Справа № 309/1822/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1673/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000177 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених п.12 ч.2 ст.115 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115 КК України та ст.185 ч.1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_12 ,

представника потерпілого ОСОБА_13

за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , її захисника адвоката ОСОБА_10 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2019 року та за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_14 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2019 року та ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 26 червня 2019 року, -

встановила:

вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді 14 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, тобто з 20 лютого 2017 року.

Обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді 14 років позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання обвинуваченій ОСОБА_7 14 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту її фактичного затримання у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, тобто з 20 лютого 2017 року.

Обраний запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_12 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 400000 (чотириста тисяч) гривень моральної шкоди з кожного, в інший частині позовних вимог - відмовити за їх недоведеністю

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно вироку, 18.02.2017 року, приблизно о 23:30, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , попередньо домовився із неповнолітньою сестрою - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про вбивство матері - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з мотивів уникнення відповідальності за вчинення у першій половині грудня 2016 року крадіжки гаманця з грошима та документами знайомого ОСОБА_16 , про що стало відомо матері, у зв`язку з чим остання мала намір розповісти про злочин батькові ОСОБА_12 . Готуючись до вбивства матері, ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7 заздалегідь домовилися про спосіб вчинення насильницьких дій: шляхом нанесення ударів твердим предметом по голові та нанесення ножових поранень, обрали знаряддя злочину дерев`яну качалку та кухонний ніж, а також вирішили вчинити злочин в той момент, коли мати засне.

Таким чином, слідуючи заздалегідь розробленому плану, 19.02.2017 року, близько 3 години, ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7 , переконавшись у тому, що мати заснула на ліжку в спальні, взяли ніж і дерев`яну качалку та, діючи умисно, з метою вбивства, за попередньою змовою групою осіб, підійшли до ОСОБА_15 , яка лежала на правому боці, обернута обличчям до стіни, та ОСОБА_6 розпочав насильницькі дії у відношенні останньої, зокрема наніс їй з великою силою серію (не менше шести) ударів дерев`яною качалкою у життєво важливі органи, зокрема у ліву лобну, тім`яну, скроневу та потиличну ділянку голови, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді забійних ран чола зліва, тім`яної ділянки зліва, лівої скроневої ділянки, потиличної ділянки майже по центру, багато уламкові переломи кісток склепіння черепу, переломи кісток основи черепу, крововиливи під м`які оболонки головного мозку, крововиливи під м`які покриви голови зі сторони внутрішньої поверхні в проекції ран, синці в ділянках лобної ділянки зліва з переходом на ліву орбітальну ділянку. В ході нанесення ОСОБА_6 перших ударів, ОСОБА_15 з метою захисту інстинктивно підняла руки, тому ОСОБА_6 під час нанесення подальших ударів дерев`яною качалкою спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді перелому проксимальної фаланги 2 пальця лівої кисті, синців в ділянках тильної поверхні лівої кисті, тильної поверхні правої кисті. Під час нанесення ОСОБА_6 ударів качалкою матері ОСОБА_15 неповнолітня ОСОБА_7 знаходилася біля нього та тримала в руці заздалегідь підготовлений кухонний ніж.

Побачивши, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень смерть ОСОБА_15 не настала, бажаючи довести злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя матері до кінця, неповнолітня ОСОБА_7 передала ОСОБА_6 ніж, яким той наніс множинні удари у передню частину шиї та грудної клітки справа матері та повернув ніж неповнолітній ОСОБА_7 , яка в свою чергу завдала близько двох ударів ножем у передню частину шиї ОСОБА_15 . Загалом ножем ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нанесли ОСОБА_15 не менше 17 ударів та спричинили тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран грудної клітки справа по середньо-пахвинній лінії, середньої третини шиї по передній поверхні, нижньої долі правої легені, хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї, стравоходу. У зв`язку з тим, що внаслідок нанесення ударів у ОСОБА_15 була сильна кровотеча, з метою попередження сильного забруднення квартири кров`ю, неповнолітня ОСОБА_7 накрила шию та обличчя матері подушкою і утримувала подушку, доки ОСОБА_15 не померла на місці події.

Переконавшись у настанні смерті матері, ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7 відразу після вчинення злочину загорнули труп у ковдру, принесли до берегу річки Ріка, роздягнули труп та зіштовхнули у воду в ділянці річки біля ресторану «Ріка», що на об`їзній трасі в м. Хусті.

Повернувшись додому, ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин, зібрали в пакети забруднені кров`ю подушки, простирадло, матрац, а також куртку та чоботи матері, які ОСОБА_6 заховав у підсобному приміщенні під сходами будинку АДРЕСА_2 . Також ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7 виключили мобільний телефон ОСОБА_15 та сховали його в м`яку іграшку в квартирі, щоб імітувати безвісне зникнення матері. Крім цього, ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7 змили сліди крові із знарядь злочину дерев`яної качалки та кухонного ножа, а також змили кров з підлоги, ліжка, стіни біля ліжка.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №29 від 20.03.2017 смерть ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 настала внаслідок комбінованої травми голови та тулуба, яка супроводжувалась багато уламковими переломами кісток склепіння та основи черепу, субарахноїдальним крововиливом, колото-різаними ранами правої половини грудної клітки з пошкодженням нижньої долі правої легені, колото-різаними ранами передньої поверхні шиї з пошкодженням хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї, стравоходу і ускладнилась забоєм речовини головного мозку, правобічним гемопневмотораксом, шоком, що і явилось безпосередньою причиною смерті її.

Дана причина смерті підтверджується виявленням при дослідженні трупа: багатоуламкових переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, дрібно крапкових крововиливів в речовину головного мозку, колото-різаних ран правої половини грудної клітки з пошкодженням нижньої долі правої легені, наявністю 250 мл. темної рідкої крові в правій плевральній порожнині, колото-різаних ран передньої поверхні шиї з пошкодженням хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї, стравоходу, а також даними лабораторних методів дослідження. Враховуючи характер трупних змін та умови зовнішнього середовища, в яких знаходився труп ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , можна припустити, що з моменту смерті до судово-медичної експертизи трупа (20.02.2017, 12:00-15:00) пройшло біля 30-34 години, тілесні ушкодження можуть вкладатися в час пригоди, яка мала місце 19.02.2017.

Тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран: чола зліва, тім`яної ділянки зліва, лівої скроневої ділянки, потиличної ділянки майже по центру, багато уламкових переломів кісток склепіння черепу, переломів кісток основи черепу, крововиливів під м`які покриви голови зі сторони внутрішньої поверхні, синців: лобної ділянки зліва з переходом на ліву орбітальну ділянку, тильної поверхні лівої кисті, тильної поверхні правої кисті, перелому проксимальної фаланги 2 пальця лівої кисті виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути дерев`яна качалка, можна припустити, що їй було нанесено не менше 6 ударів, при цьому вона знаходилась у горизонтальному (лежачому) положенні.

Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран: грудної клітки справа по середньо-пахвинній лінії, середньої третини шиї по передній поверхні, нижньої долі правої легені, хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї, стравоходу виникли в результаті дії колюче-ріжучого предмету, типу клинка ножа, який мав гострий край (лезо) та обушок, що діяв по механізму удару, можна припустити, що їй було нанесено не менше 17 ударів, при цьому вона знаходилась у горизонтальному (лежачому) положенні.

Виявлені на тілі ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді: багато уламкових переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, дрібно крапкових крововиливів в речовину головного мозку, колото-різаних ран правої половини грудної клітки з пошкодженням хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї, стравоходу є прижиттєвими, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень згідно пункту 2.1.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті її. Тілесне ушкодження у вигляді: перелому проксимальної фаланги 2 пальця лівої є прижиттєвим, має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості згідно пункту 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень». Тілесні ушкодження у вигляді: синців: тильної поверхні лівої кисті, тильної поверхні правої кисті, лобної ділянки зліва з переходом на ліву орбітальну ділянку; забійних ран чола зліва, тім`яної ділянки зліва, лівої скроневої ділянки, потиличної ділянки майже по центру є прижиттєвими, мають ознаки легких тілесних ушкоджень згідно пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень».

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_15 , виключена можливість виникнення їх внаслідок падіння з висоти власного зросту після надання динамічного прискорення з подальшим ударянням об тверді поверхні чи під час плавання тіла у водоймах з виступаючими каменистими породами.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 етиловий спирт не виявлено.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п. 12ч.2 ст 115 КК України, - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

18.02.2017 року, приблизно о 23:30, неповнолітня ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , попередньо домовилася із братом - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вбивство матері - ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з мотивів уникнення відповідальності за вчинення у першій половині грудня 2016 року крадіжки гаманця з грошима та документами знайомого ОСОБА_16 , про що стало відомо матері, у зв`язку з чим остання мала намір розповісти про злочин батькові ОСОБА_12 . Готуючись до вбивства матері, неповнолітня ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заздалегідь домовилися про спосіб вчинення насильницьких дій: шляхом нанесення ударів твердим предметом по голові та нанесення ножових поранень, обрали знаряддя злочину дерев`яну качалку та кухонний ніж, а також вирішили вчинити злочин в той момент, коли мати засне.

Таким чином, слідуючи заздалегідь розробленому плану, 19.02.2017, близько 3 години, неповнолітня ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , переконавшись у тому, що мати заснула на ліжку в спальні, взяли ніж і дерев`яну качалку та, діючи умисно, з метою вбивства, за попередньою змовою групою осіб, підійшли до ОСОБА_15 , яка лежала на правому боці, обернута обличчям до стіни, та ОСОБА_6 розпочав насильницькі дії у відношенні останньої, зокрема наніс їй з великою силою серію (не менше шести) ударів дерев`яною качалкою у життєво важливі органи, зокрема у ліву лобну, тім`яну, скроневу та потиличну ділянку голови, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді забійних ран чола зліва, тім`яної ділянки зліва, лівої скроневої ділянки, потиличної ділянки майже по центру, багато уламкові переломи кісток склепіння черепу, переломи кісток основи черепу, крововиливи під м`які оболонки головного мозку, крововиливи під м`які покриви голови зі сторони внутрішньої поверхні в проекції ран, синці в ділянках лобної ділянки зліва з переходом на ліву орбітальну ділянку. В ході нанесення ОСОБА_6 перших ударів, ОСОБА_15 з метою захисту інстинктивно підняла руки, тому ОСОБА_6 під час нанесення подальших ударів дерев`яною качалкою спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді перелому проксимальної фаланги 2 пальця лівої кисті, синців в ділянках тильної поверхні лівої кисті, тильної поверхні правої кисті. Під час нанесення ОСОБА_6 ударів качалкою матері ОСОБА_15 неповнолітня ОСОБА_7 знаходилася біля нього та тримала в руці заздалегідь підготовлений кухонний ніж.

Побачивши, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень смерть ОСОБА_15 не настала, бажаючи довести злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя матері до кінця, неповнолітня ОСОБА_7 передала ОСОБА_6 ніж, яким той наніс множинні удари у передню частину шиї та грудної клітки справа матері та повернув ніж неповнолітній ОСОБА_7 , яка в свою чергу завдала близько двох ударів ножем у передню частину шиї ОСОБА_15 . Загалом ножем ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нанесли ОСОБА_15 не менше 17 ударів та спричинили тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран грудної клітки справа по середньо-пахвинній лінії, середньої третини шиї по передній поверхні, нижньої долі правої легені, хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї, стравоходу. У зв`язку з тим, що внаслідок нанесення ударів у ОСОБА_15 була сильна кровотеча, з метою попередження сильного забруднення квартири кров`ю, неповнолітня ОСОБА_7 накрила шию та обличчя матері подушкою і утримувала подушку, доки ОСОБА_15 не померла на місці події.

Переконавшись у настанні смерті матері, неповнолітня ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відразу після вчинення злочину загорнули труп у ковдру, принесли до берегу річки Ріка, роздягнули труп та зіштовхнули у воду в ділянці річки біля ресторану «Ріка», що на об`їзній трасі в м. Хусті.

Повернувшись додому, неповнолітня ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин, зібрали в пакети забруднені кров`ю подушки, простирадло, матрац, а також куртку та чоботи матері, які ОСОБА_6 заховав у підсобному приміщенні під сходами будинку АДРЕСА_2 . Також неповнолітня ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виключили мобільний телефон ОСОБА_15 та сховали його в м`яку іграшку в квартирі, щоб імітувати безвісне зникнення матері. Крім цього, неповнолітня ОСОБА_7 та ОСОБА_6 змили сліди крові із знарядь злочину дерев`яної качалки та кухонного ножа, а також змили кров з підлоги, ліжка, стіни біля ліжка.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене п.12. ч.2 ст.115 КК України, - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 10 грудня 2016 року біля 22.00 неповнолітня ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання в АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю у вітальній кімнаті потерпілого ОСОБА_16 та батьків ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , таємно з внутрішньої кишені куртки викрала шкіряний гаманець коричневого кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта становить 200 грн., в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 800 Євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 10 грудня 2016 року становить 22189,08 грн., 500 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 10 грудня 2016 року становить 12886,245 грн., 500 гривень, золотий хрестик вагою 3.33г, що відповідно до курсу НБУ станом на 10 грудня 2016 року становить 1007,00 грн., посвідчення водія на ім`я ОСОБА_16 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander», банківські картки, картка дозвіл на перебування в Угорщині на відстані 50 кілометрів від кордону, закордонний паспорт та журналістське посвідчення. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_16 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 36 782,32 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 26 червня 2019 року задоволено клопотання прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_8 . Роз`яснено вирок Хустського районного суду від 03.06.2019 року зазначивши: «Зарахувати обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення за період з 20.02.2017 до набрання вироком законної сили із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 26.11.2015 року № 838-VIII.»

Згідно даної ухвали, до Хустського районного суду надійшло клопотання прокурора Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про роз`яснення вироку Хустського районного суду від 03.06.2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.12 ч. 2 ст.115 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п.12 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст. 185 КК України. Посилається на те, що вироком Хустського районного суду від 03 червня 2019 року засуджено ОСОБА_6 за п.12. ч.2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі. Цим же вироком засуджено ОСОБА_7 за п. 12 ч.2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі, за ч.І ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого остаточно призначено до відбуття ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 14 років. У вироку суду також зазначено, що строк відбування покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно рахувати з моменту затримання тобто з 20 лютого 2017 року.

Мотивуючи своє рішення суд першої інстанції, зокрема, вказав, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили інкриміновані їм кримінальні правопорушення 18.02.2017 року, тобто в період, коли чинною була ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», що свою чергу свідчить про те, що при вирішенні питання про зарахування обвинуваченим строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України саме в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, яка поліпшує становище обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

На вирок суду адвокат ОСОБА_10 захисник обвинуваченої ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 скасувати, закрити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_7 за ч.1 ст. 185, п.12 ч.2 ст. 115 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення. Скасувати запобіжний захід відносно ОСОБА_7 та звільнити її з-під варти.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ОСОБА_7 будь якого кримінального правопорушення не вчиняла та суд першої інстанції засудив її безпідставно, висновки суду в оскаржуваному рішенні не відповідають фактичним обставинам справи, вирок не містить належного формулювання обвинувачення за ч.2 ст.15, п.п. 1,5,13 ч.2 ст.115 КК України.

