Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/884/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2020 слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є громадянкою України, не працює, вдова, має п`ятьох дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначав, що відомості про кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000320 від 11.12.19.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , упродовж часу з 18.12.2019 по 21.01.2020, вчинила умисний корисливий злочин проти власності при наступних обставинах.
У невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 11.12.2019, ОСОБА_4 стало відомо про те, що ОСОБА_8 , який обіймає посаду першого заступника начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія № 62» Державної кримінально-виконавчої служби України, бажає обійняти вищу посаду в органах Державної кримінально-виконавчої служби України.
Отримавши вказану інформацію, у невстановлений час, проте не пізніше 11.12.2019, ОСОБА_4 , розробивши з ОСОБА_7 спільний план злочинних дій, 18.12.2019 близько 18 год. 00 хв. зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила про необхідність їхньої зустрічі у місті Києві для вирішення питання про призначення ОСОБА_8 на посаду начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія № 62».
Вирішивши використати цю ситуацію з метою протиправного збагачення, ОСОБА_4 18.12.2019 близько 18 год. 00 хв. зателефонувала ОСОБА_8 та, вводячи останнього в оману щодо своїх зв`язків у системі органів Державної кримінально-виконавчої служби України, повідомила про необхідність їхньої зустрічі у місті Києві для вирішення питання призначення ОСОБА_8 на посаду начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія № 62».
Реалізовуючи свій спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння чужим майном шляхом обману, 24.12.2019 ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_8 , яка відбулась у приміщенні кафе «Lautrek» за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 10/18, повідомила останньому, що вона має міцні зв'язки у системі Державної кримінально-виконавчої служби України і серед службових осіб Міністерства юстиції України та через цих осіб може посприяти у призначенні ОСОБА_8 на посаду начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія № 62» за умови передачі їй грошових коштів у сумі, яка буде нею обумовлена пізніше.
Бажаючи обійняти вищу посаду, а також вважаючи повідомлені ОСОБА_4 неправдиві відомості дійсними, ОСОБА_8 погодився передати останній грошові кошти.
У подальшому, 16.01.2020 близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 під час телефонної розмови з ОСОБА_8 повідомила останньому, що за призначення його на посаду начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія №62» ОСОБА_8 повинен передати ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 20 тисяч доларів США, та що всі інші деталі будуть обумовлені ними під час наступної їхньої зустрічі.
Попередньо домовившись про зустріч, 17.01.2020 близько 14.30 год. ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_8 , яка мала місце у приміщенні кафе «Lautrek» за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 10/18, повторно повідомила останньому про необхідність передачі їй грошових коштів в сумі 20 тисяч доларів США за сприяння у призначенні на посаду начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія № 62».
При тому, на прохання ОСОБА_4 до їхньої зустрічі було залучено також ОСОБА_7 , який, зв слів ОСОБА_4 , також має вплив на службових осіб, відповідальних за призначення на посаду начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія № 62».
ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , вводячи в оману ОСОБА_8 , підтвердив необхідність передачі ОСОБА_4 та йому грошових коштів в сумі 20 тисяч доларів США, після чого ОСОБА_8 за їхнього сприяння буде призначено по посаду начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія № 62».
Під час цієї ж розмови ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_8 , що грошові кошти в сумі 20 тисяч доларів США слід буде під час наступної зустрічі передати ОСОБА_7 , на що ОСОБА_8 погодився.
Діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 з метою протиправного заволодіння майном ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , попередньо по телефону домовившись про зустріч, 21.01.2020 близько 13.30 год. зустрівся з ОСОБА_8 у приміщенні кафе «Lautrek» за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 10/18, де отримав від останнього обумовлені ним та ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 20 тисяч доларів США, що, згідно встановленого Національним Банком України офіційного курсу гривні до долару США, становить 486 514 грн., що в 250 і більше разів перевищу неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є великим розміром.
За таких обставин, ОСОБА_4 вчинили всі дії, які вважала необхідними для заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 шляхом обману, проте злочин не було закінчено у зв`язку із викриттям її оперативними співробітниками СБУ, тобто з причин, які не залежали від її волі.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману(шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та у великих розмірах, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , вирішила схилити ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди службовим особам Державної кримінально-виконавчої служби України та Міністерства юстиції України, які приймають рішення про призначення на посаду начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія №62», за наступних обставин.
ОСОБА_4 , дізнавшись про те, що ОСОБА_8 , який обіймає посаду першого заступника начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія № 62» Державної кримінально-виконавчої служби України, бажає обійняти вищестоящу посаду в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, розробивши з ОСОБА_7 спільний план злочинних дій, 18.12.2019 близько 18 год. 00 хв. зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила про необхідність їхньої зустрічі у місті Києві для вирішення питання про призначення ОСОБА_8 на посаду начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія № 62».
