Справа № 725/5247/19
Провадження № 11-кп/4808/62/20
Категорія ст. 199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 листопада 2019 року,-

в с т а н о в и в :

1. Зміст ухвали суду першої інстанції.

1.1.Ухвалою суду продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід тримання під вартою з 14.11.2019 року по 12.01.2020 року до 12 год. 30 хв.

1.2. Ухвала мотивована тим, що обставини які слугували підставою для продовження до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, інших обставин, які давали б підстави для скасування чи зміни запобіжного заходу, судом не встановлено.

2. Доводи апеляції і клопотання про поновлення строку.

В апеляційній скарзі, захисник стверджує, що:

- в порушення процесуальних вимог прокурор, не подав письмове клопотання з обґрунтуванням причин, які виправдовують необхідність продовження такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою. За відсутності належно оформленого письмового клопотання прокурора, в суду не було обґрунтованих підстав для залишення ОСОБА_8 під вартою;

- розгляд справи про застосування запобіжного заходу проводився незаконним складом суду, оскільки заява про відвід колегії суддів у справі, була розглянута не об`єктивно та з порушенням норм процесуального закону;

- також захисник стверджує, що автоматизований розподіл справи суперечить вимогам Положення про автоматизовану систему документообігу;

- про незаконність складу суду також вказує винесення ухвали про визначення підсудності складом суду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , якому було заявлено відвід і який брав участь під час досудового розслідування, а відтак з огляду на імперативність ч.1 ст. 76 КПК України, вказаний склад суду не вправі брати участь у даному провадженні.

Крім того, захисник подав заяву про поновлення строку. У вказаній заяві, захисник стверджує, що перша апеляційна карга на оскаржувану ухвалу була подана до Івано-Франківського апеляційного суду, однак ухвалою вказаного суду від 03.12.2019 року апеляційну скаргу було повернуто, з мотивів порушення правил територіальної підсудності. Скеровуючи свою апеляційну скаргу спершу до Івано-Франківського апеляційного суду, захисник керувався тим, що попередня його апеляція після визначення підсудності Верховним Судом була направлена на розгляд саме до Івано-Франківського апеляційного суду. У зв`язку з цим, наступну апеляцію, захисник помилково направив одразу в Івано-Франківський апеляційний суд.

Враховуючи те, що спочатку апеляційна скарга, хоча і з порушенням правил територіальної підсудності була подана вчасно, то строк на апеляційне оскарження з цих підстав слід поновити. Апеляційну скаргу, захисник, що діє в інтересах обвинуваченого просив задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

3. Позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

3.1. В засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції обвинувачений та його захисник доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку підтримали, просили їх задовольнити з указаних у них мотивів.

3.2. Прокурор ОСОБА_7 у режимі відеоконференції доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на оскарження заперечила, оскаржувану ухвалу суду просила залишити без зміни.

4. Мотиви рішення апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

4.1. Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали.

Згідно з п.2 ч.2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням суду є забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод (статей 2, 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Реалізація права на справедливий судовий розгляд передбачає, зокрема, забезпечення доступу до правосуддя.

Ухвала постановлена судом 14.11.2019 року, первинна апеляційна скарга подана захисником в інтересах обвинуваченого в строк, однак з порушенням правил підсудності.

На переконання колегії суддів, такі обставини, знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, сумніву не викликають та є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали на кілька днів. У противному випадку, вважає апеляційний суд, це може бути проявом надмірного формалізму, який перешкоджає доступності правосуддя. Тому строк на апеляційне оскарження належить поновити.

4.2. Щодо продовження запобіжного заходу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 предметом перевірки судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання особи під вартою є наявність підстав для такого продовження, у тому числі і існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтованість обвинувачення є предметом розгляду по суті. Тому апеляційний суд це питання не досліджує.

Висновки суду першої інстанції відносно того, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими і на даний час вони виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 на більш м`який, відповідають матеріалам провадження.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 189, ч.3 ст. 189, ч.3 ст. 289 КК України, одне з яких відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

З урахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3, 4, 5 ч.1 статті 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про продовження йому строку тримання під вартою на 60 днів для забезпечення виконання покладених на ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, та вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти вказаним ризикам.

4.3. Інші доводи.

Доводи щодо відсутності належного оформленого письмового клопотання прокурора спростовані матеріалами провадження, в яких є його копія (а.п.1-9).

Доводи щодо невідповідності терміну «вважати» продовженим вимогам закону, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки судом розглядалось клопотання про продовження строку тримання під вартою, яке і було вирішене відповідно до вимог закону.

Доводи щодо незаконності складу суду та неправильного вирішення питання відводу перебувають поза межами компетенції цього апеляційного провадження про продовження строку тримання під вартою, в якому не можуть бути досліджені докази винуватості та питання незаконності складу суду (ст. 392 КПК України).

5. Рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. ст. 117, 376, 404, 405, 419, 422 КПК України, Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження ухвали Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 листопада 2019 року поновити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 листопада 2019 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5