Справа № 307/670/19
Провадження № 1-в/307/18/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Тячівського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Тячівського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області про призначення засудженому ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків, -

ВСТАНОВИВ:

до Тячівського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання Тячівського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області призначення засудженому ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків.

В клопотанні посилається на те, 14 лютого 2019 року ОСОБА_5 вироком Хустського районного суду Закарпатської області засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України до семи років позбавлення волі. Крім цього, вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2019 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.

Посилаючись на викладені вище обставини просить суд вирішити питання про призначення ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків.

В судовому засіданні представник Тячівського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_4 клопотання підтримала, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні при розгляді подання покликався на думку суду.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, згідно положень ч. 5 ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку про відсутність правових підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Питання, які вирішуються судом під час виконання вироків передбачені у статті 537 КПК України, відповідно до вимог якої, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання, зокрема: про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Судом встановлено, що вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 14 лютого 2019 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України до семи років позбавлення волі.

Крім цього, вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2019 року ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.

Дані вироки набрали законної сили.

Із змісту вироків вбачається, що злочин, за який ОСОБА_6 було засуджено другим за часом вироком, вчинено до постановлення першого за часом вироку.

Відповідно до ч.1 ст. 535 КПК України, судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Згідно з пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадку, якщо стосовно засудженого є не виконаний вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

За правовим висновком Верховного Суду від 27 березня 2018 року (справа № 754/2749/17, провадження № 51-717км18) щодо застосування ч. 4 ст. 70 КК України, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Виходячи з наведеного, у суду відсутні будь-які підстави для визначення ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків.

За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 26, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання - відмовити.

Покарання за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2019 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням обов`язків, визначених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України та покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 14 лютого 2019 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст. 187 КК України до покарання у виді семи років позбавлення волі - виконувати самостійно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1