Справа № 703/1652/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

адвоката ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла кримінальне провадження №001128 про обвинувачення ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, інваліда 3 групи, непрацюючого, несудимого,

за ч. 1 ст. 289 КК України,

у с т а н о в и в :

Досудовим слідством ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що він 15 травня 2017 року близько 22 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинковолодіння АДРЕСА_2 , незаконно заволодів мотоциклом «ИЖ-56», д/н НОМЕР_1 , вартістю 9403 грн., чим спричинив ОСОБА_11 шкоди на вказану суму.

Дії Хижняка органом досудового слідства кваліфіковані як незаконне заволодіння транспортним засобом, за що передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 289 КК України.

На такій кваліфікації дій ОСОБА_13 обвинувачення наполягало і під час судового розгляду кримінального провадження.

На підтвердження винуватості ОСОБА_13 у вчинені інкримінованого йому злочину, орган досудового слідства та сторона обвинувачення посилаються на такі докази:

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення в якому зазначено, що 15 травня 2017 року близько 22 год. 30 хв. невідома особа від будинковолодіння АДРЕСА_2 незаконно заволоділа його мотоциклом «ИЖ-56», д/н НОМЕР_1 ;

- протокол огляду місця події від 16 травня 2017 року з таблицею зображень до нього, яким зафіксовано місце події - будинковолодіння АДРЕСА_2 та зазначено про відсутність будь-яких слідів і предметів;

- протоколи огляду місця події від 16 травня 2017 року з таблицями зображень до них, якими зафіксовано місце, де виявлено викрадений мотоцикл «ИЖ-56», д/н НОМЕР_1 , його положення, технічний стан, також зафіксовані сліди пошкодження металевого паркану будинковолодіння АДРЕСА_3 ;

- показання потерпілого ОСОБА_11 про те, що 15 травня 2017 року невідомою особою від будинковолодіння АДРЕСА_2 був викрадений його мотоцикл «ИЖ-56» д/н НОМЕР_1 з коляскою;

- показання свідка ОСОБА_14 про те, що 15 травня 2017 року близько 22 год. він приїхав до свого дому разом з ОСОБА_15 на його мотоциклі «ИЖ-56», який залишили біля воріт і звідки він зразу ж був викрадений невідомою особою;

- показання свідка ОСОБА_16 про те, що 15 травня 2017 року відвідував свою сестру, яка проживає в с. Пастирське Смілянського району, повертався додому близько 22 год. і бачив, як на великій швидкості проїхав мотоцикл з коляскою по центральній вулиці, оскільки біля сільради вулиця освітлювалася, то він бачив, що за кермом мотоцикла був хлопець одягнутий у футболку з капішоном, похожий на ОСОБА_13 ;

- показання свідка ОСОБА_17 про те, що 15 травня 2017 року близько 22 год. вона разом з ОСОБА_18 перебувала біля сільради в с. Пастирське, коли на великі швидкості проїхав мотоцикл з коляскою.

- показання свідка ОСОБА_19 про те, що її внук ОСОБА_20 прийшов до неї близько 23 год. 15 травня 2017 року. Він був п`яний і зразу ж ліг спати.

- показання свідка ОСОБА_21 про те, що до нього 15 травня 2017 року приїхав його товариш ОСОБА_20 , який мешкає в с. Ташлик Смілянського району. Вони близько 18 год. разом пішли в сільський бар, де вживали горілку, яку запивали пивом. Перебуваючи в стані сп`яніння і ледве тримаючись на ногах вони на центральній автобусній зупинці розійшлися: ОСОБА_22 через поле пішов до себе додому, а ОСОБА_23 до своєї бабусі. ОСОБА_13 був одягнутий у куртку світло-сірого кольору, на голові бейсболка;

- показання свідка ОСОБА_24 що 15 травня 2017 року близько 22 год. вона почула сильний удар, характерний для дорожньо-транспортної пригоди. Вийшла на вулицю, увімкнула освітлення, але нікого не побачивши і нічого не почувши, подумала, що десь дальше по вулиці трапилась ДТП, вона пішла в будинок. Але згодом все ж таки вияснилось, що у її паркан в`їхав мотоцикл, який був викрадений у ОСОБА_11 . Ходили чутки, що мотоцикл викрав ОСОБА_13 і його бабуся відшкодувала їй заподіяні збитки.

Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки частина з них, як самі по собі, так і в сукупності не підтверджують прямо чи опосередковано існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті і сторона обвинувачення вину ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 К України не довела.

Одною із обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст. 91 КПК України є винуватість обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. незаконне заволодіння транспортним засобом (ст.289 КК) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантаження на інший транспортний засіб … Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз. Цей злочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування.

Згідно положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.ст.8,9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права. Відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 274 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Нечипорук і Йонкало проти України зазначено: якість доказів також береться до уваги, а також те, чи породжують обставини, за яких вони були здобуті, будь-які сумніви щодо їхньої надійності й точності.

У п. 65 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Коробов проти України, п. 43 рішення цього ж суду у справі Кобець проти України зазначено: при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі ж сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Обвинувачений ОСОБА_12 заперечуючи свою причетність до інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, надав суду показання про те, що в с. Пастирське Смілянського району мешкає його бабуся ОСОБА_19 . 15 травня 2017 року він вирішив навідати її і допомогти пофарбувати у її будинку вікно, так-як у неї алергія на фарбу. Також цього дня він зателефонував своєму знайомому в с. Пастирське Кучеру Денису, з яким домовилися про зустріч і прибувши в це село, відразу пішов до нього. Близько 18-19 год. цього ж дня вони з ОСОБА_25 пішли в сільський бар, де вживали спиртні напої: спочатку пиво, а потім горілку. Пили багато і він заснув прямо в барі за столом. Як він потрапив додому до бабусі не пам`ятає. Вночі його розбудили працівники поліції про щось розпитували, він відповідав на запитання і знову ліг спати. Наступного дня, вранці, коли він фарбував вікно, знову пришли працівники поліції, які повідомили про угон мотоцикла, який нібито він здійснив та про ДТП з його участю. Мотоциклами ніколи не цікавився, прав на керувати ними не має. Після вживання спиртних напоїв у барі с. Пастирське він не пам`ятає, як він прийшов до бабусі, то і пояснити працівникам поліції нічого не зміг. З яких підстав працівники поліції стали його підозрювати у викрадені мотоцикла, йому не відомо, оскільки на його тілі і на його одязі ніяких слідів, характерних для дорожньої аварії не було виявлено.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 15 травня 2017 року близько 22 год. він разом з ОСОБА_14 на своєму мотоциклі «ИЖ-56» під`їхали до його будинковолодіння по АДРЕСА_2 . Залишивши мотоцикл біля воріт та підійшовши до дверей будинку почули, як запрацював двигун мотоцикла. Запідозривши, що хтось його викрадає вони вибігли на вулицю і побачили, як мотоцикл віддаляється на великій швидкості. Замітив тільки, що за кермом сидів один чоловік, силует якого було видно, але впізнати його особу було не можливо. Вони побігли за мотоциклом і згодом почули звук, характерний для зіткнення мотоцикла з металевим парканом. Дійсно біля паркану ОСОБА_26 по АДРЕСА_3 , вони виявили мотоцикл, який був перевернутий догори колесами від зіткнення з металопрофільним парканом. Оглянувши місце дорожньої пригоди, вони нікого не виявили, хоча оцінюючи пошкодження металевого паркану і мотоцикла, зробили висновок, що його викрадач повинен був отримати тілесні ушкодження. Мотоцикл з місця пригоди він зразу забрав додому. Ніяких досліджень, експертиз по ньому поліція не проводила.

З ОСОБА_27 незнайомий. Бачив його 15 травня 2017 року в сільському кафе, де він разом з ОСОБА_28 відпочивали, там же були ще два хлопці, не місцеві, а із м. Сміла, вони працюють на демонтажі будівлі старої ферми.

Крім того, у судовому засіданні за клопотанням сторін були допитані свідки, які відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що 15 травня 2017 року близько 22 год. під`їхав разом з ОСОБА_29 на його мотоциклі «ИЖ» до свого будинковолодіння. Залишивши мотоцикл на вулиці вони зайшли в будинок і зразу ж почули, що запрацював мотор мотоцикла, запідозривши, що його хтось викрадає вони вибігли на вулицю. Затримати викрадача не встигли, побачили лише його силует у світлі фари. За кермом сидів один чоловік в темному одязі в колясці нікого не було. Коли бігли за мотоциклом то біля сільради зустріли двох дівчат, які повідомили, що за кермом мотоцикла був хлопець в темній куртці з капішоном;

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що 15 травня 2017 року близько 22 год. вона разом з неповнолітньою ОСОБА_18 прогулювалась по вулиці біля сільради в с. Пастирське Смілянського району і бачила, як на великій швидкості проїхав мотоцикл з коляскою. Вона знала, що він належить ОСОБА_30 , але за кермом був молодий хлопець, обличчя якого вона не бачила, худорлявої статури, одягнутий в олімпійку темного кольору, на голові була бейсболка. Через декілька хвилин прибіг ОСОБА_15 і повідомив, що його мотоцикл викрали та став кликати сусіда з транспортним засобом, щоб наздогнати викрадача. В цей час почули звук характерний для удар об металеву огорожу. Зрозумівши, що це зіткнувся його мотоцикл, ОСОБА_15 і всі вони побігли до місця зіткнення. Там дійсно був кинутий перевернутий доверху колесами мотоцикл Олійника. Нікого сторонніх не помітили.

З ОСОБА_13 не знайома, але цього вечора, близько 20 год. його бачила разом з ОСОБА_31 і ще одним хлопцем біля сільського кафе-бару. ОСОБА_13 був дуже п`яний і засипав за столиком, його будив ОСОБА_32 . Уточнив, що викраденим мотоциклом керував хлопець, який по тілобудові не похожий на ОСОБА_13 ;

Свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що 15 травня 2017 року до нього зайшов ОСОБА_20 , оскільки вони раніше домовлялись по телефону про зустріч. Через деякий час вони разом пішли в сільський бар, де вживали горілку, яку запивали пивом. Перебуваючи в стані сп`яніння і ледве тримаючись на ногах вони на центральній автобусній зупинці розійшлися: ОСОБА_22 через поле пішов до себе додому, а ОСОБА_23 до своєї бабусі, яка проживає поряд. Одягнутий був у куртку світло-сірого кольору, на голові бейсболка.

З ОСОБА_13 знайомий тривалий час, він ніколи не цікавився мотоциклами, за кермом мотоцикла його ніколи не бачив, на скільки йому відомо, керувати ним він не вміє. Коли вони розходилися, то ОСОБА_13 був сильно п`яний, ледве тримався на ногах. Про спробу викрадення мотоцикла у ОСОБА_15 дізнався 16 травня 2017 року від працівників поліції, які прийшли до нього додому. Був ними опитаний, розповів їм де був, с ким спілкувався напередодні, Чому працівники поліції запідозрили у викраденні мотоцикла у ОСОБА_15 йому не відомо.

Свідок ОСОБА_16 , являється помічником дільничного інспектора, вибраний громадою села, пояснив суду, що 15 травня 2017 року відвідував свою сестру, яка також проживає в с. Пастирське Смілянського району, повертався додому близько 22 год. і бачив, як на великій швидкості проїхав мотоцикл з коляскою по центральній вулиці, оскільки біля сільради вулиця освітлювалася, то він бачив, що за кермом мотоцикла був хлопець невисокого росту, худорлявої статури, одягнутий в чорну чи синю футболку. З ОСОБА_13 не знайомий, але під час розслідування справи та розгляді в суді його неодноразово бачив і стверджує, що за кермом мотоцикла, який був викрадений у ОСОБА_15 , був не ОСОБА_13 . Раніше він його ніколи не бачив, а покази про нього і його зовнішність надавав зі слів слідчого;

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що 15 травня 2017 року близько 23 год. до неї прийшов її онук ОСОБА_20 , який проживає з батьками в с. Ташлик Смілянського району. Він був у стані алкогольного сп`яніння і зразу ліг спати. Близько 2 год. 16 травня 2017 року до оселі прийшли працівники поліції, розбудили ОСОБА_23 , з яким про щось на вулиці розмовляли, а потім він знову ліг спати. На її запитання до працівників поліції: «Що сталося?», відповідь була така: «Розберемось». Прокинувшись вранці вона звернула увагу, що штани онука в нижній частині були забруднені і, знаючи, що після допомоги по господарству йому потрібно їхати додому, вирішила випрати штани. 16 травня 2017 року в першій половині дня, коли онук фарбував у її будинку вікно, знову прийшли працівники поліції і забрали його з собою у райвідділ. Ніяких подряпин, саден і інших тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_23 не було, одежа також була ціла, без пошкоджень. В селі пішли чутки, про крадіжку мотоцикла у ОСОБА_15 і що це міг зробити її онука - ОСОБА_23 , тому вона і відшкодувала збитки за пошкоджений паркан ОСОБА_33 ;

