Справа № 161/8846/20
Провадження № 1-кс/161/4421/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 року м. Луцьк
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП Волинської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000003 від 02.01.2020, про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ковель Волинської області, українки, громадянки України, старшого інспектора з кадрів Ремонтного житлово-комунального підприємства №2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
03 червня 2020 року старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу застави щодо підозрюваної ОСОБА_5 у розмірі 158 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання обгрунтоване тим, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000003 02 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, в ході якого встановлено, що службові особи Ковельського ремонтного житлово-комунального підприємства (далі РЖКП) №2, з метою отримання незаконних злочинних прибутків на постійній основі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій і їх правові наслідки, розтратили бюджетні кошти, які виділялися для оплати праці працівників підприємства, шляхом формального оформлення та призначення на посади до нього ряду працівників, що не відповідало дійності, оскільки насправді вони на роботу не виходили і будь-яких робіт не виконували, а заробітну плату, обертали на свою користь.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , наказом (розпорядженням) № 118/К від 28 квітня 2017 року керівника Ремонтного житлово-комунального підприємства №2 прийнята на посаду старшого інспектора з кадрів підприємства з 03 травня 2017 року.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідством встановлено, що начальник Ремонтного житлово-комунального підприємства № 2, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, з метою отримання незаконних злочинних прибутків на постійній основі, усвідомлюючи протиправність своїх дій і їх правові наслідки, проаналізувавши ситуацію, що склалася в очолюваному нею підприємстві, а саме плинність кадрів, постійну наявність вакантних посад з числа господарчого персоналу, оцінивши недосконалість адміністративно-господарських відносин в частині відсутності належного контролю з боку Ковельської міської ради, прийшла до висновку про можливість здійснювати заволодіння грошовими коштами шляхом фіктивного працевлаштування на вакантні посади фізичних осіб з подальшим їх оберненням на свою користь та на користь третіх осіб, які нараховувались та виплачувались в якості заробітної плати фіктивним працівникам очолюваного нею підприємства, залучила до своєї незаконної діяльності старшого інспектора з кадрів очолюваного підприємства ОСОБА_5 (яка являється її рідною сестрою), начальника внутрішньо-будинкових мереж цього ж підприємства ОСОБА_8 , серед яких вона користувалася довірою та авторитетом в силу сформованих міжособистих відносин та перебування в її підпорядкуванні, та зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа коштами очолюваного нею підприємства у період з травня 2018 року по лютий 2020 року за пособництва останніх.

Беручи до уваги вище наведене, 03 червня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у пособництві в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинено повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.27, ч. 3 ст. 191 КК України.

Необхідність в застосуванні саме такого запобіжного заходу слідчим мотивована існуванням передбачених ст.177 КПК України ризиків, які полягають у тому, що підозрювана у даному провадженні може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, на переконання слідства, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 як старший інспектор з кадрів підприємства може знищити або приховати наявні документи, на яких містяться сліди вчиненого ним кримінального правопорушення, а також переробити наявні документи, таким чином спотворити їх, а також вважати, що ОСОБА_5 може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом інформування інших осіб, спільно із якими вчиняла інкримінований їй злочин, про встановлені досудовим розслідуванням обставини та про необхідність (або ж її відсутність) у знищенні речей та документів, які мають доказове значення у даному кримінальному провадженні. Зазначене свідчить про наявність інших, ще не встановлених обставин, які мають доказове значення, однак відомості про які можуть бути знищенні ОСОБА_5 у власних інтересах. Поряд із цим ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні.

