Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4990/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Житомир
Житомирський апеляційний суд
в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження №0001574 за апеляційною скаргою прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2019 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого менеджером ГО АПЖ РЖ, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
в апеляційній скарзі прокурор Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 просить вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2019 року скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також істотним порушенням кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Вважає вказаний вирок незаконним, необґрунтованим та немотивованим.

Вказує, що в мотивувальній частині вироку судом не у повному обсязі зазначено показання потерпілої ОСОБА_10 та не надано їм належну оцінку; не у повному обсязі зазначено та не надано належну оцінку показанням свідків та обвинуваченого; письмовим доказам, зібраним органом досудового слідства.

Вважає, що під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції факт умисного нанесення ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 знайшов своє підтвердження. Суду було надано належні та допустимі докази, які підтверджують причинно-наслідковий зв`язок між конкретними діями обвинуваченого і наслідками, які настали, а саме наявність тілесних ушкоджень у потерпілої.

Посилається на те, що є хибними висновки суду щодо не встановлення точного місця, часу вчинення кримінального правопорушення та способу нанесення тілесних ушкоджень.

Згідно вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2019 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.125 КК України та виправдано.
Заходи забезпечення кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 в порядку, передбаченому статтями 131, 176 КПК України, не застосовувались.
Речові докази: п`ять фотознімків із зображенням ОСОБА_10 з наявними тілесними ушкодженнями, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишено зберігати при матеріалах кримінального провадження №0001574.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, 1 вересня 2017 року близько 18.00 год., ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись по вул. І.Котляревського (К.Лібкнехта) поблизу будинку № 4 у м. Коростені Житомирської області, на ґрунті неприязних відносин, умисно схопив ОСОБА_10 рукою за обличчя та штовхнув її до приміщення гаража на бетоноване покриття. Після цього, повторив свій злочинний намір, схопивши потерпілу за волосся, внаслідок чого ОСОБА_10 впала на бетоноване покриття гаража вдруге. Далі, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 ще кілька разів штовхнув ОСОБА_10 об металеві гаражі, які знаходились поблизу, а потім штовхнув потерпілу в спину, від чого остання втративши рівновагу впала на асфальтоване покриття, а ОСОБА_7 наніс їй удар дерев`яною палицею по правій руці і удар в область тім`яної частини голови, чим заподіяв останній умисні тілесні ушкодження у вигляді ушитої рани в тім`яній області волосистої частини голови справа; синця в проекції правого плечового суглобу; синця по зовнішній поверхні верхньої і середньої треті правого плеча; синця по зовнішній поверхні нижньої треті правого плеча, верхньої і середньої треті правого передпліччя та в проекції правого ліктьового суглобу; семи синців по внутрішній поверхні у всіх третях правого плеча; трьох синців по внутрішній поверхні у всіх третях правого передпліччя; синця по долонній поверхні в проекції п`ясна кістки п`ятого пальця; семи синців по зовнішній поверхні лівого плеча і передпліччя в усіх третях; чисельних лінійних саден на фоні синців зовнішньої поверхні лівого передпліччя; двох синців по задній поверхні грудної клітки зліва в проекції 5-12 ребер між задньою пахвиною і навколо хребтовою лінією, в області попереку зліва; синця по внутрішній поверхні треті лівої гомілки; синця по внутрішній поверхні треті лівої гомілки; синця в проекції правої здухвинної ділянки, які згідно з висновками експерта № 237 від 20 вересня 2017 року та № 319 від 28 листопада 2017 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу, просила скасувати вирок, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з п.1ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою, зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення .

Основою мотивувальної частини вироку є аналіз і оцінка досліджених судом доказів. При ухваленні вироку мають одержати оцінку всі докази, розглянуті в судовому засіданні: як докази, на підставі яких суд визнав установленими ті або інші обставини, так і ті з них, через які суд дійшов висновку, що деякі обставини не мали місця в дійсності. Прийняття одних і відхилення, неврахування інших доказів судом має бути вмотивованим. Підставою неврахування доказів є відсутність відомостей про обставини кримінального правопорушення властивостей належності, допустимості або їх недостовірності.

Відповідно до вимог ч.1ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Переглядаючи вирок суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції щодо оцінки доказів, зібраних у кримінальному провадженні, від яких залежить юридична кваліфікація дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні інкримінованого злочину. Наведене є істотним порушенням кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 .

Стаття 409 КПК України визначає, що підставами для скасування та зміни судового рішення судом апеляційної інстанції серед іншого є істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор посилається на неправильну оцінку судом доказів, зібраних у кримінальному провадженні.

Згідно ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Як вбачається з вироку, суд визнав недопустимими висновки судово-медичних експертиз з тих підстав, що вони не містять конкретних посилань та категоричного ствердження про механізм нанесення тілесних ушкоджень, їх множинність (кількість), конкретний час заподіяння, відсутнє посилання від впливу якого саме тупого предмету могли бути завдані виявлені тілесні ушкодження та якими доказами підтверджується тривалість розладу здоров`я.

Визнаючи недопустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту від 23.11.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_10 , суд послався на те, що у ньому не відтворені обстановка, обставини та дії, з метою перевірки яких він проводився.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора щодо неналежної оцінки судом вказаних доказів, оскільки такий висновки є сумнівними, суперечливими та такими, що не є підставами, в розумінні ст.87 КПК України, для визнання доказів недопустимими.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції позбавлений можливості самостійно, з власної ініціативи, виправити зазначені порушення, виходячи з меж поданої апеляційної скарги та за відсутності клопотання про необхідність дослідження конкретних доказів, позиції прокурора в суді апеляційної інстанції, який визнав за неможливе постановлення нового вироку, колегія суддів, керуючись положеннями ч.6 ст.9 КПК України, вважає за необхідне призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Суду першої інстанції під час нового судового розгляду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі докази як сторони обвинувачення, так і сторони захисту на підтвердження або спростування висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, та прийняти законне і обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_7 скасувати. Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: