гСправа № 187/1779/19 Провадження №1-кп/0187/62/20
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000490 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Дніпродзержинська, українця, освіта середня, не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.05.2018 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185КК України до 80 годин громадських робіт;
- 10.09.2019 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч. 1, 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 22.11.2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 та ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років
6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ

Повторно 17.09.2019 близько 12-00 години ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні будинку домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 960 гривень. Після чого, ОСОБА_4 , цього ж дня, близько 12-08 години, продовжуючи свої протиправні дії та діючи на досягнення злочинного результату, знаходячись на території домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, таємно викрав належний ОСОБА_5 велосипед марки «Павер Азімут», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4679-19 від 18.10.2019 складає 3485 гривень.

З викраденим майно ОСОБА_4 зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 4445 гривень.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину по пред`явленому обвинуваченню визнав повністю і не заперечував проти викладених в обвинувальному акті обставин. Пояснив, що 17 вересня 2019 року, близько 12 години, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , впевнившись що за ним ніхто не спостерігає, зайшов до будинку та викрав грошові кошти в сумі 960 гривень та велосипед, який знаходився на подвір`ї. В скоєному щиро кається, просив не застосовувати строге покарання.
Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився у зв`язку зі станом здоров`я, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, майнова шкода відшкодована, шляхом повернення майна, претензій до обвинуваченого не має (а.с. 13).
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували розглянути справу у скороченому провадженні.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_4 та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

При встановлених обставинах суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю, тому його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та особу обвинуваченого, який не працює, але повністю визнав себе винним, щиро розкаювався у скоєному злочині, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, відшкодував майнову шкоду потерпілому шляхом повернення майна, але раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Так, вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.11.2019 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням особи обвинуваченого, обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим призначити йому покарання в межах санкції статті закону, визначеної за вчинення злочину, у виді позбавлення волі та шляхом часткового складання призначеного покарання за попереднім вироком згідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням.
Суд приходить до висновку, що вказане покарання з огляду на обставини справи, є достатнім. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, судом не встановлено.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати із 27.12.2019 року відповідно до ували Петриківського районного суду Дніпропетровської області про застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлений.
Судові витрати в розмірі 628 грн за проведення судово -товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ велосипед марки «Павер Азімут» необхідно повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.11.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на 2 роки 7 місяців.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити в виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання відраховувати з 27 грудня 2019 року.

Стягнути із ОСОБА_4 а судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 4679-19 від 18.10.2019 року в розмірі 628 гривень на користь держави.

Речові докази по справі: велосипед марки « «Павер Азімут» повернути потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1