливість, а й відповідно до вимог пунктів 3.2, 3.3, 7.2, 7.6, 7.12 та 7.13 Методики був зобов`язаний застосувати метод аналізу ціни продажу ідентичного оцінюваному автомобіля.
В результаті завідомо для нього неправильного та незаконного застосування методу аналізу цін аналогічних КТЗ замість методу аналізу ціни ідентичного КТЗ експерт ОСОБА_5 навмисно та протиправно зменшив ціну бувшого в користуванні автомобіля «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic», 2004 року виготовлення, та станом на 09 лютого 2013 року визначив її в сумі 161991,52 грн. В той же час згідно висновку комісійної автотоварознавчої експертизи № 3642 від 28 липня 2016 року, проведеної експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Заслуженого професора М.С. Бокаріуса (далі - ХНДІСЕ) із застосуванням методу аналізу ціни ідентичного КТЗ на підставі результатів огляду оцінюваного автомобіля експертом ОСОБА_5 , станом на ту ж дату вартість бувшого в користуванні автомобіля «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic», 2004 року виготовлення, становить 186263,16 грн.
Таким чином, в результаті завідомо для нього неправильного та протиправного застосування методу аналізу цін аналогічних КТЗ замість методу аналізу ціни ідентичного КТЗ експерт ОСОБА_5 умисно та незаконно зменшив ціну бувшого в користуванні автомобіля «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic», 2004 року виготовлення, на 24271,64 грн. (186263,16 грн. мінус 161991,52 грн.), чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
Продовжуючи злочинну діяльність, направлену на складання завідомо для нього неправдивого висновку автотоварознавчої експертизи в інтересах позивачки ОСОБА_12 , експерт ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що оцінюваний ним автомобіль «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic» був зареєстрований та відчужений в обласному центрі Дніпропетровську, замість найбільшого коефіцієнта ринку регіону «1,03», який згідно таблиці 3.2 додатку до Методики слід застосувати в обласних центрах, завідомо для нього неправильно та протиправно застосував найменший коефіцієнт ринку регіону «0,97», який згідно таблиці 3.2 додатку до Методики підлягає застосуванню тільки в адміністративних центрах і районних центрах з низькою інвестиційною привабливістю.
В результаті умисного неправильного застосування найменшого коефіцієнта ринку регіону замість найбільшого експерт ОСОБА_5 завідомо для нього незаконно визначив станом на 09 лютого 2013 року середню ринкову вартість автомобіля «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic» в м. Дніпропетровську в сумі 157131,77 грн. (161991,52 грн. помножити на 0,97). В той же час згідно висновку проведеної експертами ХНДІСЕ судової комісійної автотоварознавчої експертизи № 3643 від 28 липня 2016 року при оцінці вказаного автомобіля, який станом на 09 лютого 2013 року був зареєстрований та експлуатувався в обласному центрі Дніпропетровську, слід застосувати коефіцієнт ринку регіону «1,03», з врахуванням якого експерти ХНДІСЕ станом на 09 лютого 2013 року визначили середню ринкову вартість автомобіля «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic» в м. Дніпропетровську в сумі 191851,05 грн. (186263,16 грн. помножити на 1,03).
Таким чином, в результаті завідомо для нього неправильного вибору коефіцієнта ринку регіону експерт ОСОБА_5 навмисно та незаконно зменшив в корисливих інтересах ОСОБА_12 середню ринкову вартість оцінюваного автомобіля в м. Дніпропетровську на 10447,64 грн. (191851,05 грн. мінус 157131,77 грн. мінус 24271,64 грн.), чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
Продовжуючи злочинну діяльність, направлену на складання завідомо для нього неправдивого висновку експертизи в інтересах позивачки ОСОБА_12 , експерт ОСОБА_5 при оцінці автомобіля «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic» завідомо для нього неправильно замість фактичного пробігу застосував нормативний пробіг за весь період експлуатації оцінюваного автомобіля.
Експерт ОСОБА_5 навмисно застосував нормативний пробіг за весь період експлуатації з ціллю подальшого зменшення ринкової вартості оцінюваного автомобіля, бо при огляді одометра він виявив значний середньорічний недопробіг, що згідно приведеної в пункті 7.3 Методики формули коригування ринкової вартості КТЗ, отриманої із застосуванням порівняльного підходу, значно збільшувало ринкову вартість оцінюваного автомобіля. Так, згідно таблиці № 5 додатку до Методики в разі середньорічного недопробігу зарубіжного легкового автомобіля більше тринадцяти тисяч кілометрів (за умови експлуатації автомобіля від шести до шістнадцяти років та середньорічного нормативного пробігу більше двадцяти двох тисяч кілометрів) його ринкову вартість слід збільшити на дев`ять відсотків. Незаконне застосування експертом ОСОБА_5 нормативного пробігу замість фактичного пробігу дало йому можливість при визначенні ринкової вартості оцінюваного автомобіля «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic» не застосовувати коефіцієнт коригування ринкової вартості за величиною пробігу і не збільшувати вартість оцінюваного автомобіля на дев`ять відсотків в зв`язку із значним фактичним недопробігом, а після врахування факторів, що впливають на процент зниження вартості КТЗ (незначні вм`ятини без пошкодження фарби, подряпини, потертості та забруднення оббивки салону тощо) визначити ринкову вартість оцінюваного автомобіля «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic» в сумі 140240,10 грн.
Згідно висновку проведеної експертами ХНДІСЕ судової комісійної автотоварознавчої експертизи № 3643 від 28 липня 2016 року коефіцієнт коригування ринкової вартості оцінюваного автомобіля за величиною пробігу станом на 09 лютого 2013 року становить +9%, а ринкова вартість автомобіля «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic», 2004 року випуску, кузов НОМЕР_1 , який на вказану дату (09 лютого 2013 року) був зареєстрований та експлуатувався в обласному центрі Дніпропетровську і мав пробіг 68155 км, з врахуванням технічного стану та інших факторів, які були встановлені експертом ОСОБА_5 під час огляду автомобіля та відображені в його експертному висновку № 2798-14 від 10 жовтня 2014 року, становить 188493,66 грн.
Таким чином, в результаті навмисного та необгрунтованого застосування нормативного пробігу замість фактичного пробігу експерт ОСОБА_5 завідомо для нього неправильно та протиправно зменшив ринкову вартість оцінюваного автомобіля на 13534,28 грн. (188493,66 мінус 140240,10 мінус 24271,64 мінус 10447,64), чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
Продовжуючи злочинну діяльність, направлену на складання завідомо для нього неправдивого висновку експертизи в інтересах позивачки ОСОБА_12 , експерт ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що згідно таблиці 4.1 додатка до Методики несправність кожної складової частини оцінюваного КТЗ являється фактором, що впливає на процент зменшення вартості КТЗ, вигадав та врахував при визначенні ринкової вартості оцінюваного автомобіля несправність неіснуючої складової частини під назвою «блок комфорту». При цьому експерт ОСОБА_5 достовірно знав про те, що складової частини з назвою «блок комфорту» в автомобілі «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic» не існує, а також знав, що складова з такою назвою не має каталожного номера і не вказана в жодному автомобільному каталозі. Незважаючи на це , експерт ОСОБА_5 в своєму висновку зазначив наявність інформативних ознак несправностей в виді непрацюючого «блоку комфорту», а потім при коригуванні ринкової вартості відповідно до формули (2) в пункті 7.3 Методики врахував вигадану ним несправність та зменшив ринкову вартість оцінюваного автомобіля на п`ять відсотків, що становить 9592,55 грн. (191851,05 грн. помножити на 0,05), спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.
Всього в результаті завідомо неправильного застосування методу аналізу цін аналогічних КТЗ замість методу оцінки ціни ідентичного КТЗ, завідомо неправильного застосування коефіцієнта ринку регіону, завідомо неправильного застосування нормативного пробігу за весь період експлуатації оцінюваного автомобіля замість фактичного пробігу та вигадування і врахування при коригуванні ринкової вартості оцінюваного автомобіля несправності неіснуючої складової під назвою «блок комфорту» експерт ОСОБА_5 в складеному ним 10 жовтня 2014 року висновку судової автотоварознавчої експертизи № 2798- 14 завідомо для нього незаконно зменшив ринкову вартість автомобіля «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic», 2004 року випуску, кузов НОМЕР_1 на 57846,11 грн. (24271,64 грн. плюс 10447,64 грн. плюс 13534,28 грн. плюс 9592,55 грн.), чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок суду скасувати та винести виправдувальний вирок.
В обґрунтування зазначив, що Кіровський районний суд не врахував, що виконана ним судова експертиза № 2798-14 від 10 жовтня 2014 року у відповідності до Національного стандарту № 1 має обмеження дослідження, що свою чергу говорить про те, що висновок не є категоричним, а є ймовірним.
Судом не враховано і не перевірено, що виконана ним експертиза по підходу та способу вирішення питання, повністю співпадає з висновком експерта ОСОБА_14 , який знаходиться в матеріалах справи і який судом до уваги взагалі не беруться. Суд не врахував, що вибір коефіцієнту ринку регіону при розрахунку ринкової вартості автомобіля належить до компетенції експерта. Суд також не врахував і не перевірив, що ним, при обстеженні автомобіля величина фактичного пробігу по одометру не встановлена і у висновку не зазначені аргументи. При цьому вказаний у його висновку пробіг в 68155 км. показано лише для зрівняння з середньостатистичною величиною (217000 км.) і у дослідженні не вказано, що він в подальшому буде визначати величину фактичного пробігу. Суд також не врахував, що прокуратура в обвинувальному акті видумала шестизначний одометр, додавши до зазначеного ним у висновку в 68155 км. спереду нуль, тобто 068155 км., що в свою чергу буде говорити, що лічильник є шестизначним. Тоді,як при обстеженні автомобіля ним не встановлено та у висновку не зазначено, який одометр п`ятизначний чи шестизначний. Тобто, якщо припустити, що одометр на досліджуваному ним автомобілі є п`ятизначним, то його величина фактичного пробігу у відповідності до п. 7.10 Методики повинна становити 168155 км. Проте, при обстеженні він не встановив, що одометр є п`ятизначним або шестизначним і про це у висновку ним нічого не зазначено. Також вказав, що звинувачення у його адресу щодо відсутності посилань у висновку на каталожний номер блок комфорту є надуманим і не підтвердженим ніякими технічними чи правовими документами. Каталожні номери вказуються експертами при розрахунку вартості відновлюваного ремонту як доказ використання у розрахунках оригінальної складової. При цьому, якщо у експерта є той чи інший програмний продукт. Суд не взяв до уваги ні одне його аргументоване пояснення, що надавалося клопотанням від 18 вересня 2018 року та не взяв до уваги його пояснення щодо розбіжностей між його висновком та висновком комісійної експертизи.

В апеляції адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 просив скасувати вирок та закрити стосовно ОСОБА_5 кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
В обґрунтування вказує на неповноту судового рішення, остільки суд, на його думку, допустив однобічність та неповноту дослідження доказів, проявляючи упередженість до обвинуваченого і розгляд справи відбувався з обвинувальним уклоном, в основу вироку було прийнято показання експертів із Харкова, не аргументувавши, чому саме суд визнав їх пріоритетними. Вважає, що при винесені рішення суд не врахував наявних розбіжностей у висновку комісійної автотехнічної експертизи та свідчень експертів, на думку адвоката, такі неточності не можуть свідчити про умисно зроблений ОСОБА_5 висновок судової автотоварознавчої експертизи. Крім того, адвокат вважає, що винуватість ОСОБА_5 недоведена, а вироку суду невмотивований та необґрунтований.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 384 КК України покарання у виді арешту строком на 2 місяці, звільнивши ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. В іншій частині вирок просив залишити без змін.

До апеляційного суду потерпілий ОСОБА_10 подав заперечення на апеляційні скарги, в яких просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, вирок суду в частині призначення покарання змінити та призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді арешту строком на два місяці, звільнивши його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 та його захисника просив залишити без задоволення.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений та його захисник піцдт римали доводи та вимоги своїх апеляцій, просили їх задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували.

Прокурор просив задовольнити його апеляційну скаргу, заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника.

Потерпілий та його представник, просили апеляцію прокурора задовольнити частково, а в задоволенні апеляцій обвинуваченого та його захисника відмовити.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження в межах апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляцій та висловлені в ході апеляційного провадження заперечення, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції лише в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За приписами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, у тому числі, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Із суті вказаної норми процесуального закону вбачається, що мотивувальна частина обвинувального вироку має містити, насамперед, формулювання обвинувачення, визнаного доведеним судом, висновками експертного дослідження, або іншого фахівця, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. У цій частині вироку викладається весь обсяг обвинувачення, визнаного доведеним, а також обставини, які визначають ступінь винності особи, після цього докази, покладені судом в обґрунтування своїх висновків.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).
Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Така правова позиція викладено в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 712/13361/15.
Враховуючи вказані вимоги закону та правові позиції Верховного Суду, та практику Європейського суду, висновок суду про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині повинен відповідати фактичним обставинам справи і ґрунтуватися на зібраних у справі і досліджених в повному обсязі в судовому засіданні усіх доказах в їх сукупності, які не викликають сумнів щодо їх належності та допустимості.
Відповідно до ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду, викладені у судовому рішенні, не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та містять істотні суперечності.

На думку колегії суддів, суд не в повній мірі дотримався зазначених норм закону та у своєму рішенні допустив суперечність висновків суду в обґрунтуванні ним дій ОСОБА_5 , не вмотивував переконливо доведеність встановлених судом обставин, не дав оцінку усім доводам сторони захисту, не з`ясувавши в повній мірі і не усунувши наявні суперечності в досліджених доказів, не надавши їм повної належної обґрунтованої оцінки, що вплинуло на ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення.

Так, у вироку при викладені формулювання обвинувачення, визнаного доведеним судом, неодноразово зазначено, що експерт ОСОБА_5 діяв в інтересах позивачки ОСОБА_12 , навмисно та незаконно зменшив в корисливих інтересах ОСОБА_12 середню ринкову вартість оцінюваного автомобіля, що є кваліфікуючою ознакою даного кримінального правопорушення, і тягне за собою відповідальність за ч.2 ст. 384 КК України. При цьому, суд не навів докази в підтвердження цих обставин і не обґрунтував їх, а зробив висновок по кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст.384 КК України, що суперечить наведеним встановленим судом обставинам.
В основу вироку суд поклав лише висновок судової комісійної автотоварознавчої експертизи №3643 від 28 липня 2016 року проведеної експертами ХНДІСЕ коефіцієнт коригування ринкової вартості оцінюваного автомобіля за величиною пробігу станом на 09 лютого 2013 року становить +9%, а ринкова вартість автомобіля «CADILLAC CTS 3.6і Tiptronic», 2004 року випуску, кузов НОМЕР_1 , який на вказану дату (09 лютого 2013 року) був зареєстрований та експлуатувався в обласному центрі Дніпропетровську і мав пробіг 68155 км, з врахуванням технічного стану та інших факторів, які були встановлені експертом ОСОБА_5 під час огляду автомобіля та відображені в його експертному висновку № 2798-14 від 10 жовтня 2014 року, становить 188493,66 грн.
Згідно роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року п.13, що комісійна ексертиза не має ніяких переваг над іншими експертизами (первинними, повторними, комісійними та т.д.).
Також, згідно зазначеної Постанови та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 із змінами діючими на час надання ОСОБА_5 експертизи, вибір методів та способів дослідження є компетенцією експерта. За таких умов, експерт вирішує, які йому потрібно при тому чи іншому дослідженні використати методики, методи чи способи проведення експертизи.
Надаючи оцінку комісійній експертизі Харківського НДІСЕ від 28 липня 2016 року, суд першої інстанції не навів мотиви відхилення доводів сторони захисту щодо визнання її недопустимим доказом з посиланням на те, що дана комісійна експертиза виконана з використанням іншого способу та методу проведення експертної оцінки, в чому розбіжність між їх комісійною експертизою, та експертизою ОСОБА_5 належним чином не наведено.

Судом, без дослідження усіх доказів в їх сукупності, обмежившись лише загальними формулюваннями, та пославшись, у порушення вимог ч.2 ст. 17 КПК України на те, що ОСОБА_5 не зміг пояснити суду в чому полягає неправильність висновків вказаних комісійних експертиз, оскільки ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, передчасно і належним чином не обґрунтував свій висновок про свідоме вчинення злочину ОСОБА_5 , бажаючи з відомих йому причин скласти саме неправдивий експертний висновок, та усвідомлюючи його недійсність.

Такий висновок суду не є в повній мірі безсумнівним, оскільки суд не мотивував відхилення доводам сторони захисту, яка стверджувала в апеляційній інстанції і в суді першої інстанції, що методи дослідження експертів та ОСОБА_5 є різними, що підтверджується і матеріалами кримінального провадження.

Суд у вироку також не навів досить переконливо мотиви неврахування доводів сторони захисту, що вибір коефіцієнту ринку регіону при розрахунку ринкової вартості автомобіля належить до компетенції експерта. Експерт, аргументовано, в залежності від попиту на ту чи іншу модель автомобіля самостійно визначає коефіцієнт ринку регіону. За ствердженнями ОСОБА_5 при проведені експертизи ним використовувався довідник Бюлетень автотоварознавця №69, лютий 2013 рік, стр.23 і який внесений до єдиного Переліку рекомендованих нормативно правових актів зазначеної методики.

Суд не надав також оцінки доводам сторони захисту, що експерти ОСОБА_15 та ОСОБА_16 проводили оцінювання автомобіля, на загальних засадах за аналогією без реального огляду автомобіля.
Лише ретельна перевірка й оцінка доказів може привести до висновку про правдивість чи неправдивість висновку експерта, проте згідно вироку судом такої перевірки належним чином не проведено.
Що стосується інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за ч.1 ст. 384 КК України, а саме, в наданні завідомо неправдивого висновку, то суд не мотивував та не обґрунтував у чому саме полягала завідомість експерта ОСОБА_5 , не взяв до уваги суб`єктивної сторони злочину, не врахувавши відсутність прямого умислу, або усвідомлення надання неправдивих висновків, які мають суттєве значення.
Завідомість це достовірне знання особою тих або інших обставин об`єк тивної сторони складу злочину, у даному випадку ст. 384 ч.1 КК України.
У вироку не обґрунтовано, і не з`ясовано обставин, які свідчать, що обвинувачений ОСОБА_5 свідомо спотворив дані, що має суттєве значення для об`єктивного розгляду даної конкретної справи.
Суд у вироку теоретично зазначив, що мотив та мета складання експертом завідомо неправдивого висновку не являються обов`язковими складовими суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, а тому вони можуть бути різними і на кваліфікацію дій винного за ч. 1 ст. 384 КК України не впливають, але правового обґрунтування надано не було, тому таке судове рішення не можна вважати обґрунтованим та вмотивованим.
Наведені обставини, судом першої інстанції в повній мірі не з`ясовано і наявність вказаних суперечностей та розбіжностей між висновками експерта ОСОБА_5 та експертної комісії у складі експертів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , встановленими судом обставинами і наведеними в їх підтвердження доказами не усунуто, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, вищенаведене свідчить про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які відповідно ч.1 ст. 412 КПК України могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є згідно ст. 409 КПК України підставою для скасування такого вироку.
З огляду на викладене, враховуючи безпосередність дослідження доказів, та самої кваліфікації інкримінованого правопорушення, оскільки апеляційний суд позбавлений можливості постановити судове рішення, то за відсутності іншого законодавчо визначеного способу забезпечення виконання завдань кримінального судочинства змушений застосувати найприйнятніший спосіб розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, тому керуючись загальними засадами кримінального провадження п. 2, п.16 ст. 7 КПК України, колегія суддів, вважає необхідним частково задовольнити апеляційні скарги ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , та апеляційну скаргу прокурора, вирок суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, який необхідно провести з дотриманням вимог зазначених вище положень закону, також ретельно перевірити інші доводи викладені в апеляційних скаргах, дати на все вичерпану відповідь та ухвалити справедливе законне рішення у відповідності до вказаних вище вимог закону.
Керуючись ст. 7, ст. 9, ст. ст. 404, 405, 407, 409, 411, 412, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , та прокурора - задовольнити частково.
Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4