пр. № 1-кс/759/1853/20
ун. № 759/5277/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2020 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження № 0001625 від 23.03.2020 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження № 0001625 від 23.03.2020 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням установлено, що 23.03.2020, близько 03 години 15 хвилин, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в коридорі квартири АДРЕСА_1 , використовуючи металевий предмет ззовні схожий на ніж, вчинив закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не довів свій злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі. Так, 22.03.2020, ОСОБА_8 разом зі ОСОБА_9 перебували у приміщенні кімнати вищевказаної квартири АДРЕСА_1 , де проводили дозвілля зі своїми наглядно знайомими, розпиваючи при цьому алкогольні напої. В ході проведення вказаного дозвілля, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, в ході якого останній наніс удар своєю ногою в область тулуба ОСОБА_9 , від якого остання не втримала рівновагу та впала на підлогу, після чого, з метою припинення конфліктної ситуації, вибігла до коридору квартири. Далі, ОСОБА_8 діючи умисно, відчуваючи до ОСОБА_9 раптово виниклу неприязнь, маючи умисел на умисне протиправне позбавлення життя останньої, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв зі столу в даній кімнаті предмет схожий на ніж та побіг за потерпілою. В подальшому, ОСОБА_8 , наздогнавши ОСОБА_9 в приміщенні коридору вказаної квартири, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне позбавлення життя останньої, тримаючи в своїй правій руці предмет ззовні схожий на ніж, наніс ним близько шести ударів в область тулуба та обличчя ОСОБА_9 та після чого з місця злочину втік, а потерпілу було госпіталізовано до Київської міської клінічної лікарні № 17 та надано своєчасну медичну допомогу. Згідно довідки № 312 з Київської міської клінічної лікарні № 17, ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих поранень з ушкодженням селезінки та підшлункової залози, чотирьох колото-різаних ран грудної клітки на задній поверхні зліва, рани обличчя. У вчиненні зазначеного злочину обґрунтовано підозрюється:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, громадянин України, українець, офіційно не працюючий, не одружений, з середньою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимий.

У судому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив задовольнити. Зазначив суду про існування ризиків передбачених у п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити спроби: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків потерпілу у цьому кримінальномупровадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати

кримінальному провадженню іншим чином. Зазначив прокурор і те, що менш суворі запобіжні заходи не будуть дієвими в даному випадку для забезпечення завдання кримінального кодексу.

Підозрюваний у судовому засіданні проти клопотання прокурора не заперечував.

Адвокат підозрюваного в судовому засіданні заперечував, як проти обгрунтованості підозри, так і проти самого клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою, вказуючи на не доведеність причетність ОСОБА_8 до інкременованому йому діяння та відсутність ризиків визначених ст. 177 КПК України. Вказав і на ряд процесуальних порушень з боку слідства, зокрема не вручення йому цього клопотання за три години до його розгляду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані з клопотанням матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 176 КПК України визначені види запобіжних заходів.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом оглядом місця події від 23.03.2020, який проводився в приміщенні Київської міської клінічної лікарні № 17, за адресою: місто Київ, провулок Лабораторний, 14, в ході якого були виявлені та вилучені речі потерпілої ОСОБА_9 з ознаками пошкодження та плямами речовини бурого кольору; протоколом огляду місця події від 23.03.2020 року, який проводився в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено ряд речових доказів, які мають значення для досудового розслідування; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 23.03.2020, в ході якого останній повідомив, що 22.03.2020, близько 19 год. 00 хв., він перебував у приміщенні під`їзду буд. АДРЕСА_3 , де відпочивав. Також останній повідомив, що у нічний час, а саме 23.03.2020, близько 02 год. 00 хв., поблизу квартири АДРЕСА_4 він почув крики та сварку та після чого помітив жінку, яка прохала викликати швидку медичну допомогу. Підійшовши до вказаної жінки він помітив, що її одяг повністю в крові та після чого ОСОБА_10 постукав у вхідні двері квартири АДРЕСА_5 , щоб викликати швидку медичну допомогу. Крім цього свідок зазначив, що вказана жінка говорила, що її порізав чоловік. перебуваючи неподалік вказаного будинку, свідок бачив чоловіка, який тримав біля шиї футболку, оскільки в нього там було поранення. Протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 , який впізнав вказаного чоловіка, якого бачив з пораненням шиї (впізнав ОСОБА_8 ); протоколами допиту працівників патрульної поліції, а саме ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які у своїх показах повідомили, що 23.03.2020, у нічний час, вони перебували у патрулюванні Святошинського району міста Києва та близько 03 год. 20 хв., отримали виклик з приводу нанесення тілесних ушкоджень, за адресою: АДРЕСА_3 . Прибувши за вказаною адресою, неподалік даного будинку було виявлено особу, яка за зовнішніми ознаками підходила під орієнтування нападника. Даний чоловік перебував в стані алкогольного сп`яніння та речах останнього було виявлено плями речовини бурого кольору. В подальшому даного чоловіка було встановлено як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка повідомила, що вона працює в центрі екстреної медичної допомоги та 23.03.2020 року, вона в складі бригади № НОМЕР_1 виїздила за адресою: АДРЕСА_3 , з приводу виклику «ножове поранення». В ході відпрацювання вказаного виклику було виявлено потерпілу ОСОБА_15 , яку в подальшому доставлено до Київської міської клінічної лікарні № 17. За адресою: м. Київ, пров. лабораторний, 14; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка повідомила. Що вона проживає за адресою: АДРЕСА_6 . У своїх показах остання повідомила, що в ніч з 22.03.2020 на 23.03.2020, вона стала очевидцем конфлікту між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході якого останній наніс удар ногою в область тулуба ОСОБА_9 після чого та вибігла з кімнати та конфлікт продовжився там; довідкою № 312 з Київської міської клінічної лікарні № 17, згідно якої встановлено, що у ОСОБА_9 на час надходження її до вказаного медичного закладу встановлено наступний діагноз: «торакоабдомінальне поранення. Поранення селезінки, підшлункової залози. Колото-різані рани (4) грудної клітки на задній поверхні зліва. Рана обличчя.» Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які у своїх показах повідомили,що вони проживають за адресою: АДРЕСА_6 . В ніч з22.03.2020 на 23.03.2020, вони перебували в приміщенні вказаної квартири та проводили дозвілля, розпиваючи при цьому алкогольні напої. Також останні стали свідками конфліктної ситуації між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_17 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_18 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка повідомила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_7 . Так остання повідомила, що 23.03.2020, близько 03 год. 00 хв., вона перебуваючи у своїй квартирі, почула сварку з загального коридору під`їзду та через декілька хвилин, у вхідні двері її квартири хтось почав стукати та просити про допомогу. Відчинивши вхідні двері, остання виявила на підлозі жінку, яка прохала викликати швидку медичну допомогу. В подальшому ОСОБА_19 викликала лікарів та допомагала потерпілій до приїзду лікарів швидкої допомоги; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка

ОСОБА_19 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_19 , яка серед пред`явлених їй фото, на фотознімку під № 3 впізнала чоловіка, який протягом тривалого часу проживав в квартирі АДРЕСА_1 ; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_19 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яких було запрошено в якості понятих для проведення слідчих дій; протоколом затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України, в ході чого, в останнього було вилучено футболку зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору; - повідомленням про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

В розумінні ст. 177 КПК України, «обґрунтована підозра» включає в себе наявність процесуального документу - повідомлення про підозру та наявність достатніх доказів для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру підлягає обов`язковому здійсненню, зокрема, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Практикою ЄСПЛ в рішеннях «Фокс, Кембел і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України» напрацьовані стандарти розуміння поняття «обґрунтована підозра», що передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що певна особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Слідчий суддя на стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи у вчиненні злочину чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу. А тому посилання на необгрунтованість підозри сторони захисту оцінюються судом критично в силу наявних матеріалів та встановлених обставин причетності підозрюваного до вчиненого діяння. Прокурором також доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, негативно впливати на потерпілих та свідків, у зв`язку з цим слідчий суддя вважає за необхідне обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України» при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

В силу ч.1 ст. 183 та ч. 1 ст. 194 КПК України існування таких ризиків мають бути не тільки вказані, але й доведені так само, як доводи в частині не можливості застосування до підозрюваного більш м`якого заходу запобігання вказаним ризикам, тоді як в даному випадку такі в достатній мірі не надано слідчому судді. Доводи неможливості застосування більш м`якого засобу забезпечення не наведені прокурором взагалі.

Отже, при розгляді вказаного клопотання, слідчий суддя бере до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існують також також достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, зокрема можливий вплив на потерпілих та свідків, оскільки у ході досудового розслідування стали відомі анкетні дані таких, що з урахуванням характеру інкримінованого злочину із застосування насилля, свідчить про можливість впливу на учасників кримінального провадження, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, слідчий суддя вважає за доцільним звернутися до роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.17 листа №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року, в якому зазначено, що розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року). Встановлено, що забезпечення кримінального судочинства та правопорядку становить суспільний інтерес, який має превалююче значення та виправдовує обрання, у цьому зв`язку, підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеному вище ризику. Слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_8 , не підлягають застосуванню запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, застави та домашнього арешту у зв`язку з тим, що вони не будуть дієвими і не зможуть перешкодити настанню вищевказаних ризиків. Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.
Враховується слідчим суддею і те, що ОСОБА_8 ніде не працює, не одружений, тобто не має соціальних зв"язків чи стримуючих факторів. Враховується судом і те, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання та відсутні судомисті, проте такі не впливають на вище зроблений судом висновок в частині існування ризиків та відсутності вагомих підстав для застосування менш м"якого запобіжного заходу. Отже, вищевикладені факти свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України на час проведення досудового розслідування є доведеними.
Також, суд, керуючись правилами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави не визначати підозрюваному ОСОБА_8 розміру застави, оскільки інкримінований злочин вчинено із застосуванням насилля. Щодо зауважень адвоката про порушення процесуальних питань, то такі наразі судом не встановлені, не підтверджені належними доказами. Згіно вимог КПК України вказане клопотання було вручено підозрюваному у процесуальний спосіб та час.

Так враховуючи спірний характер правовідносин сторін, наведена міра обгрунтування даного судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи щоб продемонструвати сторонам що вони були почут. Міра, до якої суд має виконати обов"язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішеня у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року.
Таким чином, з огляду на зазначене вище, зважаючи на всі доводи підозрюваного та його захисника, враховуючи всі характеризуючі дані особи підозрюваного, надані суду матеріали, докази, вказане клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, оскільки вбачається обгрунтована підозра ОСОБА_8 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, ризики визначені ст. 177 КПК України доведені, можливість застосувати більш м"який запобіжний захід не встановлена. Характеризуючі дані наведені суду, не спростовують вище встановлені факти та не впливають на обрання судом підозрюваному запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-179, 182-184, 193-197, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження № 0001625 від 23.03.2020 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Ухвала слідчого судді діє 60 днів, тобто до 21.05.2020 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвалу складено 26.03.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1