Зазначає, що судом першої інстанції в основу вироку неправомірно покладено, як доказ протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_7 від 20.02.2017 р., оскільки такий проведений без участі захисника.

Судом не було роз`яснено обвинуваченій право заявляти відвід, було винесено не передбачені КПК ухвали про примусове конвоювання ОСОБА_7 .

На думку апелянта, усі наведені у вироку докази не узгоджуються між собою, показання свідків не підтверджують факт вбивства та крадіжки з боку обвинуваченої, ні на досудовому слідстві, ні в суді не надано належних та допустимих доказів того, що обвинувачена ОСОБА_7 мала умисел на вбивство ОСОБА_15 , відсутні докази про попередню домовленість між обвинуваченими про вчинення даного злочину.

Звертає увагу, що обвинуваченій не було роз`яснено право на суд присяжних.

Всупереч нормам ч.5 ст. 72 КК України не зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.02.2017 р. по день набрання вироком законної сили.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування вказує, що на досудовому слідстві було порушено його право на захист, оскільки його затримання та повідомлення про підозру було проведено 20.02.2017 р. без участі захисника.

Стверджує, що під час першого допиту у поліції без залучення захисника на нього було вчинено психологічний тиск, у вигляді погроз про довічне позбавлення волі щодо нього та 15 років позбавлення волі для його сестри, після чого він погодився співпрацювати зі слідством та внаслідок цього оговорив свою сестру про те, що і вона нанесла декілька ударів ножем, проте даний злочин вчинив сам, сестра лише допомагала йому прибирати в квартирі.

Апелянт, зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не враховував поведінки потерпілої, оскільки між ними часто виникали конфлікти.

Крім цього, обвинувачений просить повторно дослідити усі обставини та факти кримінальної справи, дослідити докази, встановити всі пом`якшуючі обставини.

Звертає увагу, що його було заарештовано 20.02.2017 р., проте судом не було застосовано ч.5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 р.)

На вирок суду обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування вказує, що її затримано та повідомлено про підозру 20.02.2017 р. без участі захисника, законного представника було залучено лише 15.03.2017 р., тому було порушено її право на захист.

Стверджує, що під час першого допиту у поліції без залучення захисника і законного представника на неї було вчинено психологічний тиск, у вигляді погроз про довічне позбавлення волі щодо її брата та 15 років позбавлення волі щодо неї, після чого вона погодився співпрацювати зі слідством та внаслідок цього оговорила себе.

Зазначає, що між матір`ю, нею та братом часто виникали конфлікти, проте наміру на позбавлення життя вона не мала, не була виконавцем злочину. При цьому, наголошує, що суд першої інстанції безпідставно не враховував поведінки потерпілої, оскільки між ними часто виникали конфлікти.

Крім цього, обвинувачена просить повторно дослідити усі обставини та факти кримінальної справи, дослідити докази, встановити всі пом`якшуючі обставини.

Звертає увагу, що її було заарештовано 20.02.2017 р., проте судом не було застосовано ч.5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 р.)

Перший заступник прокурора Закарпатської області ОСОБА_14 подав апеляційну скаргу на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2019 року та ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 26 червня 2019 року в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Вирок Хустського районного суду від 03.06.2019 р. змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зарахувавши, на підставі ч.5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 р.), обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20 лютого по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування вказує, що суд першої інстанції при винесенні вироку не вирішив про застосування положення ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.) при розрахунку строку попереднього ув`язнення обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в період з 20 лютого 2017 року по день набрання вироком законної сили.

Крім цього, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, вказавши про неправильне зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішив питання обумовлені ст. 374 КПК України, що в свою чергу призвело до неправильного застосування закону, в даному випадку, помилку суду першої інстанції повинен усунути суд апеляційної інстанції.

Прокурор Хустської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційні скарги адвоката ОСОБА_10 захисника обвинуваченої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 та просить такі залишити без задоволення. При цьому, просить із врахуванням апеляційної скарги прокуратури закарпатської області вирок Хустського районного суду від 03.06.2019 р. змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зарахувавши, на підставі ч.5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 р.), обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20 лютого 2017 р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_12 подав заперечення на апеляційні скарги адвоката ОСОБА_10 захисника обвинуваченої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 просить такі залишити без задоволення, вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 03.06.2019 року без змін.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинувачених, захисників, законного представника обвинуваченої, які підтримали подані обвинуваченими та захисником апеляційні скарги, та апеляційну скаргу прокурора в частині застосування ч.5 ст. 72 КК України, потерпілого та представника потерпілого, які підтримали подану прокурором апеляційну скаргу, а апеляційні скарги подані обвинуваченими та захисником заперечили, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги подані обвинуваченими та захисником задоволенню не підлягають, а апеляційна скарга подана прокурором підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим

і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно

з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням,

яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ

з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних

доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

При перевірці кримінального провадження апеляційним судом встановлено,

що висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115 КК України та ст.185 ч.1 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Фактичні обставини провадження, встановлені судом, стосовно вчинення обвинуваченими злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, свідчать про послідовність, злагодженість, узгодженість, нерозривну єдність та взаємну обумовленість

дій обвинувачених, вказують на те, що обвинувачені діяли за попередньою змовою, заздалегідь домовившись про спільне вчинення злочину.

