Справа № 172/1352/19
Провадження № 1-кп/191/399/19
У Х В А Л А

11 лютого 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 від 05.11.2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадженняпо по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 від 05.11.2019 року.

Ухвалою суду Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.12.2019 року обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , з метою забезпечення виконання останнього покладених на нього процесуальних обов`язків на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 лютого 2020 року.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів, оскільки враховані при обранні запобіжного заходу ризики не змінилися.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження йому строку тримання під вартою.
Відповідно до частини 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали в межах вирішення заявленого клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ у справі «Сельчук проти Туреччини» визначено, що підставою виникнення ризику вчинення нових правопорушень може бути попередня судимість.

При вирішенні заявленого клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує встановлені судом підстави обрання останньому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є тяжким злочином, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні нікого немає, що свідчить про відсутність його стійких соціальних зв`язків, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

З урахуванням того, що у даному кримінальному провадженні вказані ризики не зменшилися та обставини, що були підставою для взяття ОСОБА_3 під варту, не змінилися, суд вважає необхідним продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою з урахуванням вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України терміном на 60 днів і тільки такий вид і міра запобіжного заходу зможе забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та досягнення дієвості цього провадження. За таких обставин підстав для зміни запобіжного заходу на менш суворий судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 від 05.11.2019 року, у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, а саме, до 10.04.2020 року включно.

Копію ухвали направити начальнику УВП № 4 в Дніпропетровській області для відома, та видати обвинуваченому ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Головуючий суддя: ОСОБА_1