Справа № 536/194/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: - ОСОБА_1 ,

при секретарі: - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: - ОСОБА_5 ,

потерпілої: - ОСОБА_6 ,

цивільних позивачів: - ОСОБА_7 ,

- ОСОБА_8

представника цивільних позивачів - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці, в залі суду, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення повторної судової транспортно-трасологічної автотехнічної експертизи. Клопотання зокрема обґрунтовано тим, що в судовому засіданні були-досліджені письмові докази, зокрема:
- слідчі експерименти з потерпілими, свідками, водіями, під час яких були отримані додаткові вихідні данні про обставини ДТП.
- висновки судових автотехнічних експертиз, які були проведені експертами Полтавського відділення ХНДІСЕ ім. засл.проф. ОСОБА_10 та інші письмові докази.
- Допитані експерти, які проводили зазначені автотехнічні експертизи, з приводу їх проведення.
Так, у висновках додаткової судово-автотехнічної експертизи № 129 від 26.01.2018 року зазначено: «в даній дорожній обстановці визначити експертним шляхом технічну можливість з боку водія автомобіля «GELLY MR 7151 А» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_11 запобігти зіткненню з автомобілем «FORD TRANSIT» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 не представляється можливим з мотивів викладених в дослідницькій частині висновку експертизи. В даній дорожній обстановці встановити експертним шляхом чи вбачаються в діях водія автомобіля «GELLY MR 7151 А» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_11 невідповідності вимогам «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП не представляється можливим з мотивів викладених в дослідницькій частині висновку експертизи. В даній дорожній обстановці визначити експертним шляхом технічну можливість з боку водія автомобіля «FORD TRANSIT» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 запобігти зіткненню з автомобілем «GELLY MR 7151 А» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_11 , не представляється можливим з мотивів викладених в дослідницькій частині висновку експертизи. В даній дорожній обстановці встановити експертним шляхом чи вбачаються в діях водія «FORD TRANSIT» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 невідповідності вимогам «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, не представляється можливим з мотивів викладених в дослідницькій частині висновку експертизи.»
В дослідницькій частині зазначеного висновку експертами зазначено, що «...виходячи з даних, які надав свідок ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту 15.01.2018 року з врахуванням розташування в повздовжньому напрямку слідів деформації дорожнього покриття, місце зіткнення автомобілів «GELLY MR 7151 А» та «FORD TRANSIT» знаходяться в повздовжньому напрямку на відстані 8.5 м ... 8.8 м (20.0 - (11.2 м...11.5 м) за місцем початку слідів деформації дорожнього покриття (див. нижче схему № 1), що не узгоджується з висновками транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 1210/1211 від 08.04.2016 року (див. вище) в частині визначеного експертом розташування місця зіткнення, до того ж слід зазначити, що з фізичної точки зору не можливо, оскільки сліди деформації дорожнього покриття від частин автомобілів «GELLY MR 7151 А» та «FORD TRANSIT» не могли утворитися раніше ніж відбулося зіткнення зазначених транспортних засобів. Дана обставина свідчить про технічну неспроможність даних, які надав свідок ОСОБА_12 в частині розташування в повздовжньому напрямку місця зіткнення відносно е/о № 35 і по цій причині, всі дані, які були отримані під час проведення слідчого експерименту 15.01.2018 року з врахуванням вказаного свідком ОСОБА_12 місця зіткнення не можливо використовувати при подальшому дослідженні, оскільки використання технічно неспроможних даних може привести до помилкових висновків.» Крім того, експертами в дослідницькій частині зазначено, що дані які надав свідок ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту 15.01.2018 року не можливо використовувати в подальшому по причині їх технічної неспроможності в частині розташування місця зіткнення, серед яких дані щодо розташування автомобіля «GELLY MR 7151 А» відносно меж проїзної частини дороги в момент початку маневру повороту ліворуч автомобілем «FORD TRANSIT», то відповісти на поставлені слідчим питання в постанові про призначення додаткової експертизи, експерти не можуть.
Звертав увагу суду на той факт, що інші вихідні дані, які були отримані під час проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_12 , експертами не визнані технічно неспроможними.
Крім того, у висновках судової автотехнічної експертизи № 750 від 27.09.2016 року, яка була призначена та проведена по вихідним даним, отриманими в тому числі при проведенні слідчих експериментів з водіями ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , в даних отриманих під час проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 зазначено, що «місце зіткнення знаходиться на а/д «Хорол-Семенівка-Кременчук» на смузі зустрічного руху, на відстані 10.8 м в повздовжньому напрямку за е/о № 35 та на відстані 2 м від лівого краю проїзної частини дороги.» В той же час відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та план-схеми до нього від 15.10.2015 року, початок лівого сліду деформації покриття дороги, розташований на відстані 0.9 м від лівого краю проїзної частини, початок правого сліду деформації покриття дороги розташований на відстані 1.2 м від лівого краю проїзної частини (позначка № 4 на план-схемі). Таким чином різниця між місцем зіткнення, вказаним свідком ОСОБА_11 під час проведення з ним слідчого експерименту та план схемою до протоколу огляду від 15.10.2015 року становить 2-(0.9 м... 1.2 м): 1.1 ... 0.8 м. від лівого краю проїзної частини. Однак, експертом покази свідка ОСОБА_11 щодо невідповідності місцю зіткнення в поперечному напрямку безпідставно визнані технічно спроможними.
У висновках додаткової судової автотехнічної експертизи № 464 від 27.09.2017 року, яка була призначена та проведена по вихідним даним, отриманими в тому числі при проведенні слідчих експериментів з потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , в даних отриманих під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 зазначено, що «місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на лівій смузі руху по відношенню до напрямку руху автомобілів «FORD TRANSIT» д.н.з. НОМЕР_2 і «GELLY MR 7151 А» д.н.з. НОМЕР_1 (на смузі зустрічного руху), на відстані 2.1 м від лівого краю проїзної частини дороги та на відстані 12.5 м за електроопорою № 35». А в даних отриманих під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_13 зазначено, що «місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на лівій смузі руху по відношенню до напрямку руху автомобілів «FORD TRANSIT» д.н.з. НОМЕР_2 і «GELLY MR 7151 А» д.н.з. НОМЕР_1 (на смузі зустрічного руху), на відстані 2 м від лівого краю проїзної частини дороги та на відстані 13 м за електроопорою № 35». Таким чином різниця між місцем зіткнення, вказане потерпілою ОСОБА_6 під час проведення з нею слідчого експерименту та план схемою до протоколу огляду від 15.10.2015 року становить 2.1 м - (0.9 м... 1.2 м) = 1.2 ... 0.9 м. від лівого краю проїзної частини та 12.5 м - (11.2... 11.5) = 1.3... 1 м в повздовжньому напрямку від електроопори № 35. А різниця між місцем зіткнення, вказане потерпілим ОСОБА_8 під час проведення з ним слідчого експерименту та план схемою до протоколу огляду від 15.10.2015 року становить 2.0 м - (0.9 м... 1.2 м) = 1.1 ... 0.8 м від лівого краю проїзної частини та 13 м - (11.2... 11.5)= 1.8...1.5 м в повздовжньому напрямку від електроопори № 35. Зазначені розбіжності експертом в дослідницькій частині висновку були визнані допустимими і враховувалися в подальших розрахунках.
Зазначав, що при аналогічних даних щодо розташування місця зіткнення, яке вказали потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_12 під час слідчих експериментів, показання потерпілих визнані технічно спроможними, а показання свідка ОСОБА_12 чомусь визнані технічно неспроможними. Хоча у всіх випадках є суттєва різниця між розташуванням місця зіткнення та слідами деформації покриття дороги, зазначеної на план- схемі до протоколу огляду місця події від 15.10.2015 року, як в подовжньому так і в поперечному напрямках.
Під час допиту в судовому засіданні експерту ОСОБА_14 були поставлені певні питання, щодо механізму утворення слідів на проїзній частині під час зіткнення транспортних засобів та послідовність їх утворення. На зазначені питання експертом були надані відповіді, що спочатку відбувається первинний контакт, деформації, потім утворення слідів. Крім того, експерт підтвердив свої висновки, в тому числі і стосовно визначення ним місця зіткнення ТЗ перед початком слідів деформацій дорожнього покриття, (висновок 1210/1211 від 08.04.2016 року) Надаючи відповідь на питання щодо визначення місця зіткнення потерпілими під час слідчих експериментів після початку утворення слідів деформації дорожнього покриття, експерт надав відповідь, що в цій частині покази потерпілих не впливають на висновок експертизи, але не зміг обґрунтувати свою відповідь.
Під час судового розгляду до Харківського НДІСЕ була направлена ухвала суду від 27.01.2020 року, про зобов`язання експертів Харківського НДІСЕ надати письмову відповідь на поставлені питання щодо висновків № 750 судової автотехнічної експертизи від 27.09.2016 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0000979, з метою уточнення даних висновків, складених експертом ОСОБА_15 . В цій ухвалі були поставлені певні питання, щодо яких необхідно надати відповідь.
27.02.2020 року, під час судового засідання, досліджувалися відповіді на поставлені питання в ухвалі суду від 27.01.2020 року, провідного експерта ОСОБА_14 . Полтавського відділення Харківського НДІСЕ, щодо висновків № 750 судової автотехнічної експертизи від
27.09.2016 року, проведеної експертом ОСОБА_15 . На поставлені питання були надані неповні відповіді, зокрема по шостому та сьомому питаннях зазначено, що вказані в ухвалі питання відносяться до конкретної експертизи, яка проводилася експертом ОСОБА_15 , тому відповіді на них може надати лише особа, яка склала висновок експерта, а саме ОСОБА_15 з врахуванням фактичних обставин пригоди, вихідних даних, заданих в постанові(ухвалі) для проведення експертизи та методичних підходів при проведенні дослідження.
Таким чином, експертами при проведенні автотехнічних експертиз, вибірково були використані вихідні дані, отримані органом досудового розслідування, а тому висновок судової автотехнічної експертизи № 750 від 27.09.2016 року та висновок комісійної додаткової судової-автотехнічної експертизи № 129 від 26.01.2018 року є неправильними і не відповідають обставинам справи, що свідчить про упередженість експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. Бокаріуса М.С.
Прокурор ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_6 , цивільні позивачі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представник ОСОБА_9 просили суд відмовити в задоволенні клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд задовольнити клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи та клопотання ОСОБА_16 приходить наступного висновку.

З обґрунтування клопотання зазначено, що експерти вибірково використовували вихідні дані отримані органом досудового розслідування є неправильними і не відповідають обставинам справи, що свідчить про упередженість експертів.
Таке обґрунтування зводиться до незгоди з висновками експертів, та за своєю суттю порушенні питання у клопотанні є дублюванням обставин, які вже неодноразово досліджувалися експертами та з яких складено відповідні висновки, а саме висновок судової автотехнічної експертизи № 750 від 27.09.2016 року та висновок комісійної додаткової судової-автотехнічної експертизи № 129 від 26.01.2018 року. В такому випадку комісійною додатковою судовою автотехнічною експертизою досліджено більш детально обставини події, а тому підстав для повторного призначення експертизи відсутні, більш того надання нових вихідних даних не передбачається.
Суд зауважує, що відповідно до ст.101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

Висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими. В даній справі вихідні дані, які двічі надавалися експертам судом не визнані недопустимими, що ще раз підтверджує про відсутність необхідності у проведенні додаткової експертизи.

Крім цього, висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Сторони можуть вказувати на обставини встановлені експертом, але з якими вони не погоджуються. Якщо суд за наслідками розгляду справи, враховуючи таку незгоду сторін, дійде до висновку щодо незгоди з висновком експерта, він дасть оцінку такій події і вмотивує це у своєму рішенні.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що по справі проведено відповідні експертизи в т.ч. і комплексну, нових вихідних даних суду не надано, а тому суд не вбачає підстав для проведення повторної експертизи.

Керуючись ст. 101 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про призначення повторної судової транспортно-трасологічної автотехнічної експертизи відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає .

СуддяОСОБА_1