Справа № 676/3577/19
Номер провадження 1-кс/676/380/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року м. Кам`янець-Подільський

Слідчий суддя Кам`янець-Подiльського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в Хмельницькій області ОСОБА_3 розглянувши скаргу захисника ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.143 КК України (в редакції 1960 року) по кримінальному провадженні №0000206 від 14.12.2012 року на бездіяльність прокурора, -

в с т а н о в и в:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою в інтересах ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.143 КК України (в ред.1960 року) по кримінальному провадженні №0000206 від 14.12.2012 року на бездіяльність прокурора.

Скаргу обґрунтовує тим, що в Кам`янець-Подільському ВП ГУНП в Хмельницькій області перебуває кримінальне провадження №0000206 від 14.02.2012 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.143 КК України (в редакції 1960 року) по якому 25.07.2000 року винесено постанову про притягнення останнього в якості обвинуваченого і оголошення його в розшук. Неодноразово досудове розслідування по даному провадженні зупинялось, а з 2012 року, зокрема після його реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, зупинялось і поновлювалось. Так, 19.11.2019 року постановою слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 досудове розслідування зупинено, яка ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.02.2020 року скасована, яка винесена з грубим порушенням вимог ч.1 ст.281 КПК України.

Скаржник також вказує, що з моменту розслідування кримінального провадження, тобто з 2000 року провадження по справі зупинялось біля п`ятдесяти разів і близько десяти разів вказані рішення скасовувались прокурорами різних рівнів та Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області.

Не зважаючи на те, що органу досудового слідства достеменно відомо що ОСОБА_5 з 11.02.2008 року проживає в Республіці Болгарії, де був затриманий правоохоронними органами за розшуковим дорученням Інтерполу, 12.02.2008 року слідчим управлінням УМВС України в Хмельницькій області підготовлено клопотання про видачу останнього в зв`язку із кримінальним переслідуванням до компетентних органів Республіки Болгарії. Постановою Софіївського апеляційного суду від 25.11.2008 року відмовлено у задоволені запиту №14/3-342228-08/29.02.2008 Генеральної прокуратури України в екстрадиції ОСОБА_5 в зв`язку із кримінальним переслідуванням за правопорушення у відповідності до ч.2 ст.143 КК України (в редакції 1960 року).

Органу досудового розслідування достовірно відомо, що ОСОБА_5 постійно з 2000 року проживає у Республіці Болгарія і не звертався з клопотанням про передання кримінального провадження іншій державі, як це передбачено в ч.2 ст. 599 КПК України, не вживались заходи щодо до виклику ОСОБА_5 в Україну, який згідно свідоцтва рег. №-16.04.2019 року Міністерства внутрішніх справ Регіонального управління внутрішніх справ - Кюстенділ, Група Міграція з 01.10.2000 року проживає в Республіці Болгарія.

З моменту вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.143 КК України (в ред.1960 року) минуло більше двадцяти трьох років, тому відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Неодноразово заявлені ним клопотання до Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в Хмельницькій області щодо скасування незаконної постанови про оголошення в розшук ОСОБА_5 та зупинення досудового слідства прокуратурою проігноровані, тому вимушений був звернутись із скаргою про незаконні дії Кам`янець-Подільської місцевої прокуратур в Хмельницькій області до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, який ухвалою від 16.09.2019 року визнав бездіяльність процесуального прокурора ОСОБА_3 щодо відмови в скасуванні розшуку ОСОБА_5 , що залишилась без уваги останнього.

Просить визнати незаконними дії процесуального прокурора щодо недотримання розумних строків досудового розслідування та скасувати постанову про оголошення в розшук ОСОБА_5 від 30.12.2015 року.

Скаржник в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак подав письмову заяву про розгляд скарги у його відсутності, та просить скаргу задоволити.

В судовому засіданні прокурор Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в Хмельницькій області ОСОБА_3 просить залишити скаргу захисника ОСОБА_4 , по кримінальному провадженні №0000206 від 14.12.2012 року без розгляду, мотивуюче дане тим, що вона не відповідає вимогам Закону.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши скаргу, матеріали додані до неї та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скаргу захисника ОСОБА_4 по кримінальному провадженні №0000206 від 14.12.2012 року на бездіяльність прокурора, слід задоволити частково.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Так, КПК України, передбачено, що бездіяльність органу досудового розслідування або невиправдана тяганина, тобто недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, оскаржується прокурору вищого рівня у порядку ст. 308 КПК України.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З матеріалів кримінального провадження №0000206 від 14.12.2012 року вбачається, що органу досудового розслідування та прокурору з 11.02.2008 року достовірно відомо місце перебування та проживання ОСОБА_5 у Республіці Болгарії, де він був затриманий правоохоронними органами за дорученням Інтерполу. Постановою Софіївського апеляційного суду від 25.11.2008 року відмовлено в задоволені запиту Генеральної прокуратури України в екстрадиції ОСОБА_5 у зв`язку із кримінальним переслідуванням за ч.2 ст.143 КК України (в редакції 1960 року), підозра у вчинені злочину ОСОБА_5 не повідомлялася, строки досудового розслідування, чітко встановлені в ст.219 КПК України.

Незважаючи на те, що з моменту порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.143 КК України (в редакції 1960 року) з 03.06.1999 року, минуло понад двадцять років процесуальним прокурором не дотримано вимог КПК України та не вжито дієвих заходів для завершення досудового розслідування в розумні строки, в т.ч. не виконано вимог ч.2 ст.599 КПК України, щодо передачі закінчення кримінального провадження іншій державі за умови, що видача особи, яка підлягає притягненню до кримінальної відповідальності, неможлива або у видачі такої особи Україні відмовлено.

Оцінивши докази надані скаржником, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000206 від 14.12.2012 року, передбаченого ч.2 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року), слідчий суддя здобув законні підстави для часткового задоволення скарги захисника ОСОБА_4 , а саме в частині визнання незаконною бездіяльність процесуального прокурора, яка полягає у неприйнятті рішення, щодо скасування розшуку ОСОБА_5 та скасуванні постанови слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 30.12.2015 року про оголошення в розшук ОСОБА_5 як незаконної і такої, що не відповідає фактичним обставинам справи, в решті вимог скарги відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Скаргу захисника ОСОБА_4 , що діє в інтересах ОСОБА_5 по кримінальному провадженні №0000206 від 14.12.2012 року, передбаченого ч.2 ст.143 КК України (в редакції 1960 року) на бездіяльність прокурора - задоволити частково.

Визнати незаконною бездіяльність процесуального прокурора Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури в Хмельницькій області ОСОБА_3 щодо відмови у скасуванні розшуку ОСОБА_5 та скасувати постанову слідчого СВ Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 30.12.2015 року про оголошення в розшук ОСОБА_5 .

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1