Справа № 646/3/20
№ провадження 1-кп/646/275/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2020

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № № 0002850 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюма,

Харківської області, громадянина України, має середню спеціальну освіту,

не працює, неодруженого, раніше судимого

27.11.2008 р. Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за

ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

22.07.2009 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК

України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 01.06.2013 р. за

відбуттям строку покарання,

26.12.2013 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК

України до 4 років позбавлення волі,

01.07.2015 р. Чугуївським міським судом Харківської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185,

ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі,

08.02.2017 р. Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186

КК України до 4 років позбавлення волі,

30.10.2018 р. Орджонікідзевським райсудом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70

КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 03.01.2019 р.

за відбуттям строку покарання,

проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харкова,

громадянина України, має незакінчену вищу освіту, не працює, розлученого,

в силу ст. 89 КК України судимості не має, зареєстрований та проживає

за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 скоїли злочин при наступних обставинах.

Так, 28.11.2019 р. приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на вулиці біля будинку № 18 по пров. Ризькому в м. Харкові, діючи повторно, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 , маючи спільний з останнім злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за чужий рахунок, підійшли до потерпілого ОСОБА_7 , який сів до автомобілю таксі, котрий він попередньо викликав. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_5 витягли потерпілого ОСОБА_7 з автомобілю. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, а саме - наніс один удар кулаком правої руки в область голови потерпілого, повалив останнього на землю, після чого схопив ОСОБА_7 за його ліву руку в області кисті, з метою подолання супротиву з боку останнього. В цей час ОСОБА_6 вихопив з лівої руки потерпілого грошові кошти в сумі 600 гривень, таким чином відкрито заволодівши ними. Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 600 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину не визнав та пояснив, що 28.11.2019 р. приблизно о 09 годині 30 хвилин до нього за місцем проживання прийшов господар квартири по вулиці Валдайській у м. Харкові, яку він орендував, на ім`я ОСОБА_8 . З останнім в обідній час вони прийшли до будинку АДРЕСА_3 , де вже перебували потерпілий ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час ОСОБА_7 викликав таксі та вийшов на вулицю, за ним також вийшов ОСОБА_6 . Після чого він також вийшов на вулицю, де побачив, що ОСОБА_6 щось хватає у ОСОБА_7 таким чином, що ОСОБА_6 сперся об двері, а ОСОБА_7 лівою ногою перебував поза межами автомобіля таксі, а правою в автомобілі. Він повернувся у двір будинку за вищезазначеною адресою до жінки, яка торгує спиртними напоями. Потім у двір вбіг ОСОБА_6 та повідомив, що ОСОБА_7 його вдарив. Вони разом вийшли з подвір`я, але автомобіль, в якому перебував потерпілий, вже поїхав. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 також додав, що він допомагав сісти до таксі потерпілому ОСОБА_7 , а саме взяв під руки та всадив. Він не бачив, щоб хтось забирав у потерпілого грошові кошти, при цьому ОСОБА_6 розрахувався з водієм таксі за перевезення ОСОБА_7 . В той же день, перебуваючи в районні вулиці Одеської у м. Харкові, ОСОБА_6 повідомив йому, що він забрав у потерпілого ОСОБА_7 грошові кошти.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно в двадцятих числах листопада 2019 р. в денний час доби він зустрівся з ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 , де разом вживали алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_7 викликав таксі, по приїзду якого він з ОСОБА_5 провели потерпілого до автомобілю. В цей час ОСОБА_5 запропонував забрати гроші у ОСОБА_7 , на що він погодився. Так, коли потерпілий вже перебував в автомобілі та розраховувався з водієм таксі, ОСОБА_5 схопив ОСОБА_7 за руку, а він вихопив з рук останнього гроші у сумі 600 гривень та побіг. ОСОБА_5 наздогнав його. Грошові кошти з останнім вони поділили порівну. У скоєному щиро кається.

Крім визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_6 , а також не зважаючи на те, що ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину не визнав, вина обвинувачених підтверджується:

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який показав, що він є водієм таксі, та наприкінці 2019 року, більш точної дати не пам`ятає, в денний час доби він отримав замовлення таксі на провулок Ризький. Він прибув за зазначеною адресою, де біля будинку перебували троє чоловіків, серед яких він впізнає обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Останній попросив відвезти одного з чоловіків, який був більш старшим, ніж обвинувачені. В той момент, коли потерпілий намагався розрахуватись за послугу перевезення, обвинувачені разом намагались витягти його з автомобілю та забрали з рук гроші, пояснивши, що потерпілий їм винен. Після цього він відвіз останнього за адресою АДРЕСА_4 ,

оголошеними і дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.11.2019 р., в якому ОСОБА_7 зазначив, що 28.11.2019 р. двоє чоловіків силою витягнули його з таксі та забрали з рук гроші в сумі 600 гривень (а.с.131),

- протоколом огляду від 28.11.2019 р., згідно якого за адресою АДРЕСА_3 виявлена на землі купюра номіналом 100 гривень зі слідами відриву її частини (а.с.132-134),

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 28.11.2019 р., 06.12.2019 р., з яких убачається, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу під № 2 ( ОСОБА_6 ), та особу № 2 ( ОСОБА_5 ), які 28.11.2019 р. за адресою м. Харків, пров. Ризький, будинок 18 відкрито заволоділи його грошовими коштами (а.с.135-140),

- постановою про визнання речових доказів від 29.11.2019 р., а саме двох частин купюри номіналом 100 гривень з серійним номером СА 3281868 (а.с.143-144),

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання від 05.12.2019 р., 06.12.2019 р., з яких убачається, що свідок ОСОБА_9 впізнав особу під № 2 ( ОСОБА_6 ), та особу № 1 ( ОСОБА_5 ), які 28.11.2019 р. за адресою м. Харків, пров. Ризький, будинок 18 відкрито заволоділи грошовими коштами, належних потерпілому (а.с.145-150),

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.12.2019 р., в ході якого свідок ОСОБА_9 показав механізм вчинення злочину, свідком якого він став 28.11.2019 р. (а.с.151-158),

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.12.2019 р., під час якого потерпілий ОСОБА_7 показав механізм вчинення відносно нього злочину 28.11.2019 р., а саме викрадення грошових коштів у розмірі 600 гривень, 100 гривень з яких було пошкоджено (а.с.159-167),

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.12.2019 р., в ході якого обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив механізм вчинення ним з ОСОБА_5 злочину 28.11.2019 р. відносно ОСОБА_7 (а.с.168-171).

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а ОСОБА_5 , крім того, повторно, скоїли злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, суд розцінює як бажання за рахунок збільшення ролі співучасника у вчиненні злочину уникнути передбаченого законом покарання, оскільки його винність підтверджується показаннями свідка ОСОБА_9 , який з обвинуваченим до скоєння злочину не був знайомим, а тому вважати, що свідок обмовив обвинуваченого, підстав немає. Так, у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 зазначив, що в той момент, коли потерпілий ОСОБА_7 намагався розрахуватись з послугу перевезення, обвинувачені разом намагались витягти його з автомобілю та забрали з рук гроші. Такі показання свідка ОСОБА_9 узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , який показав, що коли потерпілий ОСОБА_7 вже перебував в автомобілі та розраховувався з водієм таксі, ОСОБА_5 схопив потерпілого за руку, а він вихопив з рук останнього гроші у сумі 600 гривень. Крім того, показання свідка ОСОБА_9 повністю відображають всі обставини подій, є послідовними, узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 28.11.2019 р., 06.12.2019 р. потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу під № 2 ( ОСОБА_6 ), та особу № 2 ( ОСОБА_5 ), які 28.11.2019 р. за адресою м. Харків, пров. Ризький, будинок 18 відкрито заволоділи його грошовими коштами. Під час слідчого експерименту від 05.12.2019 р. потерпілий ОСОБА_7 показав механізм вчинення відносно нього злочину 28.11.2019 р., а саме викрадення грошових коштів у розмірі 600 гривень. Вищенаведені дії обвинувачених свідчать про узгодженість дій, а отже про попередню змову між собою.

Тому твердження обвинуваченого ОСОБА_5 , що він не скоював злочин, в якому його обвинувачують, не обґрунтовані. Нещирість обвинуваченого при дачі свідчень суду, навмисне перекручування їм фактичних обставин, обрана ним активна захисна позиція, свідчить про відсутність у ОСОБА_5 каяття у скоєному ним злочині, а тому про його підвищену соціальну небезпеку.

Таким чином, аналіз доказів свідчить про те, що даний злочин скоєно обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд вважає зібрані по справі докази достовірними, а отже вони покладені в основу вироку як перевірені судом.

При визначенні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також осіб винних.

Злочин, в якому обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить до категорії тяжкого.

До обставин, що пом`якшують, покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у справі не вбачає.

Суд не враховує обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , рецидив злочинів, оскільки відповідно до роз`яснень п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 4 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 не працюють, не одружені, обвинувачений ОСОБА_5 має судимості за корисливі злочини проти власності..

Згідно досудових доповідей органу пробації виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 оцінюється як середній, обвинуваченим ОСОБА_5 високий.

З урахуванням вищеперелічених обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід обрати в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі, але виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства, звільнивши від відбуття покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

З урахуванням вищеперелічених обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає необхідним призначити йому покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі, але виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливо лише в ізоляції його від суспільства.

Суд вважає призначені покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 такими, що повною мірою відповідатимуть скоєному, достатнім для виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових злочинів, при цьому суд враховує думку потерпілого ОСОБА_7 , подану у письмовій заяві, який просить призначити обвинуваченим покарання на розсуд суду.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою. Строк відбування покарання обчислювати з 09.12.2019 р.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробувальним строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили залишити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.12.2019 р.

Речові докази дві частини купюр номіналом 100 гривень з серійним номером СА 3281868 повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1