Реалізовуючи свій спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел, спрямований на підбурення ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди службовим особам Державної кримінально-виконавчої служби України та Міністерства юстиції України та подальше заволодіння грошовими коштами, які будуть передані ОСОБА_8 як неправомірну вигоду, 24.12.2019 ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_8 , яка відбулась у приміщенні кафе «Lautrek» за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 10/18, повідомила останньому, що вона має міцні зв'язки у системі Державної кримінально-виконавчої служби України і серед службових осіб Міністерства юстиції України та що ці особи можуть посприяти у призначенні ОСОБА_8 на посаду начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія № 62» за умови передачі грошових коштів у сумі, яка буде нею узгоджена та обумовлена пізніше.
Бажаючи обійняти вищу посаду, а також вважаючи повідомлені ОСОБА_4 неправдиві відомості дійсними, ОСОБА_8 погодився передати останній грошові кошти.
У подальшому, 16.01.2020 близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_4 під час телефонної розмови з ОСОБА_8 повідомила останньому, що за призначення його на посаду начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія №62» ОСОБА_8 повинен передати ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 20 тисяч доларів США, та що всі інші деталі будуть обумовлені ними під час наступної їхньої зустрічі.
Попередньо домовившись про зустріч, 17.01.2020 близько 14.30 год. ОСОБА_4 під час зустрічі з ОСОБА_8 , яка мала місце у приміщенні кафе «Lautrek» за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 10/18, повторно повідомила останньому про необхідність передачі грошових коштів в сумі 20 тисяч доларів США як неправомірної вигоди за сприяння у призначенні ОСОБА_8 на посаду начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія № 62».
При тому, на прохання ОСОБА_4 до їхньої зустрічі було залучено також ОСОБА_7 , який, зі слів ОСОБА_4 , також підтримує спілкування зі службовими особами, відповідальними за призначення на посаду начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія №62».
ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , вводячи в оману ОСОБА_8 , підтвердив необхідність передачі грошових коштів в сумі 20 тисяч доларів США, після чого ОСОБА_8 за їхнього сприяння буде призначено по посаду начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія № 62».
Під час цієї ж розмови ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_8 , що грошові кошти в сумі 20 тисяч доларів США слід буде під час наступної зустрічі передати ОСОБА_7 , на що ОСОБА_8 погодився.
Діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 з метою підбурювання ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди та подальшого протиправного заволодіння майном ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , попередньо по телефону домовившись про зустріч, 21.01.2020близько 13.30 год. зустрівся з ОСОБА_8 у приміщенні кафе «Lautrek» за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 10/18, де отримав від останнього обумовлені ним та ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 20 тисяч доларів США, як неправомірну вигоду для службових осіб Державної кримінально-виконавчої служби України та Міністерства юстиції України за прийняття останніми рішення про призначення ОСОБА_8 на посаду начальника Державної установи «Черкаська виправна колонія №62».
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у підбурюванні особи до надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України.
21.01.2020 ОСОБА_4 було затримано.
22.01.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України.
Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтована наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органу досудового розслідування; знищити, сховати або спростувати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Посилаючись на те, що саме такий запобіжний захід як тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків і запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити та застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 168160 грн.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити. Разом з тим, проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував.
Підозрювана у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, просила у задоволенні клопотання відмовити, оскільки на її утриманні перебувають п`ятеро дітей та онука.
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, вказавши на те, що підозра не обґрунтована, ризики не доведені та є виключними припущеннями прокурора, не обґрунтовано розмір застави та застава є непомірною для підозрюваної, просив у задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі або застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши клопотання та додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.
Установлено, що відомості про кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000320 від 11.12.2019.
21.01.2020 ОСОБА_4 було затримано.
22.01.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені ст. 178 КПК України (ч. 1 ст. 178 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 176 КПК України передбачено обов`язок прокурора довести, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Таких доказів прокурором суду не надано.
Виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, відповідно до ст. 178 КПК України враховую вагомість наявних у справі доказів про тяжкість злочину, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваної, міцність соціальних зв`язків підозрюваної, перебування на її утриманні п`ятьох дітей та онуки, відсутність судимостей, позитивні характеристики особи підозрюваного.
Крім того, враховую і наявність вказаних прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зважаючи на те, що з наданих матеріалів кримінального провадження вбачається обґрунтована підозра щодо вчинення підозрюваною злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України, в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 219, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 строком на 60 днів до 20.03.19 включно.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язки, передбачені КПК України, а саме:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду у визначений час;
2) не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_7 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
6) носити електронний засіб контролю.
Копію даної ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Встановити строк дії даної ухвали строком на 60 днів до 20.03.19 включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1