Справа № 302/302/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2020смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу кримінального провадження за № ЄРДР 0000097 від 20.02.2020 за обвинувальним актом від 13.03.2020 стосовно :

- ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , гр.України, одруженого, не судимого, не працюючого, паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області 04.01.1996 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця і мешканця АДРЕСА_2 , гр.України, не одруженого, не судимого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, паспорт громадянина України серія НОМЕР_2 , виданий Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області 15.05.1998, -

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

11.02.2020 біля 06 год. 30 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб, умисно, таємно, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, підійшовши до автобуса марки АО 09-23, який в той час знаходився на території КП МСР "Чисте Міжгір`я" по вулиці Шевченка б/н в смт Міжгір`ї Закарпатської області, і з цього автобуса викрали коробку передач, вартість якої згідно висновку експерта про вартість об`єкта оцінки становить 9623 грн, 90 коп., чим своїми умисними діями завдали матеріальну шкоду КП МСР «Чисте Міжгір`я» на суму 9623 грн 90 коп.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлені обставини, а також вину в учиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнали повністю, розкаялись і просять суворо не карати.

Обвинувачені в своїх показах пояснили причину вчинення злочину безгрошів`ям, відсутністю постійної роботи, необхідністю сплачувати комунальні послуги, а також тим, що до події вжили алкоголь і з ініціативи ОСОБА_4 вирішили заволодіти коробкою передача до автобуса, який був несправний і ця деталь з нього була знята, про що було відомо ОСОБА_4 як колишньому працівникові комунального підприємства. Обвинувачені показали, що викрадене майно здали на металобрухт, а виручені кошти витратили на продукти харчування. Обвинувачені просять суд застосувати до них покарання у виді мінімального штрафу, передбаченого кримінальним законом, запевнили, що виконають це покарання і не допустять подібного в майбутньому. Обвинувачені просять взяти до уваги, що в разі застосування до них покарання, запропонованого прокурором у виді обмеження волі із застосуванням статті 75 КК України, вони не зможуть працевлаштуватися через відсутність роботи за місцем проживання та відбуття покарання і неможливість виїзду на заробітки через обмеження, передбачені законом для осіб, які відбувають покарання умовно.

Згідно з ч.3 ст. 349 КПК України суд за згодою сторін кримінального провадження ухвалив про недоцільність дослідження доказів за цими обставинами, оскільки вони не оспорюються та роз`яснив наслідки такої процесуальної дії, обмежившись дослідженням показів обвинувачених та документів, які характеризують обвинувачених.

Оцінивши встановлене, суд дійшов висновку, що злочин в учиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , мав місце за кваліфікуючими ознаками, передбаченими ч.2 статті 185 КК України , а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

За вчинений злочин обвинувачені підлягають покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання до кожного з обвинувачених, виходячи з альтернативної санкції статті 185 ч.2 КК України , суд заважає на таке.

Вчинений злочин згідно з ст. 12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості. Злочин характеризується умисною формою вини. Наслідки злочину усунуті, бо викрадене майно повернуто потерпілій юридичній особі, про що є підтвердження в справі у виді розписки керівника підприємства КП МСР «Чисте Міжгір`я».

Обставин, які б обтяжували покарання обвинувачених, в справі не має.

Обставинами , які пом`якшують покарання обвинувачених суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Суд бере до уваги відомості стосовно обвинувачених, за якими вони раніше не вчиняли злочинів та правопорушень, характеризуються з місця проживання органами місцевого самоврядування позитивно.

Отже, відсутність обтяжуючих покарання обставини, наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутність наслідків злочину (збитків для потерпілої юридичної особи, що стверджено письмової заявою представника керівника підприємства), позитивність осіб обвинувачених, які раніше не вчиняли злочинів та адміністративних правопорушень, переконують суд у тому, що до кожного обвинуваченого недоцільно застосовувати покарання, яке передбачено санкцією статті 185 ч.2 КК України, бо ці покарання є пов`язаними з ізоляцією від суспільства в разі реального відбуття такого покарання у виді арешту, обмеження волі чи позбавлення волі. Суд вважає, що в справі є достатньо підстав, передбачених ч.1 статті 69 КК України, для призначення кожному обвинуваченому покарання більш м`якого виду, яке не зазначено в санкції статті 185 ч.2 КК України, а саме у виді штрафу. Це переконання суду ґрунтується на вищевикладених мотивах що до обставин справи, наслідків злочину, відомостей про обвинувачених та їх позиції в суді.

Суд вважає, що достатнім, співвмірним до обставин вчиненого злочину та адекватним до осіб обвинуваченим і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів, - є покарання у виді штрафу, розмір якого суд визначає з урахуванням майнового стану кожного обвинуваченого та положень статті 53 ч.2 КК України, - 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Цивільного позову не заявлено.

Судових витрат не має.

Речові докази коробка передач до автобуса передана керівнику КП МСР «Чисте Міжгір`я» на досудовому розслідуванні, тобто повернута потерпілій юридичній особі за належністю.

Запобіжні заходи на досудовому розслідуванні не обиралися і клопотання про їх застосування до обвинувачених до набрання вироком законної сили не заявлялось стороною обвинувачення.

Керуючись статтями 373.374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 винуватими в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.2 КК України, і призначити покарання кожному із застосуванням статтей 69 ч.1, 53 ч.2 КК України :

- ОСОБА_4 штраф у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 510 (п`ятсот десять) грн;

- ОСОБА_5 штраф у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що відповідає сумі 510 (п`ятсот десять) грн.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались згідно з ч.3 статті 349 КПК України не допускається.

Вирок набирає законної сили після спливу строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1