Такий висновок підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку, з чим погоджується колегія суддів, зокрема:

показаннями допитаного в судовому засіданні в суді першої інстанції обвинуваченого ОСОБА_6 , який вину у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України визнав повністю та розкаявся у скоєному. На підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показів. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 визнав частково, просив його суворо не карати;

показаннями потерпілого ОСОБА_12 даних ним в ході досудового слідства та в судовому засіданні в суді першої інстанції, згідно яких він 2 доби, а саме з 17.02.2019 року по 19.02.2017 року не був вдома, перебував на чергуванні на роботі в Закарпатській філії «КРРТ». В неділю,.19.02.2017 року вранці він повернувся додому, відкрив двері своїм ключем. Дружини ОСОБА_15 вдома не було, вдома були тільки діти: син ОСОБА_17 та донька ОСОБА_18 , які ніби спали. На його питання де мама, вони відповіли, що не знають. Він почав шукати дружину по знайомих, однак ніхто дружину ОСОБА_19 не бачив і нічого не знав. Шукали з друзями по берегу річки, в місцях, де раніше разом відпочивали. Разом з ОСОБА_20 пішов до поліції написати заяву про зникнення дружини. В цей час ОСОБА_21 зателефонував, що знайшов дивну переписку, на комп`ютері та телефонах у його дітей. Повернувся додому, почали оглядати будинок, і в підвальному приміщенні ОСОБА_22 знайшов пакети, після чого вони викликали поліцію, там були речі його дружини ОСОБА_19 та речі з плямами схожі на кров. Тоді він надав дозвіл працівникам поліції на огляд квартири. Працівники поліції знайшли кров на ліжку дві плями, багато цяток крові в спальній кімнаті на стіні, на ліжку, у великій кімнаті - на підлозі. Золоті речі дружини знайшли в грілці на кухні, її телефон у м`якій іграшці в дитячій кімнаті. З донькою ОСОБА_23 були конфліктні ситуації, а саме випадки крадіжок телефонів та дорогоцінностей. З приводу крадіжки від ОСОБА_16 , пояснив, що це була не перша крадіжка, був випадок раніше, коли його діти: син ОСОБА_17 та донька ОСОБА_18 вкрали від нього у них вдома гроші в сумі 1 тис. доларів, однак, коли він про це їм повідомив, то вони повернули гроші;

показаннями допитаного в судовому засіданні в суді першої інстанції потерпілого ОСОБА_16 , який пояснив, що з сім`єю ОСОБА_12 та ОСОБА_15 товаришує тривалий час, при чому був частим гостем у них вдома. 10.12.2016 року о 21 год. вечора він перебував вдома в квартирі сім`ї ОСОБА_24 біля 30 хвилин, так як відвозив ОСОБА_6 на автовокзал на автобус. Він зайшов до них у квартиру, зняв куртку, в кармані якої знаходився шкіряний гаманець, коричневого кольору, та повісив її в коридорі. В середині даного гаманця були грошові кошти в сумі 800 Євро, купюрами номіналом по 100 Євро, 500 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів СІІІА та 500 гривень різними купюрами, а також в гаманці знаходилось посвідчення водія на його імя, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Міцубісі Аутлендер», банківські картки, золотий хрестик вагою 3.33 гр., картка дозвіл на перебування за кордоном на території Угорщини на відстані 50 км., журналістське посвідчення та закордонний паспорт. Наступного дня виявив відсутність гаманця, в якому знаходилися вищеперераховані речі. ОСОБА_25 в той день була вдома. Через деякий час у квартирі ОСОБА_24 знайшли гаманець викрадений в нього, який він його потім впізнав.

Показаннями свідків наданими ними в суді першої інстанції, а саме свідок ОСОБА_26 , пояснив, що 19.02.2017 року він та сестра ОСОБА_27 , шукали тіло померлої ОСОБА_15 разом з рідними, оскільки було вже відомо, що її вбили діти, дорогою бачили сліди крові, на впізнанні тіло ОСОБА_28 було дуже понівечене;

свідок ОСОБА_22 пояснив, що з ОСОБА_12 шукали потерпілу, ввечері написати заяву про зникнення дружини. Коли вони оглядати будинок, то на ліжку були плями крові. Також він був присутній при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_29 , де обвинувачений показував, де сховали золото, телефон;

свідок ОСОБА_30 , яка зокрема вказала, що в ОСОБА_28 були конфлікти з дітьми;

свідок ОСОБА_31 вказала, що обвинувачені ОСОБА_24 були дружні між собою, проте ігнорували батьків. Коли шукали ОСОБА_28 вони не могли пояснити де вона поділась. В підвальному приміщенні виявили речі ОСОБА_19 з плямами крові;

