Справа № 991/1480/20
Провадження № 1-кс/991/1510/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого детектива Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 06.02.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001800 від 01.06.2017,
ВСТАНОВИВ:
19.02.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого детектива Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 06.02.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001800 від 01.06.2017.

І. Доводи скарги
У своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Національним антикорупційним бюро України (далі НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001800 від 01.06.2017 за заявами ОСОБА_4 про вчинення відносно нього та його сестри ОСОБА_6 злочинних дій громадянами ОСОБА_7 та її чоловіком ОСОБА_8 , які полягали у вимаганні грошових коштів у розмірі 1 000 000 доларів США для подальшої їх передачі для сприяння в уникненні батьком заявника ОСОБА_9 кримінальної відповідальності. Такі дії спричинили ОСОБА_4 матеріальну шкоду та моральну шкоду, яка виразилась у неможливості розпоряджатися власними грошовими ресурсами у значному розмірі.
06.02.2020 старший детектив НАБУ ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001800, мотивуючи своє рішення тим, що з матеріалів досудового розслідування не вбачається ознак завдання фізичної, моральної або майнової шкоди ОСОБА_4 .
Адвокат ОСОБА_3 вважає, що таке рішення та висновки детектива суперечать обставинам кримінального провадження, а тому просить суд:
-скасувати постанову детектива від 06.02.2020 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 ;
-зобов`язати уповноваженого у кримінальному провадженні № 0001800 від 01.06.2017 детектива НАБУ вручити ОСОБА_4 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

До початку судового засідання адвокат ОСОБА_3 надіслав додаткові матеріали на підтвердження доводів скарги та просив розглянути скарги без його участі.
Старший детектив НАБУ ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився та надав заперечення щодо скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
ІІ. Обставини, встановлені слідчим суддею
Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001800 від 01.06.2017, за попередньою правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ч. 4 ст. 368 КК України.
Постановою Генерального прокурора від 29.11.2019 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено детективам НАБУ.
У вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Слідством встановлено, що вони, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , отримали від ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою грошові кошти у сумі 200 000 дол. США, за нібито вирішення питання щодо уникнення їх батьком реального покарання та конфіскації його майна.
30.01.2020 до НАБУ надійшли клопотання про залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0001800 від 01.06.2017 у якості потерпілого та про видачу йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки.
Постановою про відмову у визнанні потерпілим від 06.02.2020 старший детектив НАБУ ОСОБА_5 відмовив у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001800 від 01.06.2017 за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ч. 4 ст. 368 КК України.
Зі змісту клопотання та досліджених матеріалів вбачається, що мова йде про кримінальне провадження № 0001800, а тому вказівка з № 0001800 є опискою. Постанова обґрунтовується тим, що із заяви про вчинення кримінального правопорушення та інших матеріалів кримінального провадження на даний час не вбачається, що ОСОБА_4 завдано моральну, матеріальну або фізичну шкоду, доказів протилежного органу досудового розслідування надано не було.
У своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає, що у сформульованій підозрі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 однозначно вказується, що вони заволоділи грошовими коштами ОСОБА_4 та його сестри ОСОБА_6 , що вказує на спричинення ОСОБА_4 матеріальної шкоди, а також очевидно і моральної шкоди, яка виразилась у неможливості розпоряджатися власними грошовими ресурсами у значному розмірі, що підтверджується матеріалами досудового розслідування. Тому заявник вважає постанову про відмову у визнанні потерпілим від 06.02.2020 такою, що суперечить обставинам кримінального провадження № 0001800 від 01.06.2017.
У запереченнях старший детектив НАБУ ОСОБА_5 повідомив, що постановою прокурора САП від 21.02.2020 виділено з матеріалів кримінального провадження № 0001800 матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України і направлено до Печерського УП ГУНП у м. Києві.
Крім цього, детектив повідомив, що склад злочину, передбачений ст. 368 КК України, не передбачає обов`язкової наявності потерпілого від даного кримінального правопорушення, оскільки шкода перш за все завдається суспільним відносинам у сфері службової діяльності , а не конкретній фізичній чи юридичній особі. Також детектив зазначив, що ОСОБА_4 та його адвокатами не надано належних відповідних підтверджуючих документів, доказів, які б свідчили про заподіяння кримінальним правопорушенням шкоди ОСОБА_4 . У запереченнях він звернув увагу на те, що із заявою про залучення до провадження як потерпілого звернувся не безпосередньо ОСОБА_4 , як того вимагає КПК України, а його адвокат, який не набув статусу представника потерпілого у кримінальному провадженні № 0001800.

ІІІ. Мотиви слідчого судді.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні, зокрема, може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
У ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Таким чином КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст.55 КПК України. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Вимоги до структури та змісту постанови слідчого, прокурора визначені у ч. 5 ст. 110 КПК України.
Так, у ч. 5 ст. 110 КПК України визначається, що постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
У п. 4 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.
З доводів, зазначених у скарзі, та матеріалів, наданих сторонами, вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001800 станом на момент подання клопотання про визнання потерпілим та скарги здійснювалось за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ч. 4 ст. 368 КК України.
31.01.2020 заявник звернувся з клопотанням про визнання потерпілим у вказаному кримінальному провадженні. Постановою від 06.02.2020 детектив НАБУ відмовив у визнанні потерпілим ОСОБА_4 лише за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ч. 4 ст. 368 КК України.
Таким чином, детектив відмовив у визнанні потерпілим ОСОБА_4 лише відносно двох кримінальних правопорушень, які розслідуються у межах кримінального провадження № 0001800, в частині визнання потерпілим в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, процесуального рішення прийнято не було, що вказує на необґрунтованість прийнятого процесуального рішення в цілому та невмотивованість постанови.
Детектив звертає увагу на те, що на даний час матеріали кримінального провадження в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК Україні були направлені до іншого органу досудового розслідування, а за ст. 368 КК України заявник не може бути визнаний потерпілим.
З такими доводами органу досудового розслідування не можна погодитись, зважаючи на те, що матеріали з кримінального провадження № 0001800 було виділено 21.02.2020, отже після винесення постанови про відмову у визнанні потерпілим, а тому обставини, на які посилається детектив, виникли пізніше і не можуть бути підставою для відмови у визнані потерпілим.
Тобто зміст викладених у постанові обставин є неповним, не відображає реального стану кримінальних проваджень. Тому постанова про відмову у визнанні потерпілим не відповідає вимогам, передбаченим ст. 110 КПК України.
Наведені обставини дають можливість задовольнити скаргу частково і скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим від 06.02.2020 старшого детектива НАБУ ОСОБА_5 як таку, що складене з порушенням вимог КПК України.
В частині задоволення вимог щодо зобов`язання детектива НАБУ вручити ОСОБА_4 пам`ятку про права та обов`язки потерпілого необхідно відмовити, адже таке процесуальне рішення приймається лише у випадку наявності певного процесуального статусу у рамках кримінального провадження.
Керуючись ст. 55, 110, 303, 305, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого детектива Четвертого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 06.02.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001800 (№ 0001800) від 01.06.2017.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1