Справа № 461/8633/17
Провадження № 1-кп/461/57/20
УХВАЛА
27.02.2020 року.

Галицький районний суд міста Львова
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває вказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою суду від 11 грудня 2017 року обвинувачений ОСОБА_4 був оголошений у розшук, надано дозвіл на його затримання.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк до шести років. Обвинувачений належним чином не виконує свої процесуальні обов`язки, не з`являється за викликом суду. Злочин, в якому ОСОБА_4 обвинувачується у цьому провадженні, вчинений ним в період іспитового строку. Прокурор вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого та просить обрати захід у виді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання. Зазначив, що ризики ухилення ОСОБА_4 від суду підтверджуються його неналежною процесуальною поведінкою та вчиненням злочину у період іспитового строку.
Обвинувачений під час розгляду судом клопотання у його задоволенні просив відмовити та обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту у м. Кропивницькому.
Обвинуваченому в ході розгляду справи було роз`яснено право на залучення до участі у справі захисника, проте від такого права ОСОБА_4 відмовився.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.
Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» ЄСПЛ вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.
Обставини, викладені в обвинувальному акті, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 обґрунтованою.
Суд вважає, що прокурором в повному обсязі доведене існування ризику, що у разі необрання запобіжного заходу, можливе перешкоджання обвинуваченим встановленню істини у справі шляхом його ухилення від суду, про що свідчить його неналежна процесуальна поведінка. Так, раніше у цьому ж провадженні обвинувачений до суду не прибував, у зв`язку із чим був оголошений у розшук у грудні 2017 року.
Крім того, судом враховується, що злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , був вчинений ним під час іспитового строку призначеного вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 грудня 2014 року.
Слідчим суддею не виключається також можливість впливу підозрюваного на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів під час досудового розслідування чи судового провадження з метою уникнення відповідальності чи пом`якшення покарання.
Суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать з об`єктивних причин, законослухняну поведінку обвинуваченої.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
З обвинувального акту вбачається, що в діях ОСОБА_4 вбачається застосування насильства щодо потерпілого ОСОБА_5 . Враховуючи зазначені обставини, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за доцільне не застосовувати до підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», тобто до 25 квітня 2020 року включно.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1