Справа № 214/818/20
1-кп/214/671/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження за № 0002299 від 28.12.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, вдівця, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2019 року близько 04.00 годин ОСОБА_4 розпивав алкогольні напої разом із малознайомим йому ОСОБА_5 біля під`їзду № 7 будинку АДРЕСА_2 , де під час вказаного заходу у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на заволодіння майном, належним ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_4 у вказаному місці та у вказаний час доби усвідомлюючи, що його протиправні дії очевидні для потерпілого ОСОБА_5 , під приводом здійснення телефонного дзвінка взяв, тим самим незаконно заволодів належним ОСОБА_5 мобільним телефоном марки «iPhone 6», Space Gray 32 Gb, імей НОМЕР_1 , вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 119 від 16.01.2020 склала 2555 грн., в якому була сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар», абонентський номер НОМЕР_2 , яка для потерпілого вартості не представляє, після чого продовжуючи свої протиправні дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, направленим на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , відкрито шляхом ривку вихватив із рук потерпілого ОСОБА_5 , належні йому грошові кошти у сумі 500 грн. Після чого, ОСОБА_4 утримуючи при собі викрадене майно, зник з місця скоєння злочину, розпорядившись ним на свій розсуд, обернувши його на свою користь.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж).

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі та пояснив, що 28.12.2019 року близько 04 години ранку з малознайомим потерпілим ОСОБА_5 вживав алкогольні напої біля під`їзду 7 будинку 6 по вул..Покровській в м.Кривомц Розі. Потерпілий передав йому мобільний телефон на його прохання, щоб зателефонувати, потім дістав кошти 500 грн. Він вихватив у потерпілого з рук кошти та разом з ними та телефоном втік. Телефон заклав до ломбарду, а гроші витратив на свої потреби . У скоєному щиросердно розкаюється. Шкоду потерпілому відшкодував. З розміром заподіяної шкоди він згоден. Має неофіційну, але постійну роботу.

Потерпілий ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, направив заяву с проханням розглядати справу у його відсутність.

Крім пояснень обвинуваченого висновки суду про винуватість обвинуваченого ґрунтуються на досліджених письмових матеріалах кримінального провадження:
-за медичними довідками (а.с. 48, 49 том 2), ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога перебував на обліку по липень 2007 року;
-за довідкою інформаційного центру (а.с. 46 том 2) ОСОБА_4 раніше не судимий в силу ст.. 89 КК України;
-за постановою слідчого від 15.01.2020 року визнано речовим доказом квитанцію з ломбарду «ТОП ломбард» 2.2453/0.11454 на мобільний телефон «iPhone 6», Space Gray 32 Gb, імей НОМЕР_1 , яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження (а.с. 41 том 2);

-за висновком експерта судово-товарознавчої експертизи розмір збитків складає 2555,00 грн (а.с. 18-22 том 2).

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, згідно положень ст. 349 КПК України суд вважає достатнім дослідження наступних доказів пояснень обвинуваченого та дослідження письмових матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.

Усі досліджені судом докази є допустимими, належними та достатніми, з урахуванням положень ст.. 349 ч.3 КПК України для висновку щодо винуватості обвинуваченого.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому визначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України та є осудним (Т. 2 а. с. 48).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра не перебуває (Т.2 а.с. 48), до 2007 року перебував на обліку у лікаря нарколога (Т.2 а.с. 49), за місцем фактичного проживання характеризується задовільно (Т.2 а.с. 55), раніше не судимого (Т.2 а.с. 46).
Згідно досудової доповіді Саксаганського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, про обвинуваченого ОСОБА_4 визначено середній ризик вчинення останнім повторного кримінального правопорушення та середні ризик небезпеки для суспільства. У відповідності до висновку органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.
На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення нагляду з боку уповноваженого органу з питань пробації. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, відповідно до ст.. 76 КК України.

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, без ізоляції від суспільства, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_4 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.

Потерпілому ОСОБА_5 роз`яснити право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експерта державної експертної установи по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ квитанція з ломбарду «ТОП ломбард» 2.2453/0.11454 на мобільний телефон «iPhone 6», Space Gray 32 Gb, імей НОМЕР_1 , яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження (а.с. 41 том 2).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1