Справа №345/918/20
Провадження № 1-кп/345/212/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2020 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області №6 кримінальне провадження №0000178 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , розлученого, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням в інше приміщення.
З обвинувального акту вбачається, що злочин вчинено за наступних обставин:

11.02.2020 близько 01 год., ОСОБА_4 знаходився поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Шевченка, 86, що в с. Бабин Зарічний, Калуського району, власником якого являється ОСОБА_5 , який використовує у своїй підприємницькій діяльності ФОП ОСОБА_6 .

Знаходячись біля вказаного магазину у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна із даного приміщення.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, де за допомогою драбини заліз на дах магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та шляхом демонтажу шиферу, незаконно проник на горище, а згодом в середину приміщення даного магазину, звідки таємно викрав квас «Село і Люди» об`ємом 2 л. в кількості 2 пляшки вартістю однієї 19,75 грн. загальною вартістю 39,50 грн., слабоалкогольні напої, а саме: «Джин тонік» в кількості 2 скляні пляшки об`ємом 0,33 л. вартістю однієї 20,90 грн. загальною вартістю 41,80 грн., «Водка Лайм» в кількості 8 скляних пляшок об`ємом 0,33 л. вартістю однієї 21,20 грн. загальною вартістю 169,60 грн., «Ром кола» в кількості 6 скляних пляшок об`ємом 0,33 л. вартістю однієї 21,20 грн. загальною вартістю 127,20 грн., упаковку пива «Рогань Веселий Монах» об`ємом 0,5 л. в кількості 20 скляних пляшок вартістю однієї 11,90 грн. загальною вартістю 238 грн., пиво «Чернігівське світле» в кількості 6 пластикових пляшок об`ємом 2,5 л. вартістю однієї 30,87 грн. загальною вартістю 185,22 грн.,чим заподіяв ФОП ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 872,60 грн.

Після чого викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся за вчинене.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що претензій до обвинуваченого немає, просив суд його суворо не карати.

Прокурор у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що його вина у вчинені злочину знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, під наглядом у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, повністю визнав себе винуватим, частково відшкодував завдану шкоду.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.67 КК України, немає, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно із ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Крім того, судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, а саме, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
З урахуванням викладеного, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, саме такого покарання буде необхідно і достатньо для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, так як іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.
Суд дійшов до переконання, що таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його визначення на даному етапі, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді слід скасувати.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.
На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу проголошення вироку.
На підставі ч.4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді на: поліетиленову упаковку, в якій знаходились 11 пляшок із вмістом пива об`ємом 0,5 л кожна із написом «Рогань» міцне Веселий монах, 4 порожні пляшки об`ємом 0,5 л кожна із написом «Рогань» міцне Веселий монах, 1 порожня пляшка об`ємом 0,33 л із написом «Ром кола», 2 порожні пляшки об`ємом 0,33 л кожна із написом «Джин тонік», 1 порожню пляшку об`ємом 0,33 л із написом «Водка лайм», 2 порожні пластикові пляшки від пива, об`ємом 2,5 л кожна із написом «Чернігівське світле»,1 порожню пластикову пляшку від квасу, об`ємом 2,5 л із написом «Село і Люди» та одну пару резинового взуття синього кольору, які належать ОСОБА_4 .
Речові докази:

поліетиленову упаковку, в якій знаходились 11 пляшок із вмістом пива об`ємом 0,5 л. кожна із написом «Рогань» міцне Веселий монах, 4 порожні пляшки об`ємом 0,5 л. кожна із написом «Рогань» міцне Веселий монах, 1 порожня пляшка об`ємом 0,33 л. із написом «Ром кола», 2 порожні пляшки об`ємом 0,33 л. кожна із написом «Джин тонік», 1 порожню пляшку об`ємом 0,33 л. із написом «Водка лайм», 2 порожні пластикові пляшки від пива об`ємом 2,5 л. кожна із написом «чернігівське світле», 1 порожню пластикову пляшку від квасу об`ємом 2,5л. із написом «Село і Люди» - повернути потерпілому ОСОБА_5

одну пару резинового взуття синього кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: