Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/2499/19
Провадження № 1-кп/541/62/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5

представника потерпілої, адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 2 ст.185 КК України:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Солонів Радивилівського району Рівненської області, з середньою освітою, розлученого, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , неодноразово судимий:
1) 07.12.1994 Гощанським районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі. 24.08.1996 звільнений з Ізяславської ВК-№31 Хмельницької області на підставі Указу Президента України « Про амністію» від 27.06.1996.

2) 02.06.1997 Рівненським міським судом Рівненської області за ч.3 ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі.

Звільнений 17.12.1999 за постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 17.12.1999 по ст.52 КК України умовно-достроково на не відбутий термін покарання 1рік1місяць 25 днів;

3)07.07.2000 Рівненським міським судом Рівненської області за ч.3 ст. 140 КК України до 3років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.43 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі по вироку Рівненського районного суду від 02.06.1997 до 4 років позбавлення волі з конфіскацією 1/3 майна.

4) 01.11.2000 Бродовським районним судом Львівської області за ч.3 ст.140,82, ч.2,42, ч.3 ст.42 до 5 років позбавлення волі.

Звільнений 16.12.2004 з Рівненської ВК № 131 по відбуттю строку покарання.

5) 18.05.2005 Радивиловським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Звільнений 21.05.2007 за постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 14.05.2007 по ст.81КК України умовно-достроково на не відбутий термін покарання 10 місяців 29 днів;
6) 09.06.2008 Млинівським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.12.2010 за постановою Сихівського районного суду Львівської області від 25.11.2010 по ст.81КК України умовно-достроково на не відбутий термін покарання 9 місяців 19 днів;
7) 27.12.2011 Горохівським районним судом Волинської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі.
Звільнений 10.03.2015 за постановою Сихівського районного суду Львівської області від 02.03.2015 по ст.81КК України умовно-достроково на не відбутий термін покарання 9 місяців 25 днів;
8) 24.03.2016 Бродовським районним судом Львівської області за ч.2 ст.185,70 ч.4 до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Звільнений 01.10.2018 з Катеринівської ВК № 46 по відбуттю строку покарання.
9)15.01.2019 Рівненським ВП в Рівненській області повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України. 28.02.2019 року кримінальне провадження направлено до суду.
10)15.02.2019 Корабельним ВП в Херсонській області повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
11) 25.02.2019 Луцьким ВП в Волинській області повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
12)27.09.2019Гощанським відділом Острожського ВП в Рівненській області повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.
13)16.01.2020 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, яке на даний час відбуває реально.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 в період коли судимість не знята та не, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальне правопорушення корисливої спрямованості при наступних обставинах.

19.01.2019 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правомірно перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_2 . Маючи бажання та намір направлені на таємне викрадення офіційного документу, а саме універсальної картки АТ КБ «Приватбанк», що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою використання вказаної універсальної банківської картки для таємного викрадення грошових коштів з банківського рахунку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, шляхом вільного доступу, із карману дорожньої сумки, яка знаходилась в кімнаті, скориставшись відсутністю власника, діючи таємно, викрав універсальну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , та згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Після чого, місце вчинення злочину покинув та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Повторно, 20.01.2019, близько 10 години ранку, ОСОБА_7 маючи бажання та намір направлені на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, переслідуючи ціль незаконного збагачення та мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебував у приміщенні магазину «Анютка», що в м. Миргород по вул. Спартаківській, 15/27. Використовуючи раніше викрадену ним універсальну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка є засобом доступу до банківського рахунку на ім`я потерпілої ОСОБА_8 , знаючи пін-код картки, оскільки напередодні бачив як потерпіла знімала готівку, реалізовуючи свої злочинні наміри, скориставшись банкоматом САРL 3141, відділення банку АТ КБ « Приватбанк», зняв грошові кошти в розмірі 18000 гривень, п`ятьма транзакціями, які належать потерпілій ОСОБА_8 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця. В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 18000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 висунуте про нього обвинувачення визнав частково. Суду пояснив, що познайомився із потерпілою та приїхав до неї для створення сімейних стосунків. 20.01.2019 він провів потерпілу на поїзд до міста Києва, а сам повернувся до квартири потерпілої. Там знайшов картку під диваном. Вирішив піти та спробувати у банкоматі зняти кошти. Поряд із будинком розташований магазин «Анютка», у якому був банком. Зайшовши до приміщення магазину вині користуючись банкоматом підібрав код до картки, так як на переконання обвинуваченого він був не складним, а саме рік народження потерпілої. За допомогою картки та банкомату він викрав з рахунку потерпілої лише 15000 грн. Зняття ще 3000 грн. він заперечив. У подальшому картку викинув а сам поїхав до міста Києва.

На запитання суду чому він набирав саме пін код до картки рік народження потерпілої, повідомив, що він розумів, що в її квартирі може бути лише її картка, або її доньки.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджуються доказами дослідженими та перевіреними в ході судового розгляду.

Показами потерпілої ОСОБА_8 , яка повідомила суду, що познайомилась із ОСОБА_7 . Він приїхав до неї нібито із намірами створити сім`ю. 19.01.2019 вона купила йому квиток до Києва на 20.01.2019, так як він мав їхати на роботу та дала йому в дорогу 2000 грн. Обвинувачений стояв поряд з нею, коли вона знімала кошти з картки за допомогою банкомату, який розташований у торговому центрі «Мир» в місті Миргород. Саме там, на її переконання, обвинувачений міг побачити комбінацію цифр пін коду. З приводу свідчень обвинуваченого, що він знайшов картку поряд з диваном, вказує на те, що вона картку тримала завжди у гаманці у відділі, який самостійно закривається, окремо від гаманця. Тому переконана, що обвинувачений планомірно викрав картку, так як на передодні дізнався пін код до неї.

Потерпіла вказує, що дії обвинуваченого заподіяли їй збитків більш ніж зазначено у обвинувальному акті, так як слідчим не враховано комісійні витрати, проценти, пеню, які їй приходиться виплачувати окрім знятих коштів обвинуваченим. Так як банківська картка була кредитною.

Потерпіла також обґрунтовувала вимоги щодо стягнення моральної шкоди заподіяної злочином зловживання обвинуваченим її довірою, що спричинило та спричиняє душевні переживання.

Заявою потерпілої ОСОБА_8 , в якій вона виклала прохання притягнути до кримінальної відповідальності саме ОСОБА_7 , за здійснення викрадення її банківської картки та коштів із її рахунку.

Заявою потерпілої ОСОБА_8 та протоколом огляді наданих нею доказів, якими є роздруківка із її рахунку та фото із її телефону. Даним доказом підтверджується зняття 20.01.2019 готівки із рахунку потерпілої саме через банкомат розташований у магазині Універсам «Анютка» , в м. Миргород, вул. Спартаківська, буд, 15/27 коштів у сумі 18000 грн.

Даний доказ вказує на неправдивість свідчень обвинуваченого про викрадення ним лише 15000 грн. Так як в цей момент саме в його розпорядженні перебувала картка потерпілої.

Протоколом огляду від 21.01.2019 із оглянуто відеодиск, який добровільно надала власник універсаму «Анютка». Із записів на диску можливо ідентифікувати обвинуваченого, який використовує банкомат АКБ «Приватбанк» для зняття готівки.

Протоколом огляду тимчасового доступу та диском із записом з камери встановленої у банкоматі розташованому у приміщення універсаму «Анютка».

Протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 04.04.2019 відповідно якого потерпіла вказала на фото № 2, на якому зображено обличчя обвинуваченого, як на потенційного підозрюваного.

Заслухавши показання обвинуваченого дослідивши в ході судового розгляду докази, надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності та перевіривши і оцінивши їх на підставі положень ст. 94 КПК України, заслухавши позицію сторони захисту та обвинувачення, суд приходить до усвідомленого переконання про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразилися у викраденні офіційного документу, яким є банківська картка, що належала потерпілій ОСОБА_9 , вчинене з корисливих мотивів, містять склад злочину передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
Подальші дій ОСОБА_7 по викраденню коштів потерпілої ОСОБА_8 із її банківсього рахунку із застосування банківської картки, містять всі ознаки складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, так як містять кваліфікуючу ознаку повторність.

Суд при кваліфікації дій обвинуваченого саме як викрадення офіційного документа, яким являлася банківська картка потерпілої, враховує, що навіть якщо він знайшов її у квартирі потерпілої, він безперешкодно міг ідентифікувати власника. А не використовуючи у якості пін коду рік народження потерпілої знімати з неї кошти. Саме такі дії і вказують на викрадення платіжного офіційного документа з корисливих мотивів.

Судом не встановлено обставин, що пом`якшують та обтяжують вину обвинуваченого.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом враховується те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, розмір заподіяної шкоди потерпілій, його ставлення до скоєного, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також його особу, який вчинив ряд злочинів корисливої спрямованості протягом невеликого проміжку часу з моменту звільнення з місць відбуття покарання. Кількість судимостей обвинуваченого та відбуття реальних покарань вказує, що його виправлення шляхом застосування коротких термінів ізоляції є неможливо. Так як він не бажає жити за правилами співжиття основаними на засадах справедливості, добра, суспільної користі, а перетворив крадіжки на промисел.

Проаналізувавши вказане, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у розмірі близькому до максимального.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 18000 грн. та моральної шкоди в сумі 20000 грн. підлягає до часткового задоволення. В частині відшкодування матеріальної шкоди суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Щодо відшкодування моральної шкоди суд задовольняє вимоги потерпілої частково. При визначенні розміру компенсації моральної шкоди суд керується принципом пропорційності та враховує розмір заподіяної матеріальної шкоди, характер її моральних страждань з приводу втрати майна. Одночасно з цим при вирішенні цієї частини заявлених позовних вимог, суд виходить також із засад розумності, виваженості та справедливості, а тому вважає, що розмір морального відшкодування ОСОБА_8 має становити 6000 гривень.

Керуючись ст.ст. 349;368; 370; 374; 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 3 (трьох) позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та покаранням призначеним вироком Луцького міськрайонного суд Волинської області від 16.01.2020 року визначити остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Зарахувати повністю покарання відбуте за попереднім вироком у період з 27.09.2019 по 19.03.2020 за правилами ст. 72 КК України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 відраховувати з 27.09.2019, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з 19.03.2020 по день набрання вироком законної сили в розрахунку, один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до положень статті 72 КК України .

Стягнути із засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП) на користь ОСОБА_8 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) 24000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної злочином.

Речовий доказ по справі, яким є проїздний квиток на потяг №137 від 20.01.2019 р. на ОСОБА_8 , роздруківка про рух грошових коштів по банківські картці АТ КБ »Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 ; фотознімки смс-повідомлень про зняття грошових коштів в сумі 18000 грн; DVD з відео файлами з камер відео спостережень магазину «Універсам « Анютка» в м. Миргороді по вул. Спартківська,15/27 за 20.01.2019р.та скріншоти з нього; DVD з фото файлами з банкомату АТ КБ «Приватбанк» №3141 за 20.01.2019р по банківській картці АТ КБ »Приватбанк» № НОМЕР_1 , які приєднані до матеріалів провадження, залити при справ.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд, засудженим з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1