Номер провадження: 11-сс/813/530/20
Номер справи місцевого суду: 509/1329/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у порядку письмового апеляційного провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.03.2020 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до оригіналів документів з можливістю їх вилучення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000391 від 07.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,
установив:
Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції
Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.03.2020 року задоволено клопотання прокурора Іллічівської міської прокуратури Одеської області ОСОБА_7 та зобов`язано керівництво ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , надати прокурорам Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 або старшому оперуповноваженому Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітану поліції ОСОБА_12 за їх дорученням дозвіл на тимчасовий доступ до:

-сертифікату серії ОД № 29 за лютий 2020 року на будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , замовник будівництва ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ;

-дозволу на будівельні роботи серії ОД №87 на будівництво багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ;

-дозволу на будівельні роботи серії ОД № 79 на будівництво багатоповерхового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ;

із можливістю вилучення оригіналів зазначених документів, які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що мета надання тимчасового доступу є можливе використання документації як доказів, оскільки ці документи містять фактичні данні, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлять наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, та з метою у послідуючому необхідні для проведення судових почеркознавчих та будівельнотехнічних експертиз. Обставини, які передбачається довести за допомогою цієї інформації, іншими способами довести неможливо.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В своїй апеляційній скарзі представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » адвокат ОСОБА_6 вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що:
- оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена без виклику представників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », без належного обґрунтування необхідності розгляду клопотання прокурора без виклику розпорядника речей та документів;
- тимчасовий доступ надано до документів, вилучення яких унеможливлює здійснення господарської діяльності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;
- ухвала слідчого судді не містить доказів та обґрунтувань, які б свідчили про наявність загрози знищення або пошкодження документів, до яких надається тимчасовий доступ;
-слідчий суддя не дотримався вимог п.2 ч.5 ст. 163 КПК України, не перевірив доцільності та необхідності надання тимчасового доступу, а також не встановив значимість таких доказів для досудового розслідування;
-слідчим суддею не враховано те, що частина документів, доступ до яких з можливістю їх вилучення надано оскаржуваною ухвалою, вже були предметом розгляду клопотання прокуратури та правомірність тимчасового доступу до них перевіряється судом апеляційної інстанції;
- клопотання прокурора не відповідає вимогам ст.160 КПК України.
Сторони кримінального провадження у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.
Прокурор засобами електронного зв`язку надав заяву про розгляд справи без його участі, та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - адвокат ОСОБА_6 надав до суду заяву, у якій підтримав свою апеляційну скаргу та просив розглянути справу без його участі.
Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
У відповідності до положень ч.1 ст.406 КПК України апеляційний суд вирішив ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження.
Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з положеннями ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом, а ч. 1 ст. 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа-підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Особа, що оскаржує в апеляційному порядку ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має довести, що ця ухвала є предметом апеляційного оскарження в значенні п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК України. Таким чином, питання про те, чи є ухвала такою, що перешкоджає здійснювати господарську діяльність, є питанням прийнятності апеляційної скарги, яке вирішується судом на стадії відкриття провадження. Тому на цій стадії необхідно довести прийнятність апеляційної скарги, тобто надати докази тим обставинам, які є суттєвими для вирішення того, чи може бути ухвала слідчого судді оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційний суд вважає, що представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » адвокат ОСОБА_6 в поданої ним апеляційній скарзі не надав доказів на підтвердження будь-яких реальних перешкод, які створила оскаржувана ухвала та які стали на заваді поточній діяльності юридичної особі ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » тобто не доведено умови, передбачені п.10 ч.1 ст.309 КПК України.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що слідчий суддя надав дозвіл на тимчасовий доступ до документів (з можливістю їх вилучення), які згідно діючого законодавства являються дозвільними документами на виконання будівельних робіт та видаються компетентними органами перед початком виконання будівельних робіт, тоді як згідно матеріалів кримінального провадження та апеляційної скарги, будівельні роботи на вказаних об`єктах вже здійснюються ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та, враховуючи наявність відповідних сертифікатів про готовність об`єкта до експлуатації, підприємством вже завершено будівництво вказаних об`єктів.
Зазначене спростовує посилання представника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на необхідність забезпечення надання контролюючому органу оригіналів документів, які забезпечують можливість проведення будівельних робіт, оскільки, як вже було зазначено, об`єкти вже отримали сертифікати готовності до експлуатації, тобто будівельні роботи на них завершено.
Апеляційний суд вважає помилковим посилання апелянта на ст.27 Закону України «Про архітектурну діяльність», згідно якої замовники зобов`язані передавати один комплект проектної документації, за якою збудовано об`єкт архітектури, власникові такого об`єкта для постійного зберігання, оскільки відповідно до статті першої зазначеного Закону проект - документація для будівництва об`єктів архітектури, що складається з креслень, графічних і текстових матеріалів, інженерних і кошторисних розрахунків, які визначають містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні та технологічні рішення, вартісні показники конкретного об`єкта архітектури, та відповідає вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, тоді як оскаржуваною ухвалою слідчого судді можливість тимчасового вилучення проектної документації не надавалась.
Отже, зазначивши в апеляційній скарзі тільки про можливість перешкоджанню діяльності компанії, представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 »не навів жодних доказів на підтвердження реальних перешкод, які створила оскаржена ухвала здійсненню поточної діяльності товариства.

Враховуючи те, що оскаржуваною ухвалою слідчого судді дозволено вилучення документів, які не посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність надано право на тимчасове вилучення документів, зазначена ухвала не входить до переліку ухвал, встановленому ст.309 КПК України, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а тому така ухвала не підлягає апеляційному оскарженню, про що вірно зазначено слідчим суддею у її резолютивної частині. Заперечення проти такої ухвали може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Апеляційний суд враховує те, що відповідно до ст.422 КПК отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Такий порядок дій та обмежені строки щодо розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не передбачає прийняття окремого рішення щодо відкриття апеляційного провадження, однак призначення судового засідання щодо розгляду касаційної скарги формально вказує на початок апеляційного розгляду.

Водночас це не виключає можливість застосування положень ч.4 ст.399 КПК на стадії вирішення питання про призначення судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги.

Згідно з цією нормою суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржено виключно з під підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Водночас ч.3 ст. 399 КПК визначає підстави для повернення апеляційної скарги, зокрема, у випадках якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу; апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції; апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку оскарження ухвали слідчого судді при вирішенні питання про призначення судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги на таке рішення.

Разом із тим, якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження. Таке ж рішення суд апеляційної інстанції повинен постановити й у разі, якщо під час апеляційного розгляду в судовому засіданні апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді буде встановлено, що ця скарга подана на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.

Цей висновок ґрунтується на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відкрите (розпочате) апеляційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК.

Зазначений правовий висновок кореспондується з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 19.02.2019 року (справа № 569/17036/118, провадження № 51-598кмо19).

Враховуючи те, що в судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді встановлено, що ця скарга подана на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що відмова в перегляді в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, окреме оскарження якої на цій стадії законом не передбачено, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.01.2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 рішення від 28.05.1985 року у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства», п. 96 рішення від 13.01.2001 року у справі «Кромбах проти Франції»).

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 132, 159-166, 309, 370, 399, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.03.2020 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до оригіналів документів з можливістю їх вилучення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000391 від 07.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України - закрити.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3