Справа № 301/1254/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" липня 2020 р. м. Іршава
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Богаревиця, Іршавського району, мешканки АДРЕСА_1 , з початковою освітою, непрацюючої, громадянки України, раніше не судимої, на утриманні 4 неповнолітніх дітей,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст.358, ч. 4 ст.358, ч. 1 ст.190 та ч. 2 ст. 190 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
Згідно обвинувального акту, 25 січня 2012 року ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні управління соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації за адресою: м.Іршава, пл.Волошина, 11, Іршавського району, діючи умисно, з корисливих спонукань внесла завідомо неправдиву інформацію в офіційний документ, який став підставою для призначення їй соціальної допомоги на дітей одиноким матерям - заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 08.06.2006 №215 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги», про те, що вона не проживає з особою, від якої народила дитину, хоча фактично з січня 2012 по 30.06.2012 року проживала з біологічним батьком свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_7 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак, протягом вказаного періоду спільно проживала, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і разом виховували дитину.
Того ж дня, 25.01.2012 року ОСОБА_3 подала завідомо підроблену заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги до управління праці та соціального захисту населення Іршавської РДА, не повідомивши уповноважених службових осіб про те, що проживає разом з батьком своєї дитини, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи праці та соціального захисту населення, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги, в тому числі, зміни у складі сім`ї, що підтверджується розпискою у заяві від 25.01.2012.
Таким чином, в період із 01.01.2012 по 30.06.2012 ОСОБА_3 , у порушення ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п.33 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, незаконно отримала соціальну допомогу на дітей одинокій матері, чим спричинила державі, в особі районного управління соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації, матеріальні збитки на загальну суму - 2021 грн. 40 коп.
Крім того, згідно обвинувального акту, 17.09.2013 року ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні управління соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації за адресою: м.Іршава, пл.Волошина, 11, Іршавського району, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань внесла завідомо неправдиву інформацію в офіційний документ, який став підставою для призначення їй соціальної допомоги на дітей одиноким матерям - заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 08.06.2006 №215 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги», про те, що вона не проживає з особою, від якої народила дитину, хоча фактично з серпня 2013 по 31.10.2013 року проживала з біологічним батьком свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_7 , з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак, протягом вказаного періоду спільно проживала, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки, вела з останнім спільне господарство і разом виховували дитину.
Того ж дня, 17.09.2013 року ОСОБА_3 подала завідомо підроблену заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги до управління праці та соціального захисту населення Іршавської РДА, не повідомивши уповноважених службових осіб про те, що проживає разом з батьком своєї дитини, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи праці та соціального захисту населення, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги, в тому числі, зміни у складі сім`ї, що підтверджується розпискою у заяві від 17.09.2013 року.
Таким чином, в період із 01.08.2013 по 31.10.2013 ОСОБА_3 , у порушення ст.18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п.33 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, незаконно отримала соціальну допомогу на дітей одинокій матері, чим спричинила державі, в особі районного управління соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації, матеріальні збитки на загальну суму - 2178 грн. 00 коп.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення іншого офіційного документу, який надає права, з метою використання його підроблювачем; ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа; ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство); ч.3 ст.358 КК України - підроблення іншого офіційного документу, який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинені повторно; ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 подала клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження по справі, просила клопотання задовольнити. Наслідки закриття кримінального провадження їй зрозумілі.
Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченої і просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання і звільнення обвинуваченої від відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Представник цивільного позивача ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі, заявлений цивільний позов підтримала та просила його задовольнити.
Заслухавши клопотання обвинуваченої та думку прокурора суд приходить до наступного.
Згідно ст.49 ч.1 п.п. 2 та 3 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років;
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 25.01.2012 року вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 190 ч. 1, 358 ч. 1, 358 ч. 4 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є проступками, за вчинення яких передбачено покарання у виді обмеження волі. З дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше восьми років.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 також обвинувачується у тому, що 17.09.2013 року вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 190 ч. 2, 358 ч. 3, 358 ч. 4 КК України, які відповідно до ст.12 КК України є проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді обмеження волі (ст. 358 ч.4 КК України) та нетяжкими злочинами (ст. ст. 190 ч.2 та 358 ч.3 КК України), за вчинення яких передбачено покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років. З дня вчинення злочину минуло більше шести років.
Підстав для зупинення або переривання строків давності не має.
Згідно ч.2 ст. 288 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Однак, згідно ч. 4 ст. 288 КПК України підставою відмови у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності є тільки встановлення судом необґрунтованості клопотання. Заперечення ж потерпілих проти клопотання не є наслідком відмови в задоволенні клопотання. Зокрема, не є підставою відмови у задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності і заперечення представника цивільного позивача.
Представник цивільного позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності
За таких обставин, підстав для відмови в клопотанні про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. т. 314 ч. 3 п. 2, 284 ч. 2 п. 1 КПК України, суд вважає клопотання задовольнити та звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст.358, ч. 1 ст.190 та ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити.
Суд вважає, що відповідно до пп.3 п.4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року, виділення в окреме провадження матеріалів щодо кримінального проступку не можливо без шкоди для подальшого досудового розслідування та судового розгляду, оскільки дані діяння є взаємопов`язаними та існує ідеальна сукупність злочинів.
Згідно ст. 129 КПК України, суд вирішує по суті заявлений по кримінальному провадженню цивільний позов, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Отже, ухвалюючи рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, заявлений цивільний позов по суті не вирішується.
Враховуючи наведене, суд вважає цивільний позов залишити без розгляду, роз`яснивши цивільному позивачу про його право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
Відповідно до ст. 100 ч. 9 п. 7 КПК України, речові докази: копії матеріалів особової справи ОСОБА_3 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження протягом усього часу їх зберігання.
Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284 ч.2 п.1, 286, 314 ч. 3 п. 2 КПК України,
у х в а л и в :
Цивільний позов Управління соціального захисту населення Іршавської районної державної адміністрації до ОСОБА_3 про стягнення 4199,40 грн. - залишити без розгляду.
Речові докази: копії матеріалів особової справи ОСОБА_3 , залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через цей районний суд.

Головуюча: ОСОБА_1