ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 березня 2020 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єреван, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України,

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_6
перекладача: ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати і постановити нову, якою задовольнити клопотання захисника та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 .
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд розглянув усне клопотання прокурора в порушення вимог глави 18 КПК України, що унеможливило ознайомлення з викладеними в ньому обставинами та документами і порушено засади рівності всіх учасників процесу.
Вважає, що ризики, на які посилався прокурор в усних клопотаннях носили лише формальний характер та ніякими доказами по справі не обґрунтовувалися, однак суд щоразу приходить до висновку про їх існування та недоцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому, судом залишені поза увагою доводи сторони захисту, що цим ризикам можливо запобігти шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за адресою проживання його цивільної дружини.
Крім того, зазначає, що кримінальне провадження перебуває на розгляді суду більше року і лише у трьох судових засіданнях досліджувалися письмові докази та розпочався перегляд відеофайлів, інші судові засідання відкладалися або в них вирішувалося лише питання щодо доцільності продовження під вартою. При цьому, свідки, які вже були допитані судом, підтвердили про відсутність тиску на них з боку обвинуваченого, однак, на думку суду, ризик впливу на свідків продовжує існувати.
Не відповідають дійсності і твердження суду, що обвинувачений повідомляє про різні адреси свого проживання. Вважає ухвалу суду невмотивованою, а залишений раніше визначений розмір застави є завідомо непомірним для обвинуваченого.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2020 року продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до 09 травня 2020 року включно, залишивши раніше визначений ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2018 року розмір застави.
В обґрунтування прийнятого рішення, суд зазначив, що ризики, які враховувались судом при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на час розгляду у суді кримінального провадження не відпали та продовжують існувати з наступних підстав. Обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні двох тяжких умисних злочинів проти громадського порядку та моральності з застосуванням зброї, за які передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, і усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини може переховуватися від суду, що дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_7 може ухилитися від суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім цього, ОСОБА_7 не має постійного місця проживання на території України і у м. Дніпро, він зареєстрований у Республіці Вірменія, м.Іждеван, що також підтверджує наявність ризику переховування обвинуваченого від суду, а також можливого впливу свідків, враховуючи, що судом не допитані всі свідки сторони обвинувачення.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу захисника та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність, ухвалу суду вважав законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За положеннями статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора дотримані в повному обсязі та, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують його подальше перебування під вартою.
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, а саме придбанні, носінні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане із опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії із застосуванням зброї.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу не зменшилися та не перестали існувати, а саме обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, впливати на свідків, оскільки останній обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів проти громадської безпеки і громадського порядку та моральності, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років та яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів.
При цьому апеляційний суд відповідно до ст. 178 КПК України також враховує відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, постійного місця роботи, є громадянином іншої держави та зареєстрований в республіці Вірменія, та зважає на характер і обставини кримінальних правопорушень, які мають підвищену суспільну небезпеку, вчиненні у громадському місці із застосуванням зброї з особливою зухвалістю, порушуючи громадський порядок.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Доводи сторони захисту про можливість застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, щодо тривалого судового розгляду даного кримінального провадження, проведення допиту двох свідків, які спростовують ризик впливу на свідків, були предметом розгляду в суді першої інстанції та їм надана належна правова оцінка з урахуванням висунутого обвинувачення, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою не здатний нівелювати вказані ризики та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Посилання захисника на порушення прокурором вимог кримінального процесуального закону, оскільки ним не було подано письмового клопотання, є неспроможними з огляду на положення ч. 3 ст. 331 КПК України, якою передбачено обов`язок суду незалежно від наявності клопотань розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Крім того, доводи сторони захисту про те, що слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 залишив раніше визначений розмір застави, який є завідомо непомірним для нього, що призводить до неможливості її виконання, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчий суддя дотримався вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, врахувавши обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання та наявність ризиків.
Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2020 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

------------------- ------------------- --------------------
Калініч ОСОБА_10 ОСОБА_3 ОСОБА_4