Справа № 527/1850/19
провадження № 1-кп/527/35/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2020 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

в режимі відеоконференції обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Глобине кримінальне провадження № 0000201 від 29.03.2019 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, не працюючого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
29.03.2019, приблизно о 17 год., в світлий час доби, похмуру погоду без опадів, по сухому асфальтобетонному покриттю автодороги «Бориспіль Дніпропетровськ Запоріжжя» зі сторони м. Бориспіль Київської області в напрямку м. Запоріжжя, керуючи автомобілем Subaru Forester реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_4 .

В цей саме час, в зустрічному напрямку, керуючи автомобілем ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухалась водій ОСОБА_5 , яка також перевозила у якості пасажира переднього пасажирського сидіння ОСОБА_6 .

Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, на 273 км. автодороги «Бориспіль Дніпропетровськ Запоріжжя», поблизу с. Броварки Глобинського району Полтавської області, водій ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано: п. 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля Subaru Forester р.н. НОМЕР_1 з передньою частиною автомобіля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 .

Внаслідок зіткнення водій ОСОБА_5 та пасажир автомобіля ВАЗ 2101 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 32 від 20.04.2019, водій автомобіля ВАЗ 2101 ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 34 від 23.04.2019, пасажир автомобіля ВАЗ 2101 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 223 від 24.04.2019, в умовах заданої події, водій автомобіля Subaru Forester реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти зіткнення шляхом виконання вимог п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Subaru Forester реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 336 від 10.07.2019, в заданій дорожній обстановці водій автомобіля Subaru Forester реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Subaru Forester реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми умисними діями, які виразилися в порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодженняОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю і дав суду пояснення за змістом ідентичні обвинувальному акту та описовій частині вироку.

Фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорювалися, тому за згодою учасників судового провадження інші докази по справі, крім показань обвинуваченого та даних, що його характеризують, в порядку ч.3 ст. 349 КПК України судом не досліджувалися.

Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження і доведена повністю.

Призначаючи покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо.

Згідно довідки ЦРЛ на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті за вчинений ним злочин у вигляді обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції статті, за якою він засуджується, зі звільненням від відбування основного покарання із іспитовим строком на підставі ст.ст. 75, 76 КК України. Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.
Відповідно до п.2, п.9 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», суд при постановленні вироку у справі про злочин, яким заподіяно матеріальну шкоду, зобов`язаний вирішити цивільний позов, а коли його не пред`явлено згідно з вимогами частин 2, 3 ст. 29 КПК України, - з власної ініціативи вирішити питання про відшкодування шкоди, якщо цього вимагає охорона державних або громадських інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви у кримінальному провадженні надається прокурору, який бере в ньому участь.

З огляду на викладене позов прокурора Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави до ОСОБА_4 про відшкодування витрат КНМП «Глобинська центральна районна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_5 у сумі 4167 грн. 88 коп., та потерпілого від злочину ОСОБА_6 у сумі 4330 грн. 33 коп. підлягає до задоволення. Вказаний позов визнаний ОСОБА_4 в повному обсязі.

Питання речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК Українипитання щодо процесуальних витрат - в порядку ст. ст. 124,126 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.
У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до пп. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України в період іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Позовну заяву прокурора - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі фінансового управління Глобинської районної державної адміністрації витрати на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в загальній сумі 8498 грн. 21 коп. (вісім тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн. 21 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведені автотехнічні експертизи в сумі 1884,12 ( одна тисяча вісімсот вісімдесят чорити) грн.12 коп

Речові докази: - Автомобіль «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль «Subaru Forester» д.н.з. НОМЕР_1 , які знаходяться на майданчику тимчасового тримання Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області (постанови про визнання речовими доказами від 29.03.2019 року) повернути власникам.

Арешт накладений ухвалами суду від 03 квітня 2019 року (справа № 527/698/19, провадження № 1-кс/527/527/19) та від 03 квітня 2019 року (справа № 527/698/19, провадження № 1-кс/527/528/19) скасувати.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення учасниками судового провадження через Глобинський районний суд Полтавської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1