ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/250/19 Справа № 710/185/19 Категорія: ч.1 ст.121 КК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді суддів при секретарі за участю прокурораОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6
адвоката обвинуваченого ОСОБА_7 присутнього в режимі відео конференції в приміщенні Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 травня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.

Мар`янівка Шполянського району Черкаської області, з

середньою освітою, не одружений, не працюючий, на утриманні

неповнолітніх дітей не має, проживаючий за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше судимий: 22.05.2013 року Шполянським районним судом

Черкаської області за ч. 2 ст.121 КК України до 8 років

позбавлення волі, 28.09.2016 року звільнений умовно-достроково

від відбування покарання з невідбутим терміном 2 роки 7 місяців,

тримається під вартою з 30.11.2018 року,

визнаний винуватим та засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді 6 /шести/ років 6 місяців позбавлення волі.

За сукупністю вироків, відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до покарання за вказаним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шполянського районного суду Черкаської області від 22.05.2013 року за ч.2 ст.121 КК України та остаточно призначено до відбуття ОСОБА_8 покарання у виді 8 /восьми/ років позбавлення волі.

Строк призначеного покарання рахується з 30 листопада 2018 року.

Строк тримання під вартою з 30 листопада 2018 року врахований у строк призначеного покарання за правилами: день тримання під вартою за день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 залишений без змін до набрання вироком законної сили.

Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку ОСОБА_8 30.11.2018 близько 03:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території домоволодіння, за місцем свого проживання, розташованого по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс не менше трьох ударів кулаками по обличчю, голові та тулубу ОСОБА_9 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: субдуральна гематома в проекції випуклих поверхностей обох півкуль мозку, субарахноїдальні крововиливи на випуклих поверхнях лобних часток головного мозку з права і зліва, тім`яної частки справа та скроневих часток з права і зліва, суцільний масивний крововилив на внутрішній стороні м`яких тканин всіх областей голови із переходом в товщу тканину заднє-бічних поверхонь шиї, що просякає всю їх товщу, внаслідок чого відділяється рідка кров із наявністю в області лобу і тім`яної області із обох сторін їх розчавлення із відшаруванням від поверхні черепа і утворенням «кишень в даних ділянках, де є рідка кров, рани верхнього повіку з права і зліва, суцільні синці на повіках обох очей із крововиливами на їх білковий оболонці, носова кровотеча, синці верхньої і нижньої губ із підлеглими крововиливами слизових оболонок та численними ранами на їх поверхнях, синці на всій поверхні волосяної частини голови, лобу, обох виличних і щічних областей, всій поверхні носу, в обох завушних областях, на передній і задній поверхні обох вушних раковин та підборідді із обох сторін, садни на фоні синців в лобній області та обох щоках, які виникли від неодноразової дії твердого тупого предмета, відповідали проміжку часу довжиною від 30 до 90 хвилин перед моментом смерті, мають ознаку, примінюючи їх до живих людей, тяжкого тілесного ушкодження.

Смерть ОСОБА_9 настала від токсичної дії алкоголю, що отяготилася серцево-легеневою недостатністю із набубнявінням речовини головного мозку, та яка розвинулася на фоні цирозу печінки. Смерть ОСОБА_9 не стоїть у причинному зв`язку із даними ушкодженнями.

Не погоджуючись з вироком місцевого суду обвинувачений ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вирок місцевого суду та, як слід розуміти з його апеляційної скарги, просив пом`якшити йому призначене покарання.

В обґрунтування доводів апеляції ОСОБА_8 посилається на те, що під час досудового розслідування він надавав покази про те, що він не мав наміру на вбивство своєї співмешканки. Зазначає, що під час виникнення сварки між ним та його співмешканкою, остання, не очікувано для нього, вдарила його стільцем по голові. Після чого, він обороняючись, ненавмисно наніс їй 3 несильні удари в область голови і після чого вони помирилися та полягали спати. Приблизно о 03:00 годині ночі наступного дня, коли апелянт прокинувся, то він побачив, що його співмешканка була без ознак життя. Після чого ним були викликані поліція та швидка медична допомога.

Не погоджуючись з вироком місцевого суду захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 в його інтересах звернувся з апеляційною скаргою в якій просив вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 травня 2019 року, стосовно ОСОБА_8 змінити та пом`якшити йому міру покарання, оскільки призначене покарання, на думку захисника, за своєю суворістю не відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

В обґрунтування доводів апеляції захисник посилається на те, що, на його думку, місцевий суд при призначенні покарання в недостатній мірі врахував пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини в зв`язку з чим призначив йому надто сувору міру покарання.

На думку захисника, під час досудового слідства були здобуті докази, які свідчать про те, що потерпіла сама спровокувала обвинуваченого на неправомірні дії, оскільки вона сама нанесла йому тілесні ушкодження, що стало причиною того, що в подальшому обвинувачений наніс їй тілесні ушкодження.

Також судом в недостатній мірі враховано поведінку під час досудового розслідування ОСОБА_8 , який сприяв органам досудового розслідування у встановленні всіх обставин у даному кримінальному провадженні. Зокрема, під час слідчого експерименту обвинувачений показав при яких обставинах були отримані тілесні ушкодження як ним так і потерпілою ОСОБА_9 ..

При обранні міри покарання, на думку захисника, місцевий суд не врахував в достатній мірі того, що обвинувачений ОСОБА_8 під час досудового слідства та в судовому засіданні визнавав свою вину у скоєному, розкаявся, під час досудового слідства давав правдиві покази у відношенні скоєного правопорушення і пояснив в судовому засіданні, що не бажав щоб наступили наслідки, які потягнули за собою смерть потерпілої ОСОБА_9 ..

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 які підтримали свої апеляційні скарги та просили їх задовольнити, міркування прокурора, який заперечував проти задоволення вказаних апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Висновок місцевого суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується всією сукупністю досліджених судом доказів, які в судовому засіданні належним чином перевірено та оцінено, відповідно до вимог ст.374 КПК України і приведені у вироку, не викликають сумнівів у своїй достовірності, а скоєне ОСОБА_8 кримінальне правопорушення правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України.

Висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на доказах досліджених і належним чином оцінених судом.

Крім того, висновок місцевого суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду в апеляційному порядку не заперечується, а тому, відповідно до ст.404 КПК України апеляційним судом не переглядається.

На думку колегії суддів апеляційного суду, дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.121 КК України, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, кваліфіковані вірