Справа № 573/51/20
Провадження №1-кп/573/51/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

потерпілої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля об`єднані кримінальні провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 15 грудня 2019 року за № 0000639 та 16 грудня 2019 року за № 0000640 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Ясенове Охтирського району Сумської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , освіта середня-спеціальна, не працюючої, розлученої, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не інвалід, раніше не судимої

за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2019 року близько 09.00 год., ОСОБА_4 перебувала у магазині «Вінні», який знаходиться за адресою: смт. Миколаївка, бульвар Свободи, буд. 4, Білопільського району Сумської області, де на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вчинила словесну сварку з ОСОБА_5 . Діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 нанесла ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область тім`яної ділянки голови, після того схопила в праву руку металеве відро та нанесла ОСОБА_5 5-6 ударів відром в область тім`яної ділянки голови, спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_5 у вигляді припухлості м`яких тканин в верхньо-потиличній ділянці голови, синець на лівому передпліччі, які відповідно до висновку СМЕ № 212 від 15 грудня 2019 року є легкими тілесними ушкодженнями.

Наносячи удари, ОСОБА_4 усвідомлювала протиправний характер своїх дій, передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та бажала їх настання, отже діяла з прямим умислом.

Крім того, 15 грудня 2019 року близько 09.30 год. ОСОБА_4 перебувала біля магазину «Вінні», розташованого за адресою: смт. Миколаївка, бульвар Свободи, 4 Білопільського району Сумської області, де у неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеду «АІСТ» темно-червоного кольору, що належить ОСОБА_5 , який стояв біля магазину на спеціально відведених місцях для велосипедів. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння майном ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , будучи достовірно впевненою, що поряд нікого немає і її ніхто не бачить, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, зі спеціально відведеного місця для велосипедів біля магазину «Вінні» викрала велосипед «АІСТ» темно-червоного кольору, вартістю 1 567 грн. та повела його в руках до свого домогосподарства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . У подальшому, ОСОБА_4 розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, а саме: привезла його до місця свого проживання.

Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_4 усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, які виразились у викраденні чужого майна, на яке вона не має ніякого права, передбачала можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій у виді завдання матеріальної шкоди потерпілій та бажала їх настання, тобто вчинила злочин з прямим умислом.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, дала покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинувальних актах та описовій частині вироку. Зокрема пояснила, що 15 грудня 2019 року близько 09.00 год. вона перебувала в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де розплачувалася за товар. В цей час до магазину зайшла потерпіла ОСОБА_5 , яка перша штовхнула її у спину та почала словесну сварку. Ці дії її розлютили, оскільки між ними на протязі тривалого часу існують неприязні відносини, і вона нанесла один удар кулаком правої руки в область голови потерпілої, а потім схопила металеве відро та нанесла потерпілій приблизно 5 ударів відром в область голови та шиї. Після цього вийшла із магазину, де залишилася ОСОБА_5 . В цей час вона була така розлючена, що побачивши на стоянці велосипед потерпілої, вирішила його викрасти. Будучи впевненою, що поряд нікого немає і її ніхто не бачить, вона зі спеціально відведеного місця для велосипедів біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 » взяла велосипед «АІСТ» темно-червоного кольору, що належить ОСОБА_5 , та повела його в руках до свого домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , де у подальшому він був вилучений працівниками поліції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останньої, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальних актах та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень та за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та злочином середньої тяжкості відповідно, та від яких тяжких наслідків не настало, її особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжували б покарання ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не інвалід, не працююча, за місцем проживання характеризується як особа, по відношенню до якої скарг від мешканців села не надходило, розлучена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с.127-132).

Також враховується думка потерпілої ОСОБА_5 , яка претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_4 не має, погоджується із покаранням запропонованим прокурором у виді громадських робіт.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Отже, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого.
На думку суду, призначення покарання обвинуваченій забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Приймаючи таке рішення, суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004).

З урахуванням наведених вище всіх обставин в сукупності щодо призначення покарання й того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції ч 1 ст. 125 КК України та ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт.

На переконання суду, призначене покарання достатнє для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судова товарознавча експертиза № 19/119/11-1/2964е від 19 грудня 2019 року, загальна сума витрат за проведення якої становить 471, 03 грн. На підставі ст. 124 КПК України вказана сума процесуальних витрат підлягає стягненню із обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави (а. с. 135).

Цивільний позов та речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання за:

- ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 120 ( сто двадцять) годин;
- ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 140 (сто сорок) годин.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 140 (сто сорок) годин.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 471 (чотириста сімдесят одну) гривню 03 копійки процесуальних витрат за проведення судової товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя