Справа № 567/414/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2020 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю
прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000057 від 01.02.2020р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Українка Острозького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

встановив:

В листопаді 2019 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи у лісовому масиві на території кварталу 19 виділу 21 Хорівського лісництва ДП «Острозьке лісове господарство», що поблизу с.Бубнівка Острозького району Рівненської області, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав лісопродукцію, зокрема, деревину дров`яну промислову тверду різних порід, загальним об`ємом 1,16 м.куб., вартістю 565 грн. за 1 м.куб., якою розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ДП «Острозьке лісове господарство» майнову шкоду на загальну суму 655 грн. 40 коп.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

08 квітня 2020 р., на стадії досудового розслідування, між ОСОБА_4 у статусі підозрюваного та представником потерпілого ДП «Острозьке лісове господарство» ОСОБА_5 укладено угоду про примирення підозрюваного з потерпілим, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди ОСОБА_4 у статусі підозрюваного та представник потерпілого ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України щодо обставин, викладених у повідомленні про підозру від 13.02.2020 р., які за своїм змістом є аналогічними до обставин, викладених в обвинувальному акті від 08.04.2020р., ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України в обсязі обвинувачення, та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду. Зазначив, що здатен реально виконати визначене в угоді покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. В поданій до суду заяві просила провести підготовче судове засідання без її участі у зв`язку із оголошеним карантином, дистанційним видом праці і відсутністю транспортного сполучення, та просила затвердити укладену між нею, як представником потерпілого, та ОСОБА_4 угоду про примирення, зазначивши, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, аніж ті, що передбачені угодою. Повідомила, що наслідки укладення та затвердження угоди їй зрозумілі, претензій матеріального та нематеріального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор не заперечила щодо затвердження угоди від 08.04.2020 р. про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.185 КК України та загальним засадам призначення покарання.

Судом встановлено в судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону, обвинувачений цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та представник потерпілого повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, а також розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови у затвердженні угоди про примирення судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні не повідомив про наявність перешкод для його виконання.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для затвердження угоди про примирення у кримінальному проваджені по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України з призначенням узгодженої між представником потерпілого та обвинуваченим міри покарання.

Вирішуючи питання про речові докази суд виходить з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що речовими доказами у кримінальному провадженні є дві колодки породи «дуб» довжиною 1 та 1,2 м, діаметром 30 та 50 см відповідно, а також дошки різних порід, а саме 9 дощок породи «дуб» довжиною по 1,4 м, 10 дощок породи «сосна» довжиною по 3,5 м, 4 дошки породи «ясен» довжиною по 4,5 м та 6 дощок породи «берест» довжиною по 3 м.

Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України при вирішенні питання про долю речових доказів і документів, гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення, повертаються законним володільцям.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475, 100 КПК України, суд, -

ухвалив :

Затвердити угоду про примирення, укладену 08.04.2020 р. між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 08.04.2020р. покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Речові докази : дві колодки породи «дуб» довжиною 1 та 1,2 м, діаметром 30 та 50 см відповідно, а також дошки різних порід, а саме 9 дощок породи «дуб» довжиною по 1,4 м, 10 дощок породи «сосна» довжиною по 3,5 м, 4 дошки породи «ясен» довжиною по 4,5 м та 6 дощок породи «берест» довжиною по 3 м, які належать потерпілій особі ДП «Острозьке лісове господарство», та перебувають під арештом, передані на зберігання до Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, повернути ДП «Острозьке лісове господарство» після вступу вироку в закону сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1