Справа № 273/517/20
Провадження № 1-кп/273/85/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Баранівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2020 року за №0000046 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жари Баранівського району Житомирської області, проживаючий по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, з професійно-технічною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом, 05.02.2020 близько 17 год. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 гужовим возом, лісовою дорогою їхали із с. Жари в с. Дубрівка, Баранівського району, Житомирської області.

В цей час, проїжджаючи у виділі 1 кварталу 41 Зеремлянського лісництва ДП «Баранівське ЛМГ» ОСОБА_4 помітив складені у штабелі дрова породи «дуб» та «вільха», які вирішив викрасти.

З метою реалізації свого умислу направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 , повідомив ОСОБА_6 завідомо неправдиву інформацію, про те, що вказані дрова йому дозволив забрати майстер лісу ДП «Баранівське ЛМГ» і попросив ОСОБА_6 йому у цьому допомогти, на що останній погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи протиправний характер свого діяння, бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , який не був обізнаний з його злочинним діями, перебуваючи у виділі 1 кварталу 41 Зеремлянського лісництва ДП «Баранівське ЛМГ», завантажили на гужовий віз деревину дров`яну непромислову (НП) 1 групи породи «дуб» об`ємом 0,904 м3 вартістю 379,68 грн. та деревину дров`яну непромислову (НП) 2 групи породи «вільха» об`ємом 0,606 м3, вартістю 181,80 грн., після чого покинули місце події.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши ДП «Баранівське ЛМГ» матеріальної шкоди на загальну суму 561,48 грн.

28.02.2020 року в м.Баранівка між ДП «Баранівське лісомисливське господарство» в особі ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим, у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 471 КПК України.

Згідно даної угоди, потерпілий з однієї сторони та підозрюваний з другої сторони дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та повністю відшкодував завдану шкоду потерпілій стороні ДП «Баранівське ЛМГ».

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

Отримана згода потерпілого та підозрюваного на призначення вищевказаного покарання.

В угоді про примирення передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_4 та представнику потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та представником потерпілого угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим, підозрюваним або обвинуваченим.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, згідно із ч.3 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Узгоджена угодою про примирення міра покарання для ОСОБА_4 , з урахуванням його характеризуючих даних відповідає чинному законодавству.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди про примирення та наслідки її невиконання.

Оскільки умови угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Арешт на майно не накладався.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 28 лютого 2020 року укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та Державним підприємством «Баранівськие лісомисливське господарство» в особі ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000046, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2020 року

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.)

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази, а саме деревина дров`яна непромислова (НП) 1 групи породи «дуб» об`ємом 0,904 м3 та деревина дров`яна непромислова (НП) 2 групи породи «вільха» об`ємом 0,606 м3, які передані на відповідальне зберігання для ДП «Баранівське ЛМГ» залишити останньому за належністю.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення рішення апеляційним судом.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості потерпілий має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя ОСОБА_1