Справа № 173/2818/19
Номер провадження1-кп/173/291/2019
В И Р О К
іменем України

12 грудня 2019 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000845 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Молдова Флорештського району с. Котложани, молдованина, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого в ТОВ «Склянний Альянс» на посаді транспортувальника, не одруженого, утриманців не маючого, знятого з військового обліку як раніше засудженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:
- 07.03.1997 року вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, за ч.2 ст.140, ч.3 ст. 81, ч.1 ст. 89, ст.208, ст.42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.45 КК України вважати засудженим умовно з випробуванням терміном 3 роки;
- 16.07.1997 року вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, за ч.2 ст.17, ч.2 ст.140 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.43 КК України приєднано не відбутий строк покарання попереднього вироку 1 рік 6 місяців, як наслідок 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 16.06.2000 року, на не відбутий строк покарання 1 рік 4 місяці 19 днів;
- 13.12.2001 року вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, за ст.198 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 4 місяці. На підставі ч.2 ст.42 КК України частково приєднано не відбутий строк покарання попереднього вироку 2 місяці, як наслідок 6 місяців арешту;
- 21.10.2002 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, за ч.1 ст.307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.70 КК України вказаний вирок поглинуто вироком Вільногірського міського суд від 13.12.2001 року, до відбуття покарання 5 років позбавлення волі;
- 26.08.2011 року вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Звільнений 09.07.2013 року, умовно-достроково на не відбутий термін 10 місяців 12 днів;
- 11.02.2015 року вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробуванням терміном на 2 роки;
- 19.09.2016 року вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 1 рік за вироком суду від 11.02.2015 року до відбування 4 роки 6 місяців;
- 27.07.2017 року вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області за ч.2 ст. 15,ч.3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком суду від 19.09.2016 року, до відбування 4 роки 6 місяців. Звільнився 10.05.2019 року по відбуванню строку покарання.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 , 04 жовтня 2019 року близько 03.00 год., знаходячись у АДРЕСА_2 , маючи умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, переліз через огорожу, та підійшов до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_5 . Далі ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою пласкої металевої викрутки, яку він приніс із собою, шляхом віджиму рухомої частини вікна, відчинив вікно, та через його пройму проник у середину зазначеного будинку. Перебуваючи у приміщенні будинку ОСОБА_4 , у кімнатах будинку виявив побутову техніку, яка належить громадянинуну ОСОБА_5 у вигляді: електропили марки «Макіта» синього кольору вартістю 1945 гривень; зварювального апарату марки «Vitals» вартістю 1743 гривень; ноутбуку марки «Леново» чорного кольору екран 15,4 дюйми вартістю 4350 гривень. Переслідуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 взяв у руки вищеперераховану побутову техніку та електричні інструменти, і утримуючи їх, переклав їх через відчинене вікно із будинку, на зовні, після чого виліз через вікно до двору. Далі ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, виніс викрадені речі за межі домоволодіння ОСОБА_5 та залишив місце вчинення злочину, тим самим умисно, таємно, повторно, із корисливих мотивів, викрав майно потерпілого ОСОБА_5 , заподіявши останньому матеріальну шкоду (згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 178 від 08.11.2019 року) на суму 8038 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, обставини, викладених в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно при вказаних обставинах, він 04 жовтня 2019 року, переліз через паркан у двір, розташований по АДРЕСА_3 , за допомогою викрутки відчинив вікно будинку, та через його пройму, проник у середину, звідки викрав електропилу, зварювальний апарат та ноутбук, які потім продав. У скоєному щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у житло.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявив.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу не заявляла, обвинувачений постійно з`являвся в судові засідання, призначене покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу вважає недоцільним.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 (два) роки.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1