Слідчий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/67/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року слідчий суддя Ржищівського міського суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі судових засідань Ржищівського міського суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках розслідування кримінального провадження № 0000032 від 19 березня 2020 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

3 квітня 2019 року слідчий СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000032 від 19 березня 2020 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що до Ржищівського ВП надійшла заява ОСОБА_4 , про те, що його колишня співмешканка ОСОБА_6 , 3 березня 2020 року без його дозволу уклала договори дарування своєму сину ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,0061 га з кадастровим номером :69:017:0036 та нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , які він придбав за свої кошти в 2014 році у сумі 40 000 доларів США і які по документам були оформлені на ОСОБА_6 .

Будучи допитаний як потерпілий, ОСОБА_4 показав, що у 1994 році він був зареєстрований як фізична особа-підприємець та займався роздрібною торгівлею товарів для саду та городу. 21 лютого 2012 року отримав ліцензію Міністерства аграрної політики та продовольства України про дозвіл на торгівлю пестицидами та агрохімікатами (тільки регуляторами росту рослин). З 2000 року на ринку в м. Ржищів він мав торгову точку та торгував зазначеним майном. З жовтня 2013 року він почав проживати разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем її проживання, що в АДРЕСА_2 . На початку 2014 року ОСОБА_4 вирішив придбати магазин, що розташований в районі ринку по АДРЕСА_1 , та згодом придбав приміщення зазначеного магазину. Так, 15 березня 2014 року було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, який укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , однак грошові кошти за вказаний магазин були особисто ОСОБА_4 . За магазин 14 березня 2014 року ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 40 000 доларів США. Вказана сума грошових коштів була вартістю магазину та земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Грошові кошти ОСОБА_4 передавав ОСОБА_8 в приміщенні агенції нерухомості, що знаходиться в АДРЕСА_3 , в присутності працівника агенції нерухомості ОСОБА_9 . За послуги ОСОБА_4 передав ОСОБА_10 гроші в сумі 500 доларів США. Після передачі грошових коштів потерпілий разом з ОСОБА_8 одразу направилися до нотаріуса, приміщення якого знаходилось недалеко від агенції та там нотаріально оформили договір купівлі-продажу земельної ділянки та приміщення магазину. Оскільки ОСОБА_4 був офіційно одружений з ОСОБА_11 , та відносини між ними суттєво погіршилися через стосунки з ОСОБА_6 , то ОСОБА_6 почала вмовляти потерпілого записати магазин на неї, а після розлучення з дружиною вона пообіцяла переписати магазин або на ОСОБА_4 або на його доньок. Спочатку ОСОБА_4 не погоджувався на це, однак ОСОБА_12 постійно його умовляла та казала, що так буде краще, і що їй нічого не потрібно, та вона розуміє, що цей магазин купує ОСОБА_4 . Тому право власності на магазин та земельну ділянку було оформлено на ОСОБА_6 . З 2012-2013 років по квітень-травень 2014 року ОСОБА_12 працювала на посаді медсестри Ржищівського геріатричного пансіонату, проживала на заробітну плату, грошей вона ніяких не мала, заощаджень у неї ніяких не було. Її син ОСОБА_13 у 2013 році закінчував навчання та також грошових коштів не заробляв. Коли ОСОБА_12 звільнили з пансіонату через скорочення штату, ОСОБА_12 почала працювати в магазині. Грошові кошти вона отримувала від ОСОБА_4 при проведенні торгів у магазині. В магазин ОСОБА_12 ніяких власних коштів не вкладала ні в товар, ні в приміщення, оскільки ніяких коштів вона не мала. Спочатку ОСОБА_4 проживав з ОСОБА_6 нормально, мали нормальні відносини. У квітні 2018 року, коли мама ОСОБА_12 була при смерті, ОСОБА_14 сказала матері, що не може дочекатись, коли вона помре, тоді ОСОБА_4 одразу зрозумів, що ОСОБА_14 не та, за кого себе видає та що жити з нею більше не зможе. У квітні 2018 року ОСОБА_4 сказав ОСОБА_6 , що жити з нею більше не може та сказав, що так як вона і обіцяла, має переписати магазин на дітей. Окрім цього, ОСОБА_4 на ОСОБА_15 записав автомобіль, який придбав раніше самостійно. ОСОБА_6 сказала, що поверне автомобіль пізніше, однак так його і не повернула, а наразі ОСОБА_12 продала вказаний автомобіль. З того часу відносини зіпсувались, ОСОБА_12 постійно обіцяла повернути документи та переписати належне ОСОБА_4 майно (магазин та автомобіль) на його доньку, однак так цього і не зробила. Документи на магазин перебували за місцем проживання ОСОБА_12 , оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проживали спільно. З літа 2018 року ОСОБА_4 почав спільно проживати з ОСОБА_16 за місцем його проживання та разом з нею продавав товари на ринку в м. Ржищів. 7 лютого 2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в магазині був конфлікт з приводу документів на магазин, та вона викликала працівників поліції, а потім при працівниках поліції пообіцяла віддати документи на магазин 12 лютого 2020 року. 12 лютого 2020 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_17 з двома чоловіками нанесли ОСОБА_4 тілесні ушкодження в приміщенні магазину. Після даних подій ОСОБА_6 змінила замки в магазині та ОСОБА_4 не може забрати власне майно. В період часу з 12 лютого 2020 року по 4 березня 2020 року ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні після його побиття сином ОСОБА_12 та двома молодиками в приміщенні магазину «Садовод». Коли ОСОБА_4 виписався з лікарні він почав збирати документи для подачі до суду позову, відповідачем мала бути ОСОБА_6 , однак перед самим поданням позову до суду йому стало відомо, що магазин переоформлено на ОСОБА_13 . ОСОБА_12 про переоформлення магазину на сина нічого ОСОБА_4 не казала. Всі ці дії прямо підтверджують шахрайські наміри ОСОБА_6 , так як магазин та земельну ділянку ОСОБА_6 повертати ОСОБА_4 не збирається, а все майно переписала на свого сина ОСОБА_7

3 березня 2020 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено договори дарування земельної ділянки з кадастровим номером :69:017:0036 та нежитлового приміщення, що знаходяться в АДРЕСА_1 , які посвідчено приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_18

25 березня 2020 року до Обухівського ВП ГУНП в Київській області від ОСОБА_4 надійшов цивільний позов у сумі вартості приміщення магазину та земельної ділянки, що знаходяться в АДРЕСА_1 .

25 березня 2020 року до Обухівського ВП ГУНП в Київській області від ОСОБА_4 надійшло клопотання про накладення арешту на майно, а саме земельну ділянку та приміщення магазину, що знаходяться в АДРЕСА_1 , з метою запобігання їх подальшого відчуження до вирішення справи по суті.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому ци м Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпеченн я збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З метою збереження слідової інформації, встановлення всіх обставин кримінального провадження, забезпечення збереження речових доказів, які є об`єктом кримінально протиправних дій, є необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке на праві власності належать ОСОБА_7 .

Слідчий СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 просила задовольнити клопотання про накладення арешту на майно та накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :69:017:0036 та приміщення магазину, що знаходяться в АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання відбувся без повідомлення підозрюваного та власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

В судовому засіданні слідчий СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України, матеріалами клопотання (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань), а також слідчим доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, а також про те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно: земельна ділянка з кадастровим номером :69:017:0036 та приміщення магазину, що знаходяться в АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_7 , має власника і є об`єктом кримінально протиправних дій, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Крім того, слідчим доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а саме: ризик відчуження даного майна.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст. ст. 132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного прокурором клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 110, 131-132, 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках розслідування кримінального провадження № 0000032 від 19 березня 2020 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :69:017:0036 та приміщення магазину, що знаходяться в АДРЕСА_1 , які на праві власності належать ОСОБА_7 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали оголошено о 10 год 00 хв 8 квітня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1