ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1724/19 Справа № 191/3976/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_8
підозрюваного: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_9

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати і обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна. Крім того, підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, характеризується з нейтральної сторони, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкі корисливі злочини, не працює і постійного джерела доходу не має, перебуває на обліку у лікаря нарколога, що в сукупності дає підстави вважати, що підозрюваний, знаходячись на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , погодженого прокурором Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Задоволено клопотання захисту і підозрюваного та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора на визначений ним час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, має постійне місце проживання, скарг від жителів міста не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали та, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 ці вимоги закону були дотримані не в повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Як вбачається з наданих матеріалів, 16 листопада 2019 року ОСОБА_7 було затримано на підставі п.1 ч.1 ст.208 КПК України.

16 листопада 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307КК України, що виразилось у незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин з метою збуту у великих розмірах.

Відповідно до ухвали слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року підозрюваному ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

З наданих матеріалів слідує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 18.10.2019 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 18.10.2019 року; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 від 16.11.2019 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши доводи учасників судового провадження, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого, прийшов до помилкового висновку про необхідність відмови у його задоволенні через недоведеність прокурором обставин, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою та вони не є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що матеріалами провадження підтверджено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити, зважаючи, в тому числі, і на тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.307КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, і, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і незаконно впливати на свідків.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків з метою схилення їх до зміни показів.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що ОСОБА_7 не має постійного джерела доходів, раніше притягався до кримінальної відповідальності за корисливі , а отже, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не було враховано всіх обставин, як того вимагає ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Колегія суддів при апеляційному розгляді встановила, що підозрюваний ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги прокурора, який був призначений на 11.30 годину 05 грудня 2019 року, в судове засідання на зазначену годину не з`явився, а прибув лише о 14.30 годині на додаткову вимогу суду до захисника, при цьому, жодним чином не повідомивши причини неявки до апеляційного суду вчасно, чим порушив вимоги покладених на нього зобов`язань, передбачених ст.194 КПК України, що не може свідчити про належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає виправданим необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та дані, які характеризують особу підозрюваного, апеляційний суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168160,00 гривень.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням, згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року, якою застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , погодженого прокурором Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10 січня 2020 року включно .
Визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160,00 гривень.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого чи прокурора або суду, повідомляти слідчого чи прокурора або суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Підозрюваного ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4