Окрім того, слідчий обґрунтовує необхідність обрання виду запобіжного заходу у виді застави тяжкістю покарання у вигляді реального позбавлення волі від 5 до 8 років, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винною у вчиненні злочину, в якому вона підозрюється. Перебуваючи на волі, існує високий ризик переховування останньої від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, таким чином підозрювана може чинити спроби переховуватись як в межах території України, так і за її межами, а тому, на переконання слідчого, при обранні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не дотримуватись покладених на неї процесуальних обов`язків, зокрема перешкодити збору в повному об`ємі матеріалів, які характеризують її особу, вчинити інші дії (шляхом штучного створення або підроблення доказів) з метою затягування слідства та судового розгляду, а також зазначає, що існують підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою приховування своєї злочинної діяльності може вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме шляхом службового підроблення офіційних документів приховати сліди своєї злочинної діяльності, а тому при обранні більш м`якого запобіжного заходу існує високий ризик вчинення нею нових злочинів.

Таким чином, слідством визначено, що у зв`язку з спричиненням правопорушенням матеріальних збитків в розмірі 319 835, 17 гривень, для підозрюваної ОСОБА_5 належить застосувати заставу, що становить 158 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили задовольнити. Визначений розмір застави обґрунтували тим, що така сума (станом на день звернення із клопотанням становить 320 000 гривень) відповідає сумі збитків, завданих кримінальним правопорушенням, яка становить, за попередніми розрахунками, 319 835 гривень.

Підозрювана та її захисник заперечували проти задоволення клопотання.

Підозрювана в судовому засіданні пояснила, що така сума коштів для внесення застави у неї відсутня, окрім того, остання виплачує кредит за квартиру та має на утриманні двох дітей, один з яких студент, що продовжує навчання, а інший потребує постійного лікування (діагноз бронхіальна астма), а також сам розмір заробітної плати (від 8000 гривень на місяць) не дозволяє здійснити внесення визначеної слідством суми застави.

Захисник підозрюваний просив долучити до матеріалів клопотання характеристику з місця роботи ОСОБА_5 , де остання характеризується позитивно.

Окрім того, доповнив, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 інкримінується пособництво у вчиненні злочину, іншому підозрюваному обрано особисте зобов`язання.

Додав також, що його підзахисна протягом усього досудового розслідування будь-яких протиправних дій не вчиняла, зобов`язується й надалі з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а тому просив застосувати особисте зобов`язання як вид запобіжного заходу, що узгоджується з позицією підозрюваної.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що 02 січня 2020 року було внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

03 червня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вищевказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: наказом керівника РЖКП №2 №118 від 28.04.2017 про прийняття на роботу, посадовою інструкцією старшого інспектора з кадрів РЖКП №2, табелями обліку робочого часу РЖКП №2 дільниці внутрішньо-будинкових мереж за березень червень 2019 року та серпень грудень 2019 року, відповіддю головного оперативно-розшукового відділу оперативно-розшукового управління ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.02.2020 №5/1-77, довідкою перевірки в якості залученого спеціаліста Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області від 14.04.2020, висновком експерта Волинського НДКЦ МВС України №12 від 18.05.2020.

Однак слідчим та прокурором не доведено обставин, передбачених ч.3 ст.194 КПК України, зокрема того, що у даному конкретному випадку є недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, згідно зі ст.194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення законності. Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу Буткевічус проти Литви (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Беручи до уваги, що матеріалами клопотання не доведена реальна можливість підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, а тому вважати, що існують обґрунтовані ризики щодо цього у суду немає. Тяжкість покарання не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні.

Враховуючи, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та постійне місце роботи, на її утриманні перебувають двоє дітей, остання раніше не судима, має позитивну характеристику з місця роботи, а тому приходжу до висновку про доцільність та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, визначеного ст.176 КПК України, зокрема, у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї певних обов`язків, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, що буде достатньою мірою гарантувати виконання останньою процесуальних обов`язків та рішень.

Керуючись вимогами ст.ст. 176-179,193,194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП Волинської області ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді застави, що становить 158 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб -- відмовити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ковель Волинської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати на виклики слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання через слідчого до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон чи інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрювану, згідно зі ст.194 ч.6 КПК України, на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.

Копію ухвали вручити підозрюваній.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Повна ухвала складена 04 червня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1