справа №619/1865/20
провадження №1-кс/619/573/20
УХВАЛА

іменем України

09 червня 2020 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурора підозрюваногоОСОБА_3 ОСОБА_4
захисникаОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000128 від 30.10.2019, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мурафа, Краснокутського району, Харківської області, українець, громадянин України, не працюючий, з середньою освітою, раніше не судимий, що зареєстрований та проживає адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України

встановив:
04.06.2020 до Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що в період часу з 14.02.2020 по 06.00 годин 16.02.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та інші невстановлені особи, діючи у складі організованої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 групи, за вказівкою останнього, в межах відведених ролей відповідно до заздалегідь розробленого та погодженого всіма учасниками групи плану, будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, направленим на незаконну порубку дерев, використовуючи автомобілі, прибули до полезахисної лісової смуги, що знаходиться за межами населеного пункту на території Пархомівської селищної ради між селами Пархомівка та Степанівка Краснокутського району Харківської області, де порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі тяжкі наслідки довкіллю та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за допомогою ручної бензопили, пересвідчившись, що їх дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, без передбаченого законом дозволу на проведення порубки (лісорубного квитка та без оформлення інших документів, необхідних для його одержання), та у порушення ст. 69 Лісового кодексу України, ст.ст. 12, 40, Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», п.п. 2, 4 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007, у межах зони захисних лісових насаджень, вчинили незаконну порубку 53 (п`ятдесяти трьох) сироростучих дерев, 40 із яких породи «Дуб звичайний» та 13 породи «Клен», шляхом відокремлення дерева від кореня до ступеня припинення росту, чим завдали тяжкі наслідки навколишньому природному середовищу, у тому числі матеріальних збитків на суму, згідно висновку судової економічної експертизи № 5201 від 24.04.2020 643003,43 грн.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК України незаконна порубка дерев у лісових насадженнях, що спричинило тяжкі наслідки, за попередньою змовою групою осіб.

Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п.п. 1, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; будь-яким іншим чином може перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше правопорушення.

Наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи, що ним скоєно тяжкий злочини, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України або виїхати за межі держави. (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Крім того, ОСОБА_4 , скоїв тяжкий злочин і знаходячись на свободі, може негативно вплинути на хід досудового розслідування та встановлення істини у провадженні. Крім того, перебуваючи на свободі, останній буде мати можливість здійснювати незаконний вплив на свідків. Зазначене в черговий раз підкреслює та доказує обґрунтованість існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, внаслідок чого ОСОБА_4 буде мати реальну можливість перешкоджати досягненню основних завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, шляхом здійснення тиску на свідків з метою зміни наданих ними свідчень (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Крім того, ОСОБА_4 має стійкі соціальні зв`язки серед співробітників правоохоронних органів Краснокутского району та може скористатись ними з метою впливу на свідків та перешкоджанню встановлення істини у кримінальному провадженні.

Також ОСОБА_4 може будь-яким іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню (п.4 ч.1 ст. 177 КПК України).

Разом з цим, враховуючи, що на теперішній час ОСОБА_4 офіційно не працює та не має доходу, то він може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, який у відповідності до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виникла необхідність у обранні стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що свідчить про обґрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 обґрунтував клопотання тим, що існують ризики, які зазначені у клопотанні.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на необґрунтованість поданого клопотання.

У судовому засіданні ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на необґрунтованість поданого клопотання.

Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в том у числі передбачені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання з наступних мотивів.

З витягу з кримінального провадження №0000128 вбачається, що 30.10.2019 внесено відомості про злочин, передбачений ч.4 ст. 246 КК України.

Як вбачається з наданих слідчому судді матеріалів, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру 26 травня 2020 року.

Органом досудового розслідування не затримувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як передбачено ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, перелік яких надано у зазначеній статті.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими прокурором доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 16.02.2020, а саме лісосмуги розташованої між полями за межами неселеного пункту с. Піонер Краснокутського району Харківської області. Відповідно до GPS шир./ дов. 50,099083 ? N;/ 35,1049466 ?E;

- протоколом огляду місця події від 16.02.2020, а саме ділянки місцевості, поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ;

- висновком експерта за результатом проведення судової економічної експертизи №5201 від 24.04.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 .

Аналізуючи дані про особу підозрюваного, суд бере до уваги, що:

ОСОБА_4 працює за наймом, виконує роботу зварювальника, має батька похилого віку, який хворіє на серцеву недостатність та потребує сторонньої допомоги.

У судовому засіданні не встановлено, що підозрюваний був організатором скоєння злочину у групі осіб з незаконної порубки лісів та має знайомих, родичів чи інші стійкі зв`язки у правоохоронних органах, щоб перешкоджати встановленню істини по справі, відносно підозрюваного відсутні матеріали НС(Р)Д та висновок фоноскопічної експертизи про причетність його до скоєння злочину, також покази свідків не підтверджують його причетність до скоєння злочину.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтверджені належними та об`єктивними даними, прокурором в судовому засіданні не доведені.

Враховуючи характер висунутої підозри, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб ухилитися від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою в якості запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи останнього, про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє в його задоволенні.

Відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінивши в сукупності всі наведені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде співмірним, відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені при застосуванні запобіжного заходу, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_4 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На виконання вимог ч.5 ст.194 КПК України, підозрюваного слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, а також виконувати ряд обов`язків, спрямованих на недопущення впливу на свідків або виїзду на межі України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 198, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП Харківської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 .

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання начальнику Краснокутського ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області.

Краснокутський ВП Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області повинен негайно поставити на облік ОСОБА_4 і повідомити про це слідчого ОСОБА_6 ..

Працівники відділу поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на ОСОБА_4 зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 09 серпня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1