Справа №766/2216/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90»(далі ПВК №90) про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:
Начальник ПВК №90 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , вказавши, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Подання з міською спостережною комісією не погоджене.

У судовому засіданні представник ПВК №90 подання підтримала та просила задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник просили застосувати до ОСОБА_6 умовно дострокове звільнення.

Прокурор вважав, що підстав для задоволення подання немає. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на те, що засуджений є особою, раніше неодноразово судимою, до нього двічі застосовувались стягнення, на даний час відбуває покарання за злочин, вчинений під час умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, дослідивши подання та проаналізувавши наведені у ньому доводи, суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 в ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 24.04.2014 року, яким він засуджений за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ст. 71 КК України на 8 років 2 місяців позбавлення волі.

З матеріалів справи видно, що на даний час засуджений ОСОБА_6 фактично відбув необхідну частину строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З характеристики засудженого видно, що адміністрацією колонії він фактично характеризується позитивно. Так, у характеристиці зазначено, що засуджений ОСОБА_6 на заходи виховного впливу реагує належним чином. З представниками адміністрації установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. По характеру спокійний. По відношенню до себе самокритичний та дисциплінований. За вольовими якостями цілеспрямований. Рівень розвитку інтелекту середній. Приймає участь у роботах з благоустрою установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Свій зовнішній вигляд спальне місце та форму одягу утримує в належному стані. Конфліктних ситуацій серед засуджених не створює. Свою вину у вчиненому злочині визнає.

Згідно довідки бухгалтерії засуджений ОСОБА_6 періодами залучався до оплачуваної праці. На даний час працевлаштований у господарчій обслузі установи робітником.

Дані довідки про заохочення та стягнення свідчать про те, що за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_6 десять разів застосовувались заохочення, останнього разу - 10.07.2019 року. Два рази застосовувалось стягнення у виді доган, які на даний час хоча і зняті та не мають юридичного значення, проте характеризують особу засудженого як такого, що схильний до порушення режиму відбування покарання.

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_6 заохочення і відсутність на даний час не погашених стягнень не дають також можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Матеріали особової справи містять дані про те, що ОСОБА_6 є особою, раніше неодноразово судимою. До нього, до того ж, тричі застосовувались заохочувальні норми, двічі у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та одного разу у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням. Проте, це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки кожного разу в період такого звільнення засуджений вчиняв нові злочини, в період останнього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин, покарання за який відбуває на даний час.

Тому доводи прокурора про неможливість застосування до засудженого умовно дострокового звільнення від відбування покарання з урахуванням таких даних про особу засудженого суд визнає слушними та бере до уваги.

З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_6 умовно дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали його особової справи не містять достатніх даних для прийняття такого рішення, і вважає, що у задоволенні внесеного відносно нього подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

постановив:

У задоволенні подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90»(далі ПВК №90) про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1