свідок ОСОБА_32 пояснив, що після повідомлення про зникнення ОСОБА_28 вони шукали її з потерпілим у їх будинку, в підвалі під східцями побачили одіяло з плямами схожими на кров, пляма була свіжа;

свідок ОСОБА_33 пояснив, що коли шукали ОСОБА_28 він приїхав до будинку ОСОБА_24 , попросив дітей дати їх телефон, щоб оглянути контакти та відкрити переписку, ОСОБА_34 була дивна, діти не реагували на пошуки матері, на запитання чи вони її вбили заперечували;

свідок ОСОБА_35 повідомила, що вона проживає по сусідству з сім`єю ОСОБА_24 . Десь на початку ночі 17.02.2017 року біля 22 год. 00 год. почула крики в квартирі ОСОБА_24 . Скандал тривав 3-5 хвилини, це були жіночі голоси. Через деякий час почула тертя об стінку, однак точного часу назвати не може. Наступного дня бачила засмученого ОСОБА_12 .. Щодо дітей, то повідомила, що ОСОБА_18 була на подвір`ї лідеркою, а ОСОБА_17 був тихим, спокійним, допомагав сусідам;

свідок ОСОБА_36 вказав, що знає, що ОСОБА_18 і ОСОБА_37 вживали алкоголь, наркотики. Відносини з батьками у них були напружені;

свідок ОСОБА_38 пояснив, що раніше дружив з ОСОБА_29 та ОСОБА_18 , йому відомо про конфлікти з батьками із-за крадіжки;

свідок ОСОБА_39 пояснив, що ОСОБА_40 жалілась йому, що батьки на неї сваряться через крадіжку телефону.

Дослідженим в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, а саме:

протоколом огляду місця події кв. АДРЕСА_3 від 19.02.2017 з фототаблицею до нього, в ході проведення якого виявлено та вилучено в шафі кухонної кімнаті квартири дерев`яну скалку зі слідами бурого кольору; в коридорі будинку чорні вологі кросівки марки «Адідас»; в дитячій кімнаті квартири вилучено - жіночі чорні матерчаті штани чорного кольору з плямами бурого кольору; з шафи вилучено пуховик білого кольору з наявними плямами бурого кольору; в м`якій іграшці виявлено мобільний телефон марки «Самсунг», чорного кольору, що належить ОСОБА_15 ; системний блок марки «ПО», подушку з плямами бурого кольору; у спальній кімнаті квартири вилучено - системний блок чорного кольору з плямами бурого кольору : в куті даної кімнати вилучено дерев`яну частину міжкімнатних занавісок з плямою бурого кольору; на гладильній дошці простиня з плямами бурого кольору; вирізана матерчата частина дивана з плямою бурого кольору; картонна коробка з плямами бурого кольору; змиви в речовини бурого кольору з мережевого кабелю кімнати; подвійна розетка з плямами бурого кольору; мобільний телефон марки «Соні Еріксон»; рушник синього кольору з плямами бурого кольору; чоловіча куртка чорного кольору; сифон з рукомийника ванної кімнати; в підвальному приміщені даного будинку вилучено наступні речі - матрац коричневого кольору з наявними плямами бурого кольору, простиня, жіноча чорна куртка з капюшоном, пара жіночих чобіт, ковдра червоного кольору з плямами бурого кольору; на бетонній доріжці біля будинку виявлено плями бурого кольору, які вилучено на марлевий тампон;

протоколом огляду трупа від 20.02.2017 року з фототаблицями, згідно якого працівниками рятувальної служби при огляді річки Тиса біля опори мосту виявлено труп, який застряг в кущах. При огляді трупа виявлено чисельні синці, колото-різані рани шиї, на дотик наявний перелом кісток черепа;

протоколом додаткового огляду місця події кв. АДРЕСА_3 , від 24.02.2017 року з фото таблицями до нього, згідно якого виявлено та вилучено шкіряний гаманець коричневого кольору, мобільні телефони, стартовий пакет без сім-картки, утримувач сім-картки з написами та з сім-карткою, аркуш подвійний із зошита розписаний ОСОБА_7 , аркуш одинарний із зошита, 2 записники, планшети білого та чорного кольорів;

протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_6 від 20.02.2017 року із застосуванням відеозапису та протокол перегляду відеозапису, згідно якого ОСОБА_6 розповів, яким чином разом із сестрою ОСОБА_7 вони вбили матір ОСОБА_15 , та місце, куди віднесли тіло ОСОБА_15 ;

протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_7 від 20.02.2017 року із застосуванням відеозапису та протокол перегляду відеозапису, згідно якого ОСОБА_7 розповіла, яким чином разом із братом ОСОБА_6 вони вбили матір ОСОБА_15 , та місце, куди віднесли тіло;

постановами про визнання речовими доказами, вилучених та оглянутих речей та передачу їх на зберігання від 11.0.42017 р. та 06.06.2017 р.;

висновком експерта №29 від 20.03.17 р., згідно якого смерть ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала внаслідок комбінованої травми голови та тулуба, яка супроводжувалась багато уламковими переломами кісток склепіння та основи черепу, субарахноїдальним крововиливом, колото-різаними ранами правої половини грудної клітки з пошкодженням нижньої долі правої легені, колото-різаними ранами передньої поверхні шиї з пошкодженням хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї, стравоходу і ускладнилась забоєм речовини головного мозку, правобічним гемо пневмотораксом, шоком, що і явилось безпосередньою причиною її смерті. Дана причина смерті підтверджується виявленням при дослідженні трупа: багато уламкових переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, дрібно крапкових крововиливів в речовину головного мозку, колото-різаних ран правої половини грудної клітки з пошкодженням нижньої долі правої легені, наявністю 250 мл. темної рідкої крові в правій плевральній порожнині, колото-різаних ран передньої поверхні шиї з пошкодженням хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї, стравоходу, а також даними лабораторних методів дослідження. Враховуючи характер трупних змін та умови зовнішнього середовища, в яких знаходився труп ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , можна припустити, що з моменту смерті до судово-медичної експертизи трупа (20.02.2017, 12:00-15:00) пройшло біля 30-34 години, тілесні ушкодження можуть вкладатися в час пригоди, яка мала місце 19.02.2017 р. Тілесні ушкодження у вигляді: забійних ран: чола зліва, тім`яної ділянки зліва, лівої скроневої ділянки, потиличної ділянки майже по центру, багато уламкових переломів кісток склепіння черепу, переломів кісток основи черепу, крововиливів під м`які покриви голови зі сторони внутрішньої поверхні; синців: лобної ділянки зліва з переходом на ліву орбітальну ділянку, тильної поверхні лівої кисті, тильної поверхні правої кисті, перелому проксимальної фаланги 2 пальця лівої кисті виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути дерев`яна качалка, можна припустити, що їй було нанесено не менше 6 ударів, при цьому вона знаходилась у горизонтальному (лежачому) положенні. Тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаних ран: грудної клітки справа по середньо-пахвинній лінії, середньої третини шиї по попередній поверхні, нижньої долі правої легені, хрящів гортані, щитовидної залози, трахеї стравоходу - виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути дерев`яна качалка, можна припустити, що їй було нанесено не менше 6 ударів, при цьому вона знаходилась у горизонтальному (лежачому) положенні;

висновоком експерта №130 від 22.02.17 р., згідно якого у ОСОБА_7 виявлено синець середньої третини лівого стегна по передньо-зовнішній поверхні, виникли внаслідок дії твердих тупих предметів, що діяли по механізму удару або ударся об тупі предмети, але які не відобразили характерних ознак травмуючи предметів, можуть вкладатися в час події 19.02.2017, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності;

висновоком експерта №131 від 22.02.17 ОСОБА_6 , згідно якого у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не виявлено;

висновком імунулогічної експертизи №183 від 22.03.17р., згідно якого визначено групи крові ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ;

висновком імунулогічної експертизи №202 від 07.04.17р., згідно якого визначено групи крові ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_15 та встановлено, що у слідах на матерчатій сумці та господарській сумці виявлено кров людини, ймовірно ОСОБА_15 ;

висновком імунулогічної експертизи №194 від 10.04.17 р., згідно якого у слідах на підодіяльнику, на подушці з наволочкою, на маленькій подушці, на рушнику, на червоному підодіяльнику, на подушці з наволочкою, влучених у підвальному приміщенні виявлено кров людини, ймовірно ОСОБА_15 ;

висновком імунулогічної експертизи №192 від 31.03.17 р., згідно якого у всіх слідах на відрізку марлевого бинта зі змивом, розетці, картонній коробці, частини міжкімнатної декоративної штори, рушнику, чохлі з дошки для прасування та парі кросівок, вилучених під час огляду місця події виявлено кров людини, ймовірно ОСОБА_15 ;

висновком молекулярно-генетичної експертизи №10/257 від 19.04.17р., згідно якого у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пласти з обох рук ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кров не виявлено; у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пласти з обох рук ОСОБА_15 виявлені клітини з ядрами кров людини, які ймовірно належать ОСОБА_15 ;

висновком молекулярно-генетичної експертизи №10/256 від 21.04.17 р., згідно якого у слідах на клинку ножа виявлено кров людини, у змивах з поверхонь качалки, руків`я ножа «1» та клинка і руків`я ножа «2» виявлені епітальні клітини. Генетичні ознаки у змивах з качалки та зразка крові збігаються з генетичними ознаками зразка крові від трупа ОСОБА_15 ;

висновком молекулярно-генетичної експертизи №10/259 від 25.04.17р., згідно якого у слідах на кофті, чоловічих штанах, жіночих штанах та куртці виявлено кров людини, ймовірно кров ОСОБА_15 ;

висновком молекулярно-генетичної експертизи №10/258 від 25.04.17р., згідно якого у слідах на вирізці тканини, на трьох марлевих серветках, ковдрі виявлено кров людини, ймовірно кров ОСОБА_15 ;

На переконання колегії суддів судом першої інстанції, виходячи з доказів встановлених та перевірених під час судового розгляду, в частині невизнання вини і твердження обвинуваченої ОСОБА_7 про відсутність в її діях умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_15 , під час пригоди що сталася 19 лютого 2017 року, близько 03 год. 30 хвилини в квартирі АДРЕСА_4 , а також крадіжки гаманця у потерпілого ОСОБА_16 , яка мала місце 10 грудня 2016 року біля 22 год. 00 хв. в квартирі АДРЕСА_4 , суд першої інстанції вірно вказав про їх безпідставність і зазначив, що такі не відповідають фактичним обставинам справи. Даючи аналіз доказам у їх сукупності, що зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні, а також виходячи з показань потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_41 ,, ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 ,, ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , суд прийшов до правильного висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 повністю доведена у вчиненні нею кримінальних правопорушень передбачених п.12 ч.2 ст.115 КК України та ст.185 ч.1 КК України при обставинах зазначених у обвинувальних актах № 0000177 та № 0000704 по даному кримінальному провадженню.

Доводи апеляційних скарг захисника та обвинувачених про відсутність попередньої домовленості між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , спростовуються дослідженими в суді першої інстанції письмовими доказами, речовими доказами, показами обвинувачених, свідків, що детально мотивовано у вироку.

З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст.115 КК України та ст.185 ч.1 КК України, оскільки кваліфікацію дій обвинувачених, судом першої інстанції здійснено відповідно до вимог ст. 94 КПК, із дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів ґрунтується на сукупності доказів, досліджених судом з точки зору їх належності та допустимості, в точних і категоричних судженнях, які виключають сумніви з приводу того чи іншого доказу про, що у вироку суду наведено докладні мотиви.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання, місцевий суд дотримався загальних засад, передбачених статтями 50, 65 КК, оскільки врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка раніше не притягалась до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем навчання. При цьому, обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував обставини, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання: на стадії досудового розслідування щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітньою; щодо ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував обставини, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом першої інстанції не встановлено.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду щодо призначеного обвинуваченим покарання, вважає його справедливим і таким, що відповідає принципу індивідуалізації призначеного покарання, є достатнім та необхідним для виправлення засуджених й попередження вчинення нових злочинів.

У матеріалах провадження відсутні відомості, які би вказували про порушення права обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на захист під час досудового розслідування, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час допиту підозрюваного ОСОБА_6 20.02.2017 р. був присутній захисник ОСОБА_56 , під час допиту неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_7 20.02.2017 р. були присутні захисник ОСОБА_57 , законний представник ОСОБА_58 , психолог ОСОБА_59 , протоколи допиту підписані обвинуваченими та іншими учасниками, жодних заперечень чи скарг на вказані протоколи учасниками кримінального провадження не подавались, при цьому твердження обвинувачених про психологічний тиск, теж на думку апеляційного суду є неспроможними, оскільки не підтверджені жодним чином, є голослівними та не може свідчити про порушення такого права.

Щодо покликань в апеляційних скаргах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , її захисника адвоката ОСОБА_10 про нероз`яснення обвинуваченим права на суд присяжних, то такі, як встановлено колегією суддів є необґрунтованими, так, як згідно матеріалів кримінального провадження в таких наявні розписки про роз`яснення такого права, крім цього вказане було роз`яснено обвинуваченим і під час підготовчого судового засідання в суді першої інстанції 07.11.2017 р.

Інші права обвинувачених в суді першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_60 були роз`яснені, при цьому останнім вручались під підпис пам`ятки про їх права та обов`язки.

Поряд з цим, апеляційний суд вважає підставними доводи викладені прокурором в апеляційній скарзі, оскільки суд першої інстанції при винесенні вироку не вирішив питання про застосування положення ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 р.) при розрахунку строку попереднього ув`язнення обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в період з 20 лютого 2017 року по день набрання вироком законної сили.

Крім цього, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, вказавши про неправильне зарахування строку попереднього ув`язнення обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішив питання обумовлені ст. 374 КПК України, що в свою чергу призвело до неправильного застосування закону.

Так, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Враховуючи зазначені вимоги при постановлені ухвали на підставі ч.5 ст. 72 КК України слід зарахувати обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20 лютого 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

В своїх апеляційних скаргах обвинувачені просили дослідити докази, обставини та факти кримінальної справи.

Так, повторне дослідження доказів можливе за наявності аргументованих доводів щодо необхідності цих дій, проте апелянтами не наведено обґрунтованих доводів щодо необхідності таких.

Зважаючи на те, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону допущених судом першої інстанції у кримінальному провадженні не виявлено, тому законних підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів приходить до висновку, що порушення кримінального процесуального закону, на яке вказують в апеляційних скаргах захисник та обвинувачені, не є тими істотними порушенням в розумінні ст.ст. 411, 412 КПК України, що тягне за собою скасування судового рішення, і не вплинуло на законність і обґрунтованість постановленого судом першої інстанції вироку, відповідно апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_10 слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_14 задоволити. Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 26 червня 2019 року про роз`яснення вироку Хустського районного суду від 03.06.2019 року скасувати. Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2019 року щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінити.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів ,-

постановила :

апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, апеляційну скаргу першого заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_14 задоволити.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 26 червня 2019 року про роз`яснення вироку Хустського районного суду від 03.06.2019 року скасувати.

Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2019 року щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінити.

Зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 р.), обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20 лютого 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4