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснила, що 15 травня 2017 року близько 22 год. вона укладала дитину спати. В цей час почула сильний удар, характерний для дорожньо-транспортної пригоди. Вийшла на вулицю, увімкнула освітлення, але нікого не побачивши і нічого не почувши, подумала, що десь дальше трапилась ДТП, вона пішла в будинок. Через деякий час їй зателефонувала сусідка і повідомила що у них був викрадений мотоцикл, яким пошкоджено їй паркан. Знову вийшовши на вулицю побачила, що пошкоджено металопрофільний паркан її будинковолодіння, а поруч - перевернутий доверху колесами мотоцикл с коляскою, який належить ОСОБА_30 . До якого вона спочатку і пред`явила претензії за пошкодження паркану. Згодом по селі пішли чутки, що міліція підозрює у викрадення мотоцикла ОСОБА_12 і його бабуся через декілька днів відшкодувала їй збитки.

Суд, дослідивши докази надані прокурором на підтвердження обвинувачення ОСОБА_12 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, прийшов до висновку про недоведеність вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_12 виходячи з наступного:

Суд визнає показання вищевказаних свідків на досудовому розслідувані, на підтвердження доведеності вчинення обвинуваченим 15 травня 2017 року, інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, неналежними доказами, оскільки із їх показань не витікає, що дії, які зазначені у обвинувальному акті, вчинені саме ОСОБА_12 .

Суд також зазначає, що із показань, як потерпілого так і свідків не витікає, що саме ОСОБА_13 15 травня 2017 року близько 22 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинковолодіння №72 по вул. Миру в с. Пастирське Смілянського району, незаконно заволодів мотоциклом «ИЖ-56», д/н НОМЕР_1 , вартістю 9403 грн., чим спричинив ОСОБА_11 шкоди на вказану суму.

Показання потерпілого ОСОБА_11 у частині що: «Замітив тільки, що за кермом сидів один чоловік, силует якого було видно, але впізнати його особу було не можливо».

Показання свідка обвинувачення ОСОБА_34 про вчинення ОСОБА_13 вказаного злочину, спростовують доводи обвинувачення його ж категоричними показаннями в судовому засіданні: «…за кермом мотоцикла, який був викрадений у ОСОБА_15 , був не ОСОБА_13 . Раніше я його ніколи не бачив, а покази про нього і його зовнішність надавав зі слів слідчого.»

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора.

Суд наголошує, що прокурором не доведена належність вказаних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_12 інкримінованого йому злочину ( ст.ст. 92, 91 ч.1 п.2 КПК України).

Відповідно до ст.ст. 85, 92 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Обов`язок доказування належності доказів …. покладається на сторону, що їх подає.

Суд констатує, що ніхто із допитаних в судовому засіданні свідків, на показання яких, як на доказ вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, посилалась сторона обвинувачення, не вказав на ОСОБА_13 , як на особу, яку вони бачили на мотоциклі під час його викрадення.

Не здобуто досудовим слідством і інших доказів причетності ОСОБА_13 до незаконного заволодіння транспортним засобом Олійника.

Суд, відповідно до ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, тлумачить припущення, сумніви, що можуть виникати із показань потерпілого, свідків щодо доведеності вчинення ОСОБА_12 15 травня 2017 року, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, на користь ОСОБА_12 .

Крім того, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне:

- з протоколу огляду місця події від 16 травня 2017 року, складеного слідчим Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_35 на підставі повідомлення про правопорушення, за участі власника майна ОСОБА_11 (а. п. 87-89), вбачається, що здійснено огляд ділянки місцевості, розташованої біля будинковолодіння АДРЕСА_2 . В ході огляду будь-яких слідів чи предметів не виявлено. З місця події нічого не вилучено;

- з протоколів огляду місця події та огляду предмету від 16 травня 2017 року з таблицями зображень до них, складених слідчим Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_35 ( а.п.90-91,93-97) вбачається, що зафіксовано місце, де виявлено викрадений мотоцикла «ИЖ-56», д/н НОМЕР_1 , його положення на місцевості, технічний стан, також зафіксовані сліди пошкодження металевого паркану будинковолодіння АДРЕСА_3 ;

- з розписки ОСОБА_11 від 16 травня 2017 року вбачається, що він отримав на зберігання попередньо викрадений у нього мотоцикл «ИЖ-56», д/н НОМЕР_1 до вирішення питання по суті;

- з висновку про вартість майна, що вартість транспортного засобу «ИЖ-56», 1961 року випуску, д/н НОМЕР_1 становить 9403 грн.;

- з вимоги про судимість та довідки характеристики вбачається, що ОСОБА_12 , 1995 року народження до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, проживає в АДРЕСА_1 і характеризується позитивно.

