УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002747 від 22.12.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .
Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0002747 від 22.12.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Зі змісту клопотання встановлено, що ОСОБА_6 , маючи ряд не знятих та не погашених судимостей за вчинення корисливих злочинів, у тому числі і за вироком Вінницького міського суду від 04.09.2018 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, 22.12.2019 о 12:40 годині ОСОБА_6 , перебуваючи у муніципальному тролейбусі №6 сполученням «Меморіал Визволення - Залізничний Вокзал», проїжджаючи із зупинки громадського транспорту «Площа Перемоги» до зупинки громадського транспорту «Центральний ринок», помітив раніше невідомого чоловіка, яким у подальшому виявився ОСОБА_7 , на правому плечі якого знаходилась чоловіча шкіряна сумка. У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на викрадення чужого майна з даної сумки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_7 та, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи мету наживи з корисливих спонукань, скориставшись тиснявою у громадському транспорті, таємно, повторно, засунув руку до відчиненої шкіряної сумки ОСОБА_7 , звідки дістав грошові кошти у сумі 1000 гривень двома купюами по 500 гривень. Проте, у цей же час ОСОБА_6 , намагаючись вийняти свою руку з грошовими коштами у сумі 1000 гривень, був помічений, схоплений за руку та затриманий власником грошей ОСОБА_7 .

Тим самим, ОСОБА_6 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця.

22.12.2019 о 13 год. 40 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 23.12.2019 останнього повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: Протоколом затримання ОСОБА_6 від 22.12.2019; Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 від 22.12.2019; Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.12.2019; Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 22.12.2019; Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.12.2019; Протоколом огляду місця події від 22.12.2019.

Таким чином, ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні умисного середньої тяжкості злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлання волі строком до 5 років.

Встановлені досудовим розслідуванням обставини вказують на наявність таких передбачених ст. 177 КПК України ризиків стосовно ОСОБА_6 : ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду(п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_6 усвідомлює, що у випадку визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, враховуючи не зняті та непогашені судимості, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі, а тому останній може переховуватись як під час досудового розслідування, так і під час розгляду справи у суді; можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) наразі встановлено, що ОСОБА_6 є раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, ніде не працює та будь-якого джерела доходів не має, а тому останній може продовжувати вчиняти нові злочини і надалі.

Запобігти переліченим ризикам шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не представляється можливим, тому слідчий просив клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку адвоката.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 інкримінується скоєння кримінального правопорушення середньої тяжкості, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років, раніше неодноразово судимий, не працює, не має постійного джерела доходів, неодружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
Слідчим в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_6 може намагатись переховуватись від органі досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити нові корисні кримінальні правопорушення.

Враховуючи наявність вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважає, що клопотання захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
Таким чином, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 13.40 год. 22.12.2019.
Встановити строк дії ухвали до 13:40 години 20.02.2020.
Одночасно визначити розмір застави у межах 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у разі внесення застави наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя