Справа № 489/1555/18
кримінальне провадження
№1-кп/489/139/20
ВИРОК
Іменем України

19 лютого 2020 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

із секретарем судових

засідань ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівки, Баштанського району, Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, не працюючого, раніше судимого: 08.10.2008 р. Надворнянським районним судом Івано-Франківської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік; 23.07.2014 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ст.185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі; 11.08.2014 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ст.186 ч.1, 186 ч.1, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі; 25.09.2014 р. Березанським районним судом Миколаївської області за ст.186 ч.2, 70 до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 06.02.2018 р. по відбуттю покарання, без постійного місця проживання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.3, 186 ч.2, 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04.03.2018 р. близько 08.30 год. ОСОБА_5 , знаходячись в магазині №2 на ринку «Площа Перемоги» по вул. Космонавтів, 80-А в м. Миколаєві, діючи повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, наніс правою рукою удар в ніс ОСОБА_6 та намагався відкрито заволодіти грошовими коштами в розмірі 200 грн. з каси магазину, належними ФОП « ОСОБА_7 », але не довів злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпіла почала кричати та звати на допомогу, після чого його було затримано потерпілою та перехожими на виході з магазину.

Крім того, ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 02.02.2018 р. відносно ОСОБА_5 встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців із застосуванням обмежень, а саме заборони виходу з квартири в період з 22.00 год. до 06.00 год. ранку наступного дня; заборони перебувати в кафе, барах, ресторанах та в інших місцях торгівлі спиртними напоями на розлив; заборони виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району та був зобов`язаний реєструватися в органах Національної поліції України 2 рази на місяць, з чим він був ознайомлений та попереджений про кримінальну відповідальність за порушення вказаних обмежень, встановлених судом, та після звільнення з місць позбавлення волі, обравши місцем проживання АДРЕСА_1 , був ознайомлений про необхідність стати на облік в Інгульському ВП ГУНП в Миколаївській області в триденний строк, не прибув до обраного місця проживання та не став на облік, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.15 ч.3, 186 ч.2 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого; за ст.395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду, а саме неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 , під час судового розгляду уклали угоду про визнання винуватості, у якій в зв`язку з беззастережним визнанням ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, узгодили покарання, яке має бути призначене обвинуваченому за ст.15 ч.3, 186 ч.2, 69 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, за ст. 395 КК України у вигляді арешту на строк 6 місяців, на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки.

Суд, виконавши вимоги ст.474 КПК України, вислухавши думку прокурора захисника, та обвинуваченого, вирішуючи питання щодо можливості затвердження угоди, приходить до висновку, що є підстави для затвердження угоди.

Так, умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та Закону, оскільки ст.469 КПК України допускає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, за умови надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, оскільки потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надано письмові згоди прокурору на укладення угоди, укладення угоди є добровільним, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Крім того, обвинувачений згодний на призначення узгодженого виду і міри покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , на підставі якої ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.3, 186 ч.2, 395 КК України, та відповідно до вимог ч.5 ст.65 КК України, призначити узгоджене сторонами покарання.

Керуючись ст.374, 375, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.3, 186 ч.2, 395 КК України та призначити покарання:

за ст. 15 ч.3, 186 ч.2, 69 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки,

за ст. 395 КК України у вигляді арешту на строк 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки.

Строк покарання засудженому обчислювати з моменту виконання вироку, в який зарахувати строк попереднього ув`язнення засудженого з 04.03.2018 р. по день набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази: мобільний телефон Samsung, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , мобільний телефон Samsung, імеі1: НОМЕР_3 повернути засудженому.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Головуючий: