Дата документу Справа № 314/3189/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/3189/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/966/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула 8 липня 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 березня 2020 року про відмову у звільненні від покарання у зв`язку з тяжкою хворобою відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2017 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.05.2017 року по 10.08.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Встановлені судом першої інстанції обставини:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою.
30.07.2019 року за клопотанням захисника засудженого ухвалою суду по справі було призначено судово-медичну експертизу стосовно засудженого ОСОБА_8
11.10.2019 року на виконання ухвали суду від 30.07.2019 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 248/к від 22.01.2020 року відносно ОСОБА_8 , відповідно до якого у засудженого ОСОБА_8 , з періоду 31.10.1917 р. по 07.06.2019 р. зафіксовані діагнози: «Геморой (від 11.12.17 р.)»; «Гастрит (від 18.01.18 р.)»; також зафіксовані випадки гострої респіраторної вірусної інфекції у 2017 році та 29.01.2019 р. Зазначено, що 19.01.2018 р. було встановлено ознаки гострої кишкової непрохідності в ході лікування якої було вставлено діагноз «Доліхосігма, заворот сигмовидної кишки» і після хірургічного лікування останній встановлений діагноз «Хронічний зовнішній геморой у стадії ремісії. Функціонуюча калостома сигмовидної кишки». Без надання медичної документації, що зазначає періоди клінічних проявів та їх динаміку, об`єктивно висловлюватись про початок захворювання не є можливим. Відомостей про початок будь-якого захворювання у наданих даних не виявлено. Будь-яких станів, які визначені у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі «Перелік захворювань, що є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572 у наданих для проведення експертизи відсутні.

Районний суд, враховуючи те, що встановлені захворювання у засудженого ОСОБА_8 не входять до «Переліку захворювань, що є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання», а також те, що невстановленні факти ненадання чи неналежного надання медичної допомоги (лікування) засудженому ОСОБА_8 , відсутні підтверджуючі дані про те, що медично-лікувальний заклад виправної установи № 20 позбавлений можливості чи ухиляється проводити медогляд особи або надавати необхідне, відповідно до вказаних у висновку захворювань, медичне лікування ОСОБА_8 , прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 не погоджується з оскаржуваною ухвалою, вказує, що йому в установі відбування покарання належним чином не надається медична допомога, йому необхідна термінова операція, а за відсутності коштів, його не оперують, вважає, що на волі у нього є шанс знайти гроші та зробити операцію. Просить переглянути його справу.

Враховуючи, що засуджений належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду та з урахуванням відсутності клопотання останнього про особисту участь у судовому засіданні і відсутність питань, які б погіршували правове становище засудженого, апеляційний суд у відповідності до ч.4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України, проводить апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_8 .

Позиції учасників судового провадження.

Захисник у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу засудженого, просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, пославшись на не, що будь-яких скарг від ОСОБА_8 щодо ненадання йому медичної допомоги не надходило, просив ухвалу суду залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Перелік захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затверджений спільним Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

Згідно з роз`ясненнями, наданими в пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу" від 28.09.1973 р. (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України від 04.06.1993 року, 03.12.1997 року), факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_8 вказані вимоги були дотримані.

Так, ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101)» за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 10.08.2017 року, яким останнього засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 29.05.2017 року по 10.08.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Під час розгляду поданого засудженим клопотання в порядку ст. 84 КК України за клопотанням сторони захисту судом було призначено ОСОБА_8 судово-медичну експертизу.

Висновки проведеної експертизи вказують на відсутність у засудженого захворювань, які входять до «Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання» (а.п. 45-49).

Враховуючи обов`язкову умову для застосування норми, передбаченої частиною 2 статті 84 Кримінального кодексу України, у вигляді звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, а саме наявність захворювання, визначеного вищевказаним Переліком, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання за хворобою.

Всі інші доводи засудженого, викладенні в апеляційній скарзі, які, на його думку, є підставами для звільнення його від відбування покарання не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ОСОБА_8 не посилається на будь-які обставини або докази, які не дістали оцінки у оскаржуваному судовому рішення. Фактично в цій частині апеляційна скарга полягає у міркуваннях загального характеру щодо наявності підстав для застосуванні до засудженого положень ст. 84 КК України та у переоцінці фактичних обставин та доказів, яким судом першої інстанції в ухвалі була надана оцінка, з правильністю якої колегія суддів погоджується.

Отже, ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Аргументи засудженого щодо не надання йому належної медичної допомоги, про що зазначено в апеляційній скарзі, то наведена обставина не знайшла свого підтвердження з огляду на матеріалами кримінального провадження, що також не встановлено і районним судом. Не надані відомості щодо заявлених доводів і при апеляційному розгляді.

Висновок суду про те, що до засудженого ОСОБА_8 не може бути застосовано звільнення від відбування подальшого покарання за хворобою належним чином обґрунтований, тому підстав для задоволення апеляційної скарги судова колегія не вбачає, оскільки на даний час відсутні відомості, які б свідчили про наявність у засудженого захворювання, передбачених «Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання»і які слугували б підставою для його умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 березня 2020 року про відмову у звільненні засудженого ОСОБА_8 від покарання в порядку ст. 84 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4