Тобто інформація, яка зазначена в наданих стороною обвинувачення документах, також не містить доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_12 інкримінованого йому правопорушення.

Органом досудового розслідування не встановлені, прокурором не надані суду належні та допустимі докази для доведення вчинення ОСОБА_12 кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України і вичерпані можливості їх отримання (про що заявив прокурор в суді: що будь-яких доповнень у нього не має), а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_12 слід виправдати.

Інших достатніх та переконливих доказів, які би підтверджували обвинувачення ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 289 КК України сторона обвинувачення суду не надала, а надані докази суд вважає недостатніми для визнання винуватості особи.

Оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи, що на місцях викрадення та виявлення мотоцикла слідів взуття обвинуваченого, при його огляді слідів пальців рук та інших слідів, які б належали ОСОБА_12 , не виявлено, а також ту обставину, що на його одязі і взутті відсутні сліди контактування із залізним окрашеним парканом та відсутність висновку судово-медичної експертизи на предмет наявності у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень з урахуванням того, що мала місце дорожньо-транспортна пригода з пошкодженням мотоцикла (його перевертанням) та пошкодженням металопрофільного паркану, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України не доведена, оскільки не здобуто належних і допустимих доказів його причетності до вчиненого кримінального правопорушення.

Європейський Суд з прав людини зазначає, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.(п.146 справи "Барбера, Мессегуз и Джабардо проти Іспанії" від 06.12.98 року).

Суд також посилається на роз`яснення, які містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" № 5 від 29.06.90 року, в яких зазначено про недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення, і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок, а також на приписи ст. 62 Конституції України, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Таким чином, аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку що під час досудового розслідування у відповідності до вимог ст. 91 КПК України була доведена подія незаконне заволодіння транспортним засобом, встановлені та доведені в судовому засіданні час, місце, спосіб, вчинення кримінального правопорушення, однак беззаперечно не доведена вина обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом.

Тому суд зазначає про недостатність належних та допустимих доказів для постановлення обвинувального вироку щодо ОСОБА_13 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, так - як вина обвинуваченого у вчиненні цього злочину не доведена в судовому засіданні в межах висунутого обвинувачення, яке ґрунтується на припущеннях.

За результатами судового розгляду суд прийшов до висновку, що відносно ОСОБА_12 слід ухвалити виправдувальний вирок, оскільки не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК вчинене саме обвинуваченим виходячи з наступного:

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У відповідності до вимог ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При цьому суд зазначає, що протягом всього часу судового розгляду кримінального провадження сторонам були створені необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Вони мали рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Проаналізувавши в сукупності всі докази, які досліджені в судовому засіданні, виходячи з положення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини за ст. 17 КПК України, а саме того, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; положення ст. 62 Конституції України; положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на свободу та особисту недоторканість», розглянувши матеріали кримінального провадження у відповідності до вимог ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає, що підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, не вбачається, а тому ОСОБА_12 необхідно виправдати із-за недоведеності вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (зі змінами та доповненнями внесеними Протоколом № 11 від 11.05.1994 року, Протоколом № 14 від 13.05.2004 року), ст. 62 Конституції України, ст.ст. 17, 368, 369 -371, 373, 374 КПК України суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_12 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 289 КК України та виправдати його на підставі ст. 373 ч.1 п.2 КПК України - не доведено, що кримінальне правопорушення,передбачене ч.1 ст. 289 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_12 .

Речові докази: мотоцикл «ИЖ-56», д/н НОМЕР_1 , який переданий на зберігання потерпілому, залишити йому за належністю, звільнивши від зобов`язання по розписці про зберігання.

На вирок можуть бути подані апеляції до Черкаського апеляційного суду через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення. з а с у д и в :

Головуючий: ОСОБА_1