ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/689/20 Справа № 198/902/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000179 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_10 на вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Кіндратівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, мешкаючого по АДРЕСА_1 , із освітою 11 класів, не одруженого, не працюючого, не судимого,
та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який народився в с. Кіндратівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, мешкаючого по АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,
кожного окремо, визнано винуватим у пред`явленому за ч. 2 ст. 246 КК України обвинуваченні.
ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 246 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 246 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного окремо, від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , на протязі дворічного іспитового строку зобов`язано повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід відносно обвинувачених не обирався.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винуватими у вчиненні наступного.
Так, о 08:00 годин 02 серпня 2019 року ОСОБА_7 запропонував раніше йому знайомому ОСОБА_8 вчинити злочин проти довкілля, а саме незаконну порубку дерев у лісовому захисному насадженні лінійного типу в полезахисній лісовій смузі, розташованій поблизу с. Жемчужне Юр`ївського району Дніпропетровської області.
Отримавши від ОСОБА_8 згоду на співучасть у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вступили між собою у попередню змову задля здійснення незаконної порубки дерев.
Того ж дня, ОСОБА_7 узявши із собою знаряддя вчинення злочину бензопилу марки «Good Luck», разом із ОСОБА_8 , в порушення ст. 69 Лісового кодексу України, ст. 12 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 року № 1264-ХІІ (з наступними змінами), у період часу з 12:40 годин по 15:30 годин 02 серпня 2019 року не маючи спеціального дозволу, умисно, обопільно, почергово за допомогою вказаної бензопили, здійснили незаконну порубку (шляхом спилювання) дерев породи «Ясен», у кількості десяти дерев, розпиливши стовбури дерев на частини.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заподіяли інтересам Держави в особі Юр`ївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області істотну шкоду на загальну суму 23 471,43 гривень.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вирок, в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , скасувати.
На підставі ст. 420 КПК України ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави - бензопилу марки «Good Luck».
В іншій частині вирок залишити без змін.
Прокурор зазначає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 246 КК України 02.08.2019 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України»,відповідно до якого текст статті 96-1 Кримінального кодексу України викладено в іншій редакції.

На думку апелянта, судом першої інстанції не взято до уваги вищевказані зміни закону та призначено покарання без застосування положень ст. 96-1 КК України, а саме спеціальної конфіскації у власність держави засобів та знарядь незаконної порубки дерев.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просила її задовольнити, обвинувачених, які не заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, захисника-адвоката, який відніс вирішення питання на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався не в повному обсязі.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що дослідивши з дотриманням вимог закону та детально проаналізувавши зібрані докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, який колегія суддів вважає правильним та з ним погоджується, оскільки він ґрунтується на дійсному змісті вказаних доказів та їх належній оцінці, як кожного окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Колегія суддів зазначає, що обвинувачений вчинив злочин 02 серпня 2019 року.

28 лютого 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації ЄС візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, відповідно до якого ст. 96-1 КК України викладена в наступній редакції:

«Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Згідно п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Однак, судом першої інстанції при ухваленні вироку не взято до уваги вищезазначені норми закону, та призначено покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 246 КК України, без застосування положень ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, згідно п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, тягне за собою скасування судового рішення.

За таких підстав, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а вирок, в частині призначення покарання, скасуванню, з ухваленням нового, на підставі ст. 420 КПК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 246 КК України, у відповідності до статей 65-67 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, колегія суддів враховує щиросердне каяття.

Обставин, що обтяжують його покарання, - судом не встановлено.

Також колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 246 КК України у виді та розмірі запропонованому прокурором, з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.
Також колегія суддів вважає за необхідне при призначенні покарання ОСОБА_7 , застосувати до ньогоспеціальну конфіскацію, на підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, та конфіскувати у власність держави знаряддя незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях.

В решті вирок слід залишити без змін.

На думку колегії суддів, саме таке покарання, буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_10 , - задовольнити.

Вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2019 року відносно ОСОБА_7 , в частині призначення покарання, - скасувати.

Ухвалити новий вирок, якимОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
На підставі п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави - бензопилу марки «Good Luck».
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення. На вирок апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4