Справа № 366/925/20
Провадження №1-кс/366/226/20
УХВАЛА
іменем України
22 червня 2020 року смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Іванківо - Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000226, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.272 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2019,
встановила:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: про накладення арешту на чотири верстати срічкопильні деревообробні, які належать ОСОБА_4 , заборонивши останньому користуватись, розпоряджатися та відчужувати останні, залишивши їх на зберіганні на земельній ділянці несільськогосподарського призначення за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000226, внесені в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 272 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що за зазначеною вище адресою функціонує підприємство, діяльність якого пов`язана з обробкою деревини (пилорам деревообробних станків, призначених для розпилу деревини різних порід на пиломатеріали). А саме: ФОП ОСОБА_4 діє без відповідного дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, в той час як основним видом його діяльності є «лісопильне та стругальне виробництво».

Згідно інформації вказаної в інформаційній системі «Реєстр дозволів» Держгірпромнагляду України ФОП ОСОБА_4 дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки не видавався.

12.06.2020 на підставі ухвали слідчого судді (справа № 366/925/20) за участю залученого спеціаліста (головного інспектора ГУ Держпраці в Київській області ОСОБА_5 ) проведено огляд місця здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4 (земельної ділянки та виробничих приміщень, які на ній розміщені за зазначеною вище адресою).

Під час огляду головним інспектором ГУ Держпраці в Київській області ОСОБА_5 встановлені порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, які, відповідно до висновку ним зробленого, створюють реальну загрозу отримання травм на виробництві, в т.ч. від ударів електрострумом, виникнення пожежі, розповсюдження вогню, безпечної евакуації та загибелі працівників підприємства, настання інших тяжких наслідків.

12.06.2020 під час огляду місця проведення ФОП ОСОБА_4 господарської діяльності, відповідно до ч.5 ст. 237 КПК України, 4 верстати стрічко пильні деревообробні у присутності понятих опечатано, тимчасово вилучено та під розписку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , як власнику (за його словами), до вирішення питання по суті.

12.06.2020 ці верстати визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

На момент підготовки клопотання жодній особі не повідомлено про підозру у цьому кримінальному провадженні, а тому власник вилученого майна є у ньому третьою особою, повноваження якого передбачені ст. 64-2 КПК України.

Керуючись ч.2 ст. 167, ч.2 ст. 171 КПК України прокурор просить накласти арешт на три верстати, заборонивши ОСОБА_4 користуватись та розпоряджатися ними, відчужувати їх, оскільки вони є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, яке зберегло на собі сліди його вчинення, так як безпосередньо використовувалось для розпилу деревини, і , враховуючи їх технічний стан, є джерелом підвищеної небезпеки та, згідно вимог ст. 98 КПК України, є речовим доказом.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000226 від 28.11.2019, внесене в ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України. При цьому короткий виклад обставин, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, в ЄРДР внесене наступного змісту: «До Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури надійшов лист інформування від ОРУ ПнРУ ДПСУ щодо функціонування на території Поліського та Іванківського районів незаконних пилорам, які проводять обробку деревини з порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою».

22.05.2020 слідчим суддею Іванківського районного суду задоволено клопотання слідчого про надання дозволу на проведення огляду: надано дозвіл слідчим на проведення огляду місця здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4 (земельної ділянки несільськогосподарського призначення в АДРЕСА_1 з можливістю огляду виробничих та інших господарських приміщень, які на ній знаходяться, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та доказів його вчинення).

12.06.2020 на підставі зазначеної вище ухвали слідчого судді було проведено огляд земельної ділянки та розташованих на ній споруд. В ході огляду, крім різної техніки, були виявлені:

два спарені верстати деревообробні стрічкопильні без назви та заводських номерів, які не обладнані засобами захисту пасових передач, відсутні протоколи замірів опорів ізоляції, відсутні підписи на елементах керування щодо їх функціонального призначення, на робочих місцях не вивішені інструкції з охорони праці, відсутня експлуатаційна документація, для переміщення колод до верстатів відсутні багри, клинці, у працівників відсутні спецодяг та спецвзуття, під накриттям освітлювальні лампи без плафонів;

два верстати деревообробні стрічкопильні без назви та заводських номерів, які не обладнані засобами захисту пасових передач (на одному вони є, але пошкоджені), відсутні протоколи замірів опорів ізоляції, відсутні підписи на елементах керування щодо їх функціонального призначення, на робочих місцях не вивішені інструкції з охорони праці, відсутня експлуатаційна документація, для переміщення колод до верстатів відсутні багри, клинці, у працівників відсутні спецодяг та спецвзуття, під накриттям освітлювальні лампи без плафонів;

пожежний щит не укомплектований, виявлено пошкоджені розетки, які експлуатуються, не вказано величини та виду струму, два електрощитки не закриті на захисні пристрої, на них відсутні електричні схеми.

Під час огляду електроверстати відімкнено від струму, здійснено їх опечатування, опечатані і електрощитки.

В протоколі зазначено, що під час огляду з місця події вилучено зазначені 4 верстати, які під розписку на відповідальне зберігання передані ОСОБА_4 (розписка, з попередженням про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України додана до клопотання).

Постановою слідчого від 12.06.2020 верстати визнані речовими доказами.

15.06.2020 (у перший робочий день після проведеного огляду) прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на зазначені вище 4 верстати.

Слід звернути увагу на те, що з протоколу допиту свідка ОСОБА_5 , який брав участі у огляді місця події як спеціаліст ГУ Держрпаці в Київській області, слідує, що у випадку відсутності проекту реконструкції господарського приміщення та вводу його в експлуатацію, посвідчення про проходження навчання з охорони праці у керівників та працівників, журналів реєстрації вступних інструктажів та інструктажів з охорони праці на робочому місці, посадових та робочих інструкцій з безпечних методів робіт, незабезпечення спецодягом та спецвзуттям працівників, наказів про призначення відповідальних за безпечну експлуатацію устаткування та електрогосподарства, техзвітів перевірки електрообладнання, паспортів на деревообробне устаткування, бездіяльність власника створює загрозу отримання травм на виробництві.
ОСОБА_4 повідомив у судовому засіданні, що документи зберігаються за адресою його проживання як ФОП в АДРЕСА_2 . Протоколу його допиту суду не надано. До клопотання прокурором додано витяг з інформацією про те, що місцем проживання ФОП ОСОБА_4 є саме АДРЕСА_2 . Крім того, ОСОБА_4 слушно зауважив, що Постановою КМУ №1107 від 26.10.2011 року (в редакції від 07.02.2018 р. №48 та від 3 березня 2020 р. № 207) "Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки» дозволу на здійснення діяльності з лісопильного та стругального виробництва не передбачено, має бути лише декларація, і це питання він вирішує ( закінчити його завадив введений у державі карантин).

Згідно ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94,132,173,174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 272 КПК України настає за «Порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого».

Прокурором не взято до уваги те, що при вирішенні питання про накладення арешту враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності, що повинно відповідати завданням кримінального провадження, а також враховувати наслідки арешту майна для третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом. А саме, що накладення арешту не повинно впливати на здійснення правомірної господарської діяльності, в т.ч. на можливість усунення недоліків/порушень нормативних актів у такій діяльності. Необхідність втручання у правомірне володіння майном не повинно ґрунтуватися на припущеннях, не підкріплених доказами про вчинення злочинних дій.

Слідчий суддя звертає увагу на «розмитість» формулювання обставин, що свідчать про вчинене кримінальне правопорушення (внесене в ЄРДР відносно невизначеного кола об"єктів). І навіть після проведеного огляду, на підставі ухвали слідчого судді, до ЄРДР не внесені відповідні відомості щодо деревообробного підприємства ОСОБА_4 . Прокурор у клопотання визначає його як третю особу з відповідними правами.

П.2 ч.1 ст. 173 КПК України передбачено, що вирішуючи питання арешту майна, слідчий суддя має дослідити можливість використання цього майна, як доказу у кримінальному провадження (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу).

Як зазначено вище, предметом доказування у справах, про злочини, передбачені ч.1 ст. 272 КК України є : 1) порушення правил безпеки; 2)порушення під час виконання робіт з підвищеною небезпекою; 3) на виробнитві/підприємстві 4) створення загрози загибелі людей або інших тяжких наслідків.

Під час огляду місця події було зафіксовано, в т.ч. шляхом фото і відеофіксації.

Слідчий суддя також вважає за необхідне звернути увагу на те, що ухвалою про надання дозволу на проведення огляду надавався дозвіл на проведення такого огляду саме з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та доказів цього, оскільки іншим шляхом зафіксувати факт порушення правил безпеки під час виконання робіт було неможливо. Відтак під час огляду було зафіксовано всі обставини здійснення виробничої діяльності, виявлені недоліки. Як вбачається з матеріалів, доданих прокурором в обґрунтування клопотання, інспектором Держпраці зазначено у протоколі допиту, що підтвердженням порушень є цілий ряд необхідних для роботи документів, а недоліки, виявлені на самих верстатах можуть бути досить швидко усунуті. Накладення арешту на верстати, які визнані речовими доказами, фактично є зупиненням діяльності приватного підприємства.

Слід звернути увагу на те, що 29 квітня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 826/11480/17, адміністративне провадження №К/9901/6032/19 (ЄДРСРУ № 88986427) досліджував питання щодо зупинення роботи підприємства у зв`язку із порушеннями правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей. При цьому судом зроблено правовий висновок, що «В разі виявлення порушень, у зв`язку із порушеннями підприємствами правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, зупинення роботи останніх здійснюється виключно за рішенням суду і є крайньою необхідністю, лише у зв`язку з НЕУСУНЕННЯМ виявлених недоліків».

Чинним КПК зупинення діяльності підприємства не передбачено.

Як зазначено вище арешт майна допускається з метою збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст.170 КК України). Накладення арешту на верстати, недоліки яких вже зафіксовані у процесуальних документах, може призвести до неможливості здійснення заходів щодо усунення виявлених недоліків, що в свою чергу, позбавлятиме фігурантів провадження можливості вжиття заходів , які свідчитимуть про зміну обстановки з можливістю закриття кримінального провадження на цій підставі.

Прокурором не обґрунтовано необхідності, з урахуванням всього викладеного вище, збереження верстатів, визнаних речовими доказами, у первісному стані ( у стані, який зафіксований у процесуальних документах). Як зазначає сам прокурор у клопотанні, верстати передані на відповідальне зберігання власнику, і такий захід видається найбільш доцільним у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя

постановила:

У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1