ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/322/20 Справа № 178/166/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року клопотання слідчого СВ Криничанського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, було задоволено. Підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, починаючи з 13 лютого 2020 року.
Підозрюваному ОСОБА_7 та захиснику ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовлено.
Мотивуючи своє рішення, суд вважав реальними, обґрунтованими та доведеними ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності або з метою суттєвого зменшення рівня її тяжкості, нівелювання або зменшення доказової бази сторони обвинувачення, оскільки підозрюваному ОСОБА_7 може бути відоме місцезнаходження всіх речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, сам підозрюваний не має достатнього ступеню соціальних зв`язків, які б спростували ризик залишення меж населеного пункту, області або країни з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.
Слідчий суддя зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на місці вчинення кримінального правопорушення, побачивши працівників поліції, став переховуватись та тікати, і лише прийнятими заходами він був настигнутий, що свідчить про те що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити чи іншим способом пошкодити речові докази, які мають суттєве значення по даному кримінальному провадженню. Крім того, ОСОБА_7 раніше неодноразово був засуджений та може вчинити інше кримінальне правопорушення, ризик чого передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя вважає за неможливе застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Також суд у відповідності із ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив ОСОБА_7 розмір застави, оскільки він підозрюється в скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Підозрюваний ОСОБА_7 не погодився з рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року як незаконну і необгрунтовану та обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки він має цивільну дружину, яка потребує його допомоги та уваги, а також має на утриманні малолітню дитину, яка теж потребує його догляду і має захворювання.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи підозрюваного, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Крім цього, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) Європейський суд з прав людини зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
Європейський суд з прав людини визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_7 , знаходячись на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
Доводи ж підозрюваного, що суд першої інстанції не взяв до уваги дані, характеризуючі його, які викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки суд при постановленні ухвали це врахував, однак з метою запобігти встановленим ризикам, беручи до уваги тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі, судом першої інстанції було обгрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3