КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 18 січня 2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України.

Як вбачається з постановленого рішення, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , врахував тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи та дані про його особу, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити. Так, апелянт зазначає, що підозра її підзахисного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України, є необґрунтованою, оскільки сформована на неналежних і недопустимих доказах. Заперечує апелянт і наявність ризиків у поведінці ОСОБА_7 , та зазначає, що він має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, що на думку захисника, свідчить про відсутність неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
Крім того, згідно доводів апеляційної скарги, клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, оскільки не містить обґрунтування викладених у ньому доводів з посилання на конкретні докази.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, вирішуючи питання про застування будь-якого запобіжного заходу, слідчий суддя, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого особа підозрюється, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Також, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, згідноустановленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя вказаних вимог закону дотримався.

Так, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст. 183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя врахував тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, конкретні обставини справи, дані про його особу та існуючи ризики, на підставі чого прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, є співмірним з існуючими ризиками та тяжкістю кримінальних правопорушень і відповідає особі підозрюваного.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких ОСОБА_7 підозрюється, які відносяться до категорії тяжких та характеризуються підвищеним рівнем суспільної небезпеки, розмір покарання, який загрожує останньому у разі доведення його винуватості, дані про його особу, зокрема, його вік, стан здоров`я, характер соціальних зв`язків, спосіб життя взагалі, колегія суддів приходить до висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і запобігти існуючим ризикам в змозі запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги про відсутність заявлених слідчим ризиків є безпідставними та спростовуються наданими суду матеріалами, з яких вбачається, що ризики на які вказує сторона обвинувачення існують і, що більш м`який запобіжний захід ніж цілодобовий домашній арешт не в змозі їм запобігти.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і посилання захисника на відсутність обґрунтованої підозри.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, на цій стадії кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд при розгляду справи по суті, в тому числі і перевіряти докази з точки зору належності та допустимості, а також доведеності чи недоведеності винуватості особи, а лише повинен встановити наскільки їх сукупність є достатньою, щоб вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

На думку колегії суддів, такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 146 КК України, за викладених у клопотанні обставин, слідчим доведена та сумніву у суду щодо їх достатності не викликала.

Що стосується даних про особу підозрюваного на які посилається апелянт, то вони були враховані слідчим суддею при вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, крім того, вони не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни йому запобіжного заходу.

Також спростовуються наданими суду матеріалами і посилання апелянта на невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 184 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 21 листопада 2019 року, якою залишено без задоволення клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 18 січня 2020 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6794/2019 Категорія ст. 181 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1