Справа № 947/3683/20
Провадження № 1-кс/947/1719/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Засульє Лубенського району Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді голови КС «Україна», одруженого, раніше не судимого, без постійного місця мешкання, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.5 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003743, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 жовтня 2013 року,за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ст.28, ч.5 ст.191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що кредитна спілка «Україна» створена у 1997 році та з цього часу здійснює свою діяльність в Одеській області на підставі статуту, затвердженого на загальних зборах 5 листопада 1997 року, нова редакція якого зареєстрована 4 серпня 2004 року.

26 лютого 2001 року на загальних зборах членів кредитної спілки «Україна» (протокол №6) ОСОБА_6 був призначений на посаду голови правління вказаної спілки.

На початку 2006 року ОСОБА_6 , володіючи якостями лідера, добрими організаторськими здібностями, з метою заволодіння чужим майном під виглядом законного надання фінансових послуг в сфері кредитування фізичних осіб, створив та очолив організовану групу.

Згідно розробленого плану ОСОБА_6 до створеної ним організованої групи для здійснення злочинів у якості безпосередніх виконавців на початку 2006 року були втягнуті посадові особи кредитної спілки «Україна» ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , а з червня 2006 року і ОСОБА_8 , які займали керівні посади у кредитній спілці «Україна» та призначались на ці посади за вказівкою ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_6 був встановлений повний контроль над діяльністю кредитної спілки «Україна».

У тому ж 2006 році ОСОБА_6 та іншими вищевказаними учасниками організованої групи був розроблений та підтриманий усіма злочинний план, спрямований на досягнення єдиної мети заволодіння грошовими коштами кредитної спілки «Україна».

Так, згідно розробленого плану, з каси кредитної спілки під виглядом видачі кредитів вилучались грошові кошти, при цьому кожному з учасників організованої групи була відведена певна роль та розподілені обов`язки, які були підтримані та беззаперечно виконувались кожним з учасників групи, а виникла внаслідок розкрадання недостача грошових коштів по касі кредитної спілки «Україна» приховувалась шляхом підроблення видаткових касових ордерів.

У відповідності із розробленим планом ролі кожного з учасників були визначені наступним чином:

ОСОБА_6 , будучи організатором та лідером організованої групи контролював та здійснював аналіз діяльності кредитної спілки, контролював розмір грошових коштів, що надійшли та після того, як у касі накопичувалась значна сума грошових коштів, надавав вказівку учасникам групи ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 незаконно вилучати з каси кредитної спілки «Україна» грошові кошти та розпоряджався засобами, здобутими злочинним шляхом.

ОСОБА_5 та ОСОБА_8 будучи учасниками організованої групи та довіреними особами ОСОБА_6 , займаючи посади голови правління кредитної спілки «Україна»- ОСОБА_5 в період часу з 29 березня 2004 року по 06 червня 2006 року, ОСОБА_8 - в період часу з 07 червня 2006 року по 07 травня 2008 року, переслідуючи єдину корисну мету, контролювали діяльність кредитної спілки, кожного дня звітували перед ОСОБА_6 про суму грошових коштів, що надійшли, безпосередньо надавали вказівки касирам видавати з каси спілки грошові кошти довіреним особами ОСОБА_6 , завіряли фіктивні видаткові касові ордери на видачу грошових коштів з каси спілки.

ОСОБА_7 , будучи учасником організованої групи, являючись головним бухгалтером кредитної спілки «Україна» та посадовою особою згідно з наказом №225 від 15 квітня 2004 року, виписував фіктивні витратні касові ордери, які передавав ОСОБА_9 , а з 07 червня 2006 року ОСОБА_8 для підписання. Крім того, з метою придання вигляду законної діяльності кредитної спілки з кредитування фізичних осіб, відображав прихід та видаток грошових коштів, рух кредитних договорів у бухгалтерських регістрах. А також вносив недостовірні дані у програму бухгалтерського обліку 1 С.

Стійкою організованою групою, очолюваною ОСОБА_6 на протязі 2006 2007 років у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановленими особами, що не входили до складу організованої групи, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження, скоєні наступні злочини.

На початку січня 2006 року (більш точна дата слідством не встановлена), ОСОБА_6 являючись лідером організованої групи, згідно розробленого плану злочинних дій, спрямованих на заволодіння майном кредитної спілки «Україна», надав вказівку учасникам організованої групи голові правління кредитної спілки «Україна» ОСОБА_9 та головному бухгалтеру вказаної спілки ОСОБА_7 незаконно вилучити з каси кредитної спілки «Україна» грошові кошти.

ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим положенням голови правління кредитної спілки «Україна» діючи у складі організованої групи згідно відведеної йому ролі, переслідуючи єдиний корисний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, в той же період часу, надав вказівку старшому касиру ОСОБА_10 яка не входила до складу злочинної групи, видавати з каси кредитної спілки грошові кошти ОСОБА_11 , пояснивши їй, що ОСОБА_11 уповноважений позичальниками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримати та доставити останнім грошові кошти, які необхідні для ведення бізнесу, оскільки вони знаходяться за межами м. Одеси.

Касири КС «України», які не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_5 та інших учасників групи, в період часу з 2006 2008 рік видали з каси кредитної спілки по внутрішніх видатково касовим ордерам, виписаним на ім`я підставних осіб грошові кошти на суму: 78 635 507 гривень.

В подальшому, скриваючи недостачу на вказану суму ОСОБА_7 , будучи головним бухгалтером вказаної спілки, згідно розробленого плану та відведеної йому ролі, виготовив підроблені видаткові касові ордери на ім`я позичальників, які є офіційними документами, що підтверджують факт отримання грошових коштів.

Продовжуючи свої злочині дії, реалізуючи єдиний злочинний умисел, за вказівкою ОСОБА_6 невстановлені особи у видаткових касових ордерах, які є офіційними документами, у графі «отримав» виконали записи про отримання вищевказаних грошових коштів та підписи від осіб, вказаних у ордерах, після чого ОСОБА_14 , яка не входила до складу організованої групи та не була обізнана про злочині дії, передала вказані підроблені ордери касирам для підписання та внесення у касову книгу у відповідності з вимогами бухгалтерського обліку кредитної спілки, в той час як касири передавали ОСОБА_5 внутрішні видатково касові ордери про видачу вищевказаних грошових коштів.

Таким чином ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи у складі організованої групи, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділи грошовими коштами кредитної спілки «України» на загальну суму 78 635 507 гривень, що у більш ніж 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Своїми діями, що виразилися у заволодінні грошовими коштами кредитної спілки «України», ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 191 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, організованою групою.

Цими ж діями, які виразились у складанні завідомо неправдивих документів вищевказаних видаткових касових ордерів, ОСОБА_5 у складі організованої групи вчинив службове підроблення, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України за кваліфікуючими ознаками: внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також складання неправдивих документів, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Уразі оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, остаточно питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному вирішується після його затримання та доставки до суду, тому строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному, якого оголошено в міжнародний розшук, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком встановленим ч.1 ст.197 КПК України (шістдесят днів).

Крім того, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177КПК України. Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, не з`являється на виклик прокурора, не з`являється до слідчого судді.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Разом з тим, у рішенні ЄСПЛ по справі «Кущ проти України», заява № 53865/11 від 03.12.2015 року (остаточне 03.03.2016) зазначено, що термін «обґрунтована підозра» у скоєнні злочину означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також див. рішення у справі «Влох проти Польщі», заява № 27785/95, п.108, ЕСНR 2000-ХІ).

Слідчий за погодження з прокурором звертається з клопотання обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищення, заховання речових доказів, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, незаконно впливу на потерпілих, вчинення іншого правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та наявність ризиків і обґрунтованої підозри.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку прокурора, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, розгляд клопотання у відсутності підозрюваного можливе лише у випадку, коли буде доведено, що підозрюваний оголошений в міжнародний розшук.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим за погодженням з прокурором 31.07.2014 року ОСОБА_5 складено повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.5 ст.191 КК України.

Крім того, органом досудового розслідування 27.12.2014 року винесена постанова про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_5 та відомості внесені до обліків УІЗ ГУНП в Одеській області.

Стосовно підозрюваного ОСОБА_5 співробітниками Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області заведено ОРС «Розшук» № 008203 від 30.12.2014 року.

Враховуючи викладене, а також те, що протягом тривалого часу розшукові заходи з метою встановлення місця знаходження підозрюваного не дали позитивного результату, в рамках даного кримінального провадження 07.02.2020 року було винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у міжнародний розшук.

Процедура міждержавного розшуку була врегульована Угодою про обмін інформацією у сфері боротьби зі злочинністю, укладеною 22.05.2009 року у м.Астана Казахстан.

Постановою Кабінету Міністрів України №44 «Про вихід з Угоди про обмін інформацією у сфері боротьби зі злочинністю» передбачено вихід із Угоди, і за умовами самої Постанови така Угода припинила дію 24.08.2015 року.

Тому, клопотання сторони обвинувачення повинно ґрунтуватись саме на тому, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Так, діючий КПК України не містить поняття «міжнародний розшук».

Разом з тим, діє Інструкція про порядок використання правоохоронними органами можливостей НЦБ Інтерполу в Україні в попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затверджена спільним Наказом № 3/1/2/2/2/2 від 09.01.1997 року МВС України, ГПУ, СБУ, ДМС, ДПА, яка визначає, що міжнародний розшук здійснюється з використанням каналів та можливостей Інтерполу.

Фактично відносини з координації розшуку підозрюваних, в тому числі і з країнами членами СНД Україна веде тільки в рамках міжнародної системи Інтерпол, тобто міжнародного розшуку.

Відповідно до матеріалів клопотання та встановлених в судовому засіданні фактів, інформації, яка міститься в базах даних Інтерполу щодо оголошення ОСОБА_5 у міжнародному розшуку, не має, а сторона обвинувачення обґрунтовує своє клопотання лише наявністю у кримінальному провадженні постанови слідчого від 07.02.2020 року про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук.

Таким чином, у зв`язку із ненаданням слідчому судді належних доказів перебування підозрюваного ОСОБА_5 в міжнародному розшуку, у слідчого судді відсутні правові підстави для задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Засульє Лубенського району Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді голови КС «Україна», одруженого, раніше не судимого, без постійного місця мешкання, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.5 ст.191 КК України відмовити.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1