ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4507/20
провадження № 1-кс/753/1203/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Шахтарськ Донецької області, українець, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, має на утримані малолітню дитину, працює керівником відділу в ТОВ «Служба безпеки «Штурм», на обліку нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюваний у кримінальному провадженні № 0001593 від 08.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
10 березня 2020 року слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у місті Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою у рамках кримінального провадження №0001593 від 08.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України враховуючи наявність обставин передбачених ст.ст. 177, 178, ч. 1 ст. 194 КПК України.
Клопотання умотивоване тим, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та спосіб, умисно незаконно, тобто всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, придбав самозарядний пістолет системи «Макарова», калібру 9x18 мм, який належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, виготовлений саморобним способом, шляхом переробки ймовірно газового пістолету «6П42», калібру 7x62 мм промислового способу виготовлення, переробка полягає в заміні штатного ствола. на перероблений ствол з зовнішньою різьбовою насічкою для можливості встановлення надульних пристроїв, а також відновлення геометрії чашки затвору та гребеня під патрон калібру 9x18 мм та внесення змін в ударник (змінй слідової картини на капсулі стріляної гільзи), пістолет придатний до стрільби та сім пістолетних патрона, калібру 9x18 мм, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї (6 споряджені кулями зі сталевим осердям та, 1 споряджений кулею зі свинцевим осердям), патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби які поклав до чоловічої сумки, що мав при собі, тим самим почав умисно незаконно носити без передбаченого законом дозволу.
У подальшому, 08.03.2020 близько 21 год. 20 хв. за адресою: м. Київ, вул. Сортувальна, 22, затримано ОСОБА_4 , в якого під час особистого обшуку, в присутності двох понятих, виявлено та вилучено самозарядний пістолет системи «Макарова», калібру 9x18 мм, який належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї,» виготовлений саморобним способом, шляхом переробки ймовірно газового пістолету «6П42», калібру 7x62 мм промислового способу виготовлення, переробка полягає в заміні штатного ствола на перероблений ствол з зовнішньою різьбовою насічкою для можливості встановлення надульних пристроїв, а також відновлення геометрії чашки затвору та гребеня під патрон калібру 9x18 мм та внесення змін в ударник (зміни слідової картини на капсулі стріляної гільзи), пістолет придатний до стрільби та сім пістолетних патрона, калібру 9x18 мм, які належать до боєприпасів нарізної вогнепальної Зброї (6 споряджені кулями зі сталевим осердям та, 1 споряджений кулею зі свинцевим осердям), патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, які ОСОБА_4 незаконно придбав та носив без передбаченого законом дозволу.
09 березня 2020 року ОСОБА_4 на підставі ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
09 березня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Дана підозра у відношенні ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: змістом протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення; змістом протоколу огляду місця події; змістом протоколів допиту свідків; висновком експертизи; повідомленням про підозру; та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціального статусу застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Сторона захисту просила відмовити у задоволенні даного клопотання враховуючи те, що клопотання оформлене у порушення КПК України, оскільки слідчий, прокурор не довели, що встановлені під час розгляду цього клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам та обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, або у заставу у розмірі 20 тис. грн. Крім того, вказував на необґрунтованість та не доведенність пред`явленої ОСОБА_4 підозри, оскільки складене клопотання слідчим не обгруноване та не вмотивоване.
Підозрюваний доводи захисника підтримав, та окремо зазначив, що має міцні соціальні зв`язки. Просив суд обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Cлідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).
При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
У цьому випадку, вимоги ч.ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинуваченою, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Як убачається із матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку із чим, останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.
У цьому випадку, у ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за викладених у підозрі обставинах.
За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, у ході якого підозрюваного 09.03.2020 повідомлено про підозру у вчинені злочину за ч. 1 ст. 263 КК України, та подано органом досудового розслідування до слідчого судді дане клопотання про застосування запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує таке.
На час розгляду порушеного у клопотанні питання, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Шахтарськ Донецької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, має на утримані малолітню дитину, працює керівником відділу в ТОВ «Служба безпеки «Штурм», на обліку нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.
Підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові міцні соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію, а тому, слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - із точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана, могла вчинити дане правопорушення.
Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже враховуючи позицію ЄСПЛ у частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків у місці її постійного проживання; репутація; майновий стан; розмір майнової шкоди, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення у частині аргументації неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.
За таких умов, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку із чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (тримання під вартою), про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризикам, вважає за необхідне відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, однак застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічній час, із покладенням на нього обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на два місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічній час з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Покласти на ОСОБА_4 , 04.01.1982 року, на підставі ч. 5 ст.194 КПК України обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання, утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, йому може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Визначити строк дії ухвали до 21 год. 20 хв. 06 травня 2020 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: