Провадження №1-кс/523/2023/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2020 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання слідчої СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Астхадзор р. Вірменії, громадянки України, з середньою освітою, яка має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючої неофіційно в таксі, раніше не судимої.
Зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваної у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 357 ч.1, 185 ч.2 КК України, -

Встановив:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася слідча СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

За змістом клопотання слідчого, 8.09.2019 року в період часу з 23:15 год. по 23:45 год., ОСОБА_5 , знаходячись в автомобілі марки «Toyota Avensis» польської реєстрації з номерним знаком НОМЕР_1 , на якому вона неофіційно працювала в таксі «Shark», діючи навмисно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, скориставшись сприятливим умовами, що пасажир ОСОБА_7 , яка направлялася від будинку АДРЕСА_3 до ділянки АДРЕСА_4 , під час руху заснула, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з сумки потерпілої мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J7» в корпусі чорного кольору вартістю 3500 гривень та офіційний документ, а саме кредитну картку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 з відкритим рахунком НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_7 .
В подальшому, у період часу з 23:38 год. 8.09.2019р. по 1:19 год. 9.09.2019р., ОСОБА_5 , знаходячись у невстановленому місці, діючи навмисно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, скориставшись раніше викраденими нею у потерпілої ОСОБА_7 мобільним телефоном «Samsung Galaxy J7» та кредитною карткою АТ «Універсал Банк» шляхом здійснення грошових переказів через мобільний додаток «Монобанк» з вищезазначеної кредитної картки на ім`я ОСОБА_7 на власну картку АТ «Ощадбанк» за № НОМЕР_4 перевела грошові кошти на загальну суму 71167,20 гривень, належних потерпілій, які потім зняла у різних банкоматах, розташованих на території м. Одеси, розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим своїми діями завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.
За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.185 ч.1, 357 ч.1, 185 ч.2 КК України 11.09.2019 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003448.

Відповідно матеріалів клопотання, 12.05.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 357 ч.1, 185 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, та викрадення офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілої ОСОБА_7 , речовими доказами, протоколами тимчасовим доступом до речей та документі та іншими доказами у їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що підозрювана здійснила злочини середньої тяжкості, максимальна санкція статті якої передбачає позбавлення волі строком до п`яти років, тому є певні підстави вважати, що вона може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, проте має постійне місце мешкання, а також засоби зв`язку, раніше не судима, на думку слідчого, інші заходи не забезпечать належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчої в повному обсязі, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтованими, як і пред`явлену ОСОБА_5 підозру, у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.1, 357 ч.1, 185 ч.2 КК України, звертаючи увагу суду, що підозрювана вчинила кримінальні правопорушення середньою тяжкості, разом з цим має місце мешкання, утриманців, тому можливо для забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що також буде достатнім для запобігання ризикам, водночас на запитання слідчого судді підтвердив, що докази ухилення підозрюваної від явки до слідчого відсутні, розшук не оголошувався, пояснюючи тривалий строк досудового розслідування необхідністю надання запитів до банків та отримання тимчасового доступу до речей та документів.

Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання слідчої, вважаючи, що доводи прокурора є припущеннями, доказів ризиків впливу та переховування не надано, як і доказів вчинення інших злочинів, ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, вину не визнає, зі змісту самої підозри вбачається, що підзахисній незаконно інкримінована ст.185 ч.2 КК України, так як, на думку захисника, має місце єдиний умисел та продовжений злочин, крім того підзахисна з вересня 2019 року по теперішній час, тобто протягом восьми місяців не від кого не переховувалася, ні на кого не впливала, своєчасно з`являлася до слідчого за першим викликом, більш того, до ОСОБА_5 взагалі не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як на її утриманні перебувають троє малолітніх дітей, вона є матір`ю одиначкою, підтверджуючи свої доводи копіями документів, у зв`язку з чим просила застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, надав можливість повноцінно працювати, щоб утримувати сім`ю.

Допитана у судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 підтримала думку захисника, додатково пояснивши, що дійсно злочин був скоєний 8 вересня 2019 року, підозру пред`явили лише 12.05.2020 року, за весь цей час вона з`являлася до слідчої за першою вимогою, ні на кого не впливала, не переховувалася, на теперішній час продовжує працювати в таксі, що є єдиним джерелом її доходів.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників процесу прокурора, який підтримав клопотання слідчої в повному обсязі; захисника, підозрюваної, які вважали, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не підлягає задоволенню, у разі все ж таки прийняття судом рішення про необхідність застосування запобіжного заходу, просили обрати особисте зобов`язання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчої не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно ст.177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_5 згідно клопотання слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.1, 357 ч.1, 185 ч.2 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може вдатися до спроб скриватися від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності та будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі шляхом можливої зміни місця проживання.

Дійсно, положеннями ст.181 ч.1,2 КПК України регламентовано, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Однак, статтею ст.176 ч.3 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання.
За змістом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно ст.179 ч.1 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 ч.5 цього Кодексу.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд вважає, що при розгляді клопотання прокурор довів обставини передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною інкримінованих їй кримінальних правопорушень, та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, однак суд приймає до уваги всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно зі ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про скоєння підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваної; міцність соціальних зв`язків в місці її постійного проживання, у тому числі наявність у неї родини, утриманців; репутацію ОСОБА_5 , наявність судимостей, повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; тому на думку суду така міра забезпечення кримінального провадження як запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є надто суворою.

Таким чином, приймаючи до уваги викладені в клопотанні обставини вчинення кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, однак, як встановлено, працює, хоча неофіційно, має місце проживання, на утриманні троє малолітніх дітей, раніше не судима, враховуючи її особу, поведінку під час розгляду клопотання, а також зважаючи на ту обставину, що особисте зобов`язання є найменш суворим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, втім, з урахуванням того, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеного ризику будь-яким іншим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов до висновку, що відносно ОСОБА_5 за можливе застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що на думку суду буде достатнім для тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості та достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваної.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 179, 181, 186, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

В задоволенні клопотання слідчої СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Астхадзор р. Вірменії, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї обов`язків строком на 2 місяці, тобто до 15.05.2020р.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачених ст.194 ч.5 КПК України у межах застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання:

1) прибувати по першому виклику до слідчої СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 в призначений час;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від можливого спілкування з потерпілою в рамках даного кримінального провадження;

4) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з цим організацію та контроль виконання ухвали суду покласти на слідчу СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1