Провадження № 1-кс/742/405/20
Єдиний унікальний № 742/976/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2020 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 10000398 від 14.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відносно підозрюваної:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гребінка Полтавської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, розлучена, не працююча, проживаюча та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима

за участі сторін кримінального провадження:
слідча - ОСОБА_3 ,

прокурор - ОСОБА_5 ,

підозрювана - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
15.04.2020 року слідчий СВ Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим прокурором Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №10000398 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Клопотання про застосування запобіжного заходу мотивоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і під час досудового слідства встановлено наявність ризиків передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, та ризик незаконного впливу на свідків. Існування вказаних ризиків виправдовують необхідність обмеження права підозрюваної на свободу шляхом обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали з наведених у ньому підстав, а підозрювана та її захисник не заперечували щодо застосування запропонованого органом досудового слідства запобіжного заходу.

Вислухавши думку та доводи учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове слідство в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №10000398 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Досудовим слідством встановлено, що 13.04.2020 року, близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до свого співмешканця ОСОБА_8 , умисно нанесла удар ножем в область грудної клітки потерпілого, чим спричинила останньому тілесні ушкодження, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент їх заподіяння. В подальшому потерпілий ОСОБА_8 був доставлений до Прилуцької ЦМЛ, де в результаті отриманих тілесних ушкоджень, помер.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 , протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваної.
Аналіз вище наведених обставин та відомостей переконливо свідчать про існування розумної підозри скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення та на даному етапі досудового слідства є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 14.04.2020 року, о 12 год. 40 хв., ОСОБА_4 , в порядку ст.208 КПК України була затриманий, а 15.04.2020 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Вирішуючи питання про обрання ініційованого органом досудового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного слідчий суддя враховує вимоги п.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В свою чергу, за змістом ч.ч.1,2 ст.181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При цьому, домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» п.1 ст.5 Конвенції (п.17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії»,«Лавентс проти Латвії»).
Як вбачається з матеріалів клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України надана підозрюваній та її захисникові 15.04.2020 року. Клопотання погоджене з прокурором та відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.
На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, які б забезпечували її перебування за місцем реєстрації чи фактичного проживання. Окрім того, ризик незаконного впливу обґрунтовується поінформованістю підозрюваної про свідків злочину.
Досліджуючи ризики, заявлені стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає на початковому етапі досудового слідства обґрунтованим лише ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
В контексті практики Європейського суду з прав людини ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (п.102,107 рішення ЄСПЛ у справі «Panchenko v.Russia» від 8 лютого 2005 (заява № 45100/98). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v.Moldova» від 04 жовтня 2005 (заява № 9190/03).
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Санкція відповідної частини статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Тобто, існування ризику можливості переховування останньої від органів розслідування та суду підтверджується обізнаністю останньої про кримінальне провадження та усвідомлення тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою в інкримінованому кримінальному правопорушенні, в сукупності з відсутністю сталих соціальних зв`язків за місцем свого проживання та постійного джерела прибутку.
Доводи обвинувачення про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, частина з яких є її ріднею, а також існування в неї відповідних важелів впливу на інших осіб, окрім загальних формулювань, жодним доказом не підтверджено. Існування вказаного ризику виявляється ще більш сумнівним після з`ясування позиції підозрюваної до вчиненого, а також надання нею визнавальних показань та прийняття добровільної участі в слідчому експерименту. Залишається не зрозумілим ефективність та доцільність домашнього арешту, за умови твердження слідства про ризик впливу на свідків.
Окрім того, з моменту вчинення кримінального правопорушення до її затримання минуло більше півдоби. Вказаного часу більш чим достатньо для опрацювання ОСОБА_4 власної правової позиції та вжиття відповідних заходів до свідків. В даному випадку, враховуючи поведінку підозрюваної та не персоніфікацію слідством свідків на яких начебто нею може бути здійснений вплив, слідчий вважає існування вказаного ризику не доведеним.
Разом з тим, в світлі конкретних обставин даної справи встановленого ризику переховування від слідства, суду достатньо для можливості застосування (обрання) до підозрюваної запобіжного заходу в виді домашнього арешту.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового слідства застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ані вище вказаним ризикам, ані забезпечити охорону загальносуспільних інтересів.
Керуючись ст.ст.131,176-179,181,193,194,309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 10000398 від 14.04.2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю та покласти на неї такі процесуальні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за кожною вимогою;
- не відлучатися цілодобово з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Підозрювану ОСОБА_4 негайно звільнити з під варти в залі Прилуцького міськрайонного суду та зобов`язати слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 організувати доставку підозрюваної ОСОБА_4 до місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 .
Визначити строк дії ухвали до 15.06.2020 року.
Копію ухвали після її оголошення негайно вручити ОСОБА_4 .
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу національної поліції за місцем проживання підозрюваної.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1