Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________20.01.2020
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2020 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво, Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 17.07.2018 року перебуває на обліку в Миколаївському обласному центрі бездомних громадян, без постійного місця проживання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч 1 ст. 125 КК України,-
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 30.01.2020 року. Прокурор зазначив, що для запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення, які на теперішній час не перестали існувати і не зменшилися, а інші запобіжні заходи, менш суворі ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти цим ризикам, у зв`язку із чим, на думку прокурора, необхідно продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора і продовження відносно обвинувачуваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що вважає ризики, вказані прокурорм не вагомими та необґрунтованими. Захисник стверджував, що міра запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешт зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачуваного ОСОБА_4 .
Обвинувачуваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, просив у задоволенні клопотання прокурора про продовження тримання його під вартою, відмовити.
Суд, вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, надані суду матеріали, приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу
Згідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні останьому запобіжного заходу, зокрема, можливість обвинувачуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
При цьому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та подальшому продовженні останнім запобіжного заходу, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою раніше, суд врахував наявність ризику переховування обвинувачених від суду, ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень, ризику незаконного впливу ними на свідків та потерпілих. Станом на теперішній час обставини, враховані судом при вирішенні питання про продовження строків тримання обвинувачених під вартою раніше, не зникли. Відповідно, вказані вище ризики не зменшилися, що підтверджено ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23.12.2019 року.
У зв`язку із викладеним, суд приходить до переконання, що інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, враховуючи відсутність постійного місця мешкання у обвинувачуваного, неодноразове притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки і запобігти визначеним прокурором ризикам, враховуючи також отримані судом покази потерпілих у вказаному кримінальному провадженні.
Крім того, при встановленні наведених ризиків, суд, насамперед виходить з таких обставин, як ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 , а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, одне з яких, зокрема, відповідно вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178,199, КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час підготовчого та судового розгляду, та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою строком до 18 березня 2020 року, включно.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 199, 331, 350, 370, 372 КПК України, суд
Клопотання прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 18 березня 2020 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1