У Х В А Л А Справа № 932/1960/20

Провадження № 1-кс/200/1064/20

21 лютого 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтресах підозрюваного ОСОБА_4 , про скасування повідомлення про підозру, -

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2020 року до суду надійшла скарга захисника ОСОБА_3 , який діє в інтресах підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до якої він прохає визнати незаконним та необгрунтованим вручення повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361 КК України ОСОБА_4 та зобов`язати уповноважену особу Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 скасувати повідомлення ОСОБА_4 про підозру, і виключити відомості про неї з ЄРДР.

Скаргу обґрунтовує наступним чином. Так, СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000050, що відкрито 09 вересня 2019 року за ознаками складів злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 361 КК України. 03 грудня 2019 року його підзахисному ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361 КК України. Повідомлення про підозру вручено слідчим СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 . Відповідно до цього повідомлення, ОСОБА_4 , у період часу з 19 грудня 2018 року по 12 лютого 2019 року, використовуючи підроблений паспорт на ім`я ОСОБА_8 , вчинив дії із працевлаштування до відділу у м. Дніпрі Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на посаду державного кадастрового реєстратора і отримання посиленого сертифікату відкрито ключа доступу до Державного земельного кадастру, що кваліфіковано слідчим за ч. 4 ст. 358 КК України. Після працевлаштування ОСОБА_4 під ім`ям ОСОБА_8 на посаду державного кадастрового реєстратора відділу у м. Дніпрі Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, він, за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, не дивлячись на його відсутність на робочому місці у період часу з 17 січня 2019 року і до тепер, і не виконання ним функцій державного реєстратора, вчинив дії із заволодіння коштами державного бюджету у сумі 84 089 гривень 40 копійок у вигляді заробітної плати, які були перераховані на його картковий рахунок у АТ «Ощадбанк». Ці дії його підзахисного кваліфіковані слідчим за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191 КК України. Окрім цього, ОСОБА_4 інкримінується пособництво у несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої системи, шляхом вчинення дій по проведенню державної реєстрації земельної ділянки, площею 0,4044 га, кадастровий номер :08:835:0039 за ОСОБА_9 , внаслідок чого вказана земельна ділянка протиправно вибула із комунальної власності територіальної громади м. Дніпрі. Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361 КК України. Підозру вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки об`єктивні докази вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів відсутні. Підозра ґрунтується виключно на впізнанні ОСОБА_4 працівницею Держгеокадастру ОСОБА_10 , яка при допиті повідомила, що він схожий на особу, що приходила працевлаштовуватись на роботу державним реєстратором. Отже, цей свідок не впевнена в тому, що ОСОБА_4 є тією особою, яка приходила працевлаштовуватись на роботу державним реєстратором. Свідок ОСОБА_11 при допиті також повідомив, що він не впевнений в тому, що саме ОСОБА_4 є тією особою, яка приходила отримувати електронний ключ. Аналогічними є і покази свідка ОСОБА_12 . Перед початком проведенням слідчої дії у вигляді впізнання, ОСОБА_4 тривалий час тримали у коридорі, де повз нього постійно проходили невідомі йому особи. ОСОБА_4 впізнав тих осіб, які зображені на фотографіях у протоколах впізнання, як тих, що проходили повз нього у коридорі в день впізнання. Верховний Суд висловив свою правову позицію у постанові по справі № 761/2021/16-к від 18 грудня 2019 року про те, що протоколи впізнання особи, яка попередньо продемонстрована потерпілому, є недопустимими доказами. Впізнання ОСОБА_4 проводилось 03 грудня 2019 року, у день його затримання в порядку ст. 208 КПК України, із аналогічним порушенням, оскільки свідки могли бачити ОСОБА_4 у коридорі відділку поліції, де він тривалий час очікував проведення слідчих дій. Один із керівників Держгеокадастру ОСОБА_13 , поруч із кабінетом якої знаходився кабінет державного реєстратора з прізвищем ОСОБА_8 , повідомила, що не впізнає фотознімок ОСОБА_4 , як тієї особи, яка представлялась ОСОБА_8 при працевлаштуванні до відділу. Аналогічним чином, не впізнала ОСОБА_4 , як ОСОБА_8 , і свідок ОСОБА_14 , що свідчить про необгрунтованість та передчасність підозри. Отже, уся підозра грунтується виключно на показаннях свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , хоча решта зібраних стороною обвинувачення доказів спростовують причетність ОСОБА_4 до вчинення злочинів. Крім цього, затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України 03 грудня 2019 року є протиправним, оскільки йому, як протиправні, інкримінуються ті дії, що вчинені роком раніше, тобто у період часу з 19 грудня 2018 року по 12 лютого 2019 року. Вважає, що внаслідок незаконного затримання в порядку ст. 208 КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_4 здійснено у непроцесуальний спосіб. Цей висновок обґрунтовує позицією ЄСПЧ у справі «Корнійчук проти України».

У зв`язку із тим, що затримання його підзахисного було незаконним, а повідомлення про підозру не обґрунтовано об`єктивними доказами, звернувся до слідчого судді із цією скаргою, посилаючись на рішення ЄСПЧ у справах «Нечипорук та Йонкало проти України», «Расул Джафаров проти Азербайджану».

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник скаргу підтримали та прохали задовольнити. Пояснення надали аналогічні її тексту. Додатково пояснили, що 03 грудня 2019 року ОСОБА_4 затримали за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361 КК України. На момент його затримання ніяких доказів вчинення злочину не було, а саме затримання, через рік після вчинення інкримінованих діянь, є не законним. Працівники Держгеокадастру не впізнають ОСОБА_4 як ОСОБА_8 . Впізнання ОСОБА_4 проведено із порушенням, оскільки ті свідки, яким пред`являлись його фотознімки для впізнання його, як ОСОБА_8 , у день впізнання, перед початком цієї слідчої дії, бачили його у коридорі, у відділку поліції. ОСОБА_4 не має ніякого відношення до вчинення злочину, у нього не відбирались зразки почерку та підпису для проведення почеркознавчої експертизи на предмет належності йому підпису у документах, що складені державним реєстратором ОСОБА_8 . При обшуку у нього вилучили блокноти. На цей час слідчим суддею задоволено клопотання сторони обвинувачення та продовжено строк досудового розслідування.

Слідчий та прокурор заперечували проти задоволення скарги та прохали в ній відмовити. Пояснили, що затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України вважають правомірним. Підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361 КК України, грунтується, серед іншого, на показах значної кількості свідків, якими є офіційно працевлаштовані в Держгеокадастрі особи. Так, з 14 допитаних свідків, половина впізнала ОСОБА_4 як ту особу, що працевлаштувалась до Держгеокадастру на посаду державного реєстратора, під ім`ям ОСОБА_8 . При обшуку у ОСОБА_4 вилучено не тільки блокноти, а й телефони, інформація в яких також може бути використана, як доказ вчинення ним інкримінованих злочинів. На цей час проводиться низка слідчих дій, зокрема, призначено почеркознавчу експертизу з метою встановлення того факту, чи є ОСОБА_4 тією особою, яка підписувала рішення державного реєстратора ОСОБА_8 . Ніяких порушень при проведенні впізнання допущено не було, а твердження захисника про такі порушення, жодними доказами не доводяться.

Відповідно до вимог п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Відповідно до вимог ч. 3 цієї статті, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, заслухавши пояснення захисника та підозрюваного в її обґрунтування, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000050, що відкрито 09 вересня 2019 року за ознаками складів злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 361 КК України. В межах цього кримінального провадження, 03 грудня 2019 року, слідчим СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 здійснено, у порядку ст. 208 КПК України, затримання ОСОБА_4 , за підозрою у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 191 КК України. Підставою для затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України слідчим визначено те, що існують обставини, які вказують на вчинення ним, щойно, вказаних злочинів. Погодитись із таким висновком слідчого не можливо, оскільки, згідно із повідомленням про підозру, що вручено ОСОБА_4 того ж дня, - 03 грудня 2019 року, йому інкримінується використання у період часу з 19 грудня 2018 року по 12 лютого 2019 року, завідомо підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_8 , з метою працевлаштування на посаду державного кадастрового реєстратора відділу у м. Дніпрі Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області під його ім`ям, та отримання електронного ключа для доступу до Державного земельного кадастру; заволодіння грошовими коштами державного бюджету на суму 84 089,40 гривень у період часу з 17 січня 2019 року по 03 грудня 2019 року, під виглядом заробітної плати особі, яка у дійсності не виконувала функції державного реєстратора і була відсутня на робочому місці; пособництві у незаконному втручанні 12 лютого 2019 року в роботу автоматизованої системи Державного земельного кадастру, шляхом реєстрації за ОСОБА_9 права власності на земельну ділянку, площею 0,4044 га, кадастровий номер № :08:835:0039, що протиправно вибула із комунальної власності територіальної громади м. Дніпра. При цьому, як зазначено у повідомленні про підозру ОСОБА_4 слідчим ОСОБА_7 , дії із незаконного заволодіння підозрюваним грошовими коштами державного бюджету вчинено ним за сприяння невстановлених ним осіб після 17 січня 2019 року, тобто після винесення наказу про зарахування ОСОБА_8 до штату Держгеокадастру на посаду державного кадастрового реєстратора, шляхом відкриття в АТ «Ощадбанк» рахунку № НОМЕР_1 , для перерахування коштів у вигляді зарплатні. Через те, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення низки злочинів у період часу з 19 грудня 2018 року по 12 лютого 2019 року, а не вчинення злочину 03 грудня 2019 року, його затримання, здійснене у порядку ст. 208 КПК України, проведено із недотриманням вимог цієї норми кримінально-процесуального законодавства України, оскільки затримати особу згідно із вимогами цієї статті КПК України можливо лише безпосередньо після вчинення нею злочину.

Відповідно до вимог ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно із вимогами ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Відповідно до вимог ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вважаю, що п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави стверджувати про те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276, 277, 278 КПК України. Як вже зазначалось, відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Підставами для скасування підозри на стадії досудового слідства слідчим суддею є встановлення та доведення перед слідчим суддею факту відсутності самої події злочину, або факту відсутності у діях підозрюваного ознак складу інкримінованого йому злочину (відсутність об`єкту злочину, об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину), а також недотримання вимог законодавства, яка регламентує форму та зміст повідомлення про підозру.

Згідно із вимогами ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Доводи захисника з приводу необґрунтованої підозри, що ґрунтується на недопустимих доказах, спростовуються отриманими на даному етапі досудового розслідування відомостями, які задокументовані у встановлений законодавством спосіб, зокрема, протоколами пред`явлення ОСОБА_4 до впізнання свідкам по кримінальному провадженню № 0000050, якими впізнано його, як ту особу, яка працевлаштувалась до Держгеокадастру під прізвищем ОСОБА_8 , і які достовірно вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих злочинів.

Перевірка обґрунтованості повідомлення про підозру, з врахуванням положень ст. 17 КПК України, не є предметом розгляду скарги на повідомлення про підозру, який здійснюється слідчим суддею на стадії досудового розслідування, а може бути предметом безпосереднього розгляду при здійсненні судового провадження, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений, відповідно до вимог КПК України, вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам щодо їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи недоведення винуватості особи, допустимості чи не допустимості доказів, з метою досягнення висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи ґрунтується взагалі підозра на певних доказах, відомостях, щоб виправдати подальше розслідування. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду.

Даний висновок узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти Польщі»).

Повідомлення ОСОБА_4 про підозру ґрунтується на показаннях допитаних по справі свідків, а також сукупності інших обставин, які дозволяють на цій стадії справи вважати її обґрунтованою. Крім того, воно містить, як обов`язкові, ті відомості, що визначені ст. 277 КПК України. Вимоги ст. 276 КПК України передбачають можливість вручення повідомлення про підозру у випадку, коли наявні достатні докази для такої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Внаслідок того, що на стадії досудового слідства є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 працевлаштувався до Держгеокадастру під прізвищем ОСОБА_8 , що доводиться впізнанням раніше допитаних по справі осіб, та тому, що нормами ст. 277 КПК України не встановлено обов`язку слідчого чи прокурора викладати у повідомленні про підозру перелік здобутих ними доказів, які підтверджують вину особи у вчиненні злочину, оскільки обов`язок з перевірки доказів є прерогативою суду при розгляді справи по суті, приходжу до висновку, що при повідомленні ОСОБА_4 про підозру у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 361 КК України, слідчим дотримано вимоги ст. 276-278 КПК України. У зв`язку із чим підстав для скасування підозри не вбачаю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 60, 214, 216, 276-278, 303, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 , який діє в інтресах підозрюваного ОСОБА_4 , про визнання дій із вручення повідомлення про підозру незаконними та зобов`язання скасувати повідомлення про підозру і виключення відомостей із ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у п`ятиденний строк із дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1