Ухвала

про самовідвід

24.06.2020 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , вивчивши заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_2 , подану потерпілою ОСОБА_3 у справі №465/1515/20, -

в с т а н о в и в:

Потерпіла ОСОБА_3 подала до суду заяву про відвід слідчому судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_2 у справі №465/1515/20.
Заяву мотивує тим, що в провадженні Франківського районного суду м.Львова перебуває скарга ОСОБА_3 на протиправну бездіяльність уповноважених осіб Франківського ВПГУНП у Львівській області у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000172 від 27.01.2020 року. Попередньо Франківським районним судом м.Львова здійснювався судовий розгляд заяви про відвід прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 від участі в зазначеному кримінальному провадженні, за результатом якого, 25.05.2020 року судом постановлено ухвалу судового засідання, якою в задоволенні її, ОСОБА_3 , заяви про відвід прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 , відмовлено.
Вказує, що ухвала судового засідання від 25.05.2020 року не містить аналізу жодного документу, або Витягів із загальнодержавних реєстрів, на які вона, заявниця, посилалась, і які повинні були бути проаналізовані суддею в судовому засідання шляхом отримання відповідних підтверджень для постановлення законного обгрунтованого умотивованого рішення . На її, скаржника, думку, суддя не перевірив документи прокурора Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , які надавали б йому право 25.05.2020 року бути учасником судового засідання , не стала об`єктом перевірки судді і наявність Присяги , на зраді якої прокурором ОСОБА_5 вона наполягала.

Враховуючи вищевикладені обставини, заявниця вважає, що участь слідчого судді Франківського районного суду м.Львова ОСОБА_2 в розгляді скарги на протиправну бездіяльність уповноважених осіб Франківського ВП ГУНП у Львівській області (справа №465/1515/20) унеможливить її Конституційне право на доступ до правосуддя.
Разом з тим, заявницею подано пояснення, в яких вона описує обставини, які, на думку заявниці, унеможливлюють участь судді ОСОБА_1 в розгляді заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_2 від участі в розгляді справи №465/1515/20.

Вважаю, що мотиви та доводи, які висловлені в судовому засіданні та викладені заявницею в письмових поясненнях, як підстави неможливості участі судді ОСОБА_1 в розгляді заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_2 , є безпідставними, базуються виключно на емоціях та амбіціях скаржника, у звязку з цим надуманими та такими, що не відповідають дійсності. Обставини, викладені в поясненнях, неодноразово були предметом розгляду скарг заявниці на суддю ОСОБА_1 , в органах, які здійснюють розгляд дисциплінарних проваджень щодо суддів.
Однак, вивчивши матеріали заяви, та беручи до уваги пояснення скаржниці, з яких вбачаєтоься недовіра до судді, вважаю, що як суддя підлягаю самовідводу з наступних підстав.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд її справи у впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартиненко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Приймаючи дане рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також на положення п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, де зазначається, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Згідно з ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших підстав, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відтак, вважаю, що вищезазначене, є саме тією обставино, що виключає подальшу участь судді ОСОБА_1 в розгляді заяви про відвід іншого судді від участі у судовому процесі.

Отже, з метою запобігання будь - яких неоднозначних тлумачень скаржником, щодо наявності підстав недовіряти суді ОСОБА_1 , заявляю самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 80 - 82, 372, 376 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заявити самовідвід у розгляді матеріалів заяви про відвід слідчого судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_2 у судовій справі №465/1515/20.
Задоволити заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у розгляді заяви про відвід слідчого судді Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_2 (судова справа №465/1515/20, судове провадження №1-кс/465/1033/20).

Матеріали судового провадження №1-кс/465/1033/20 передати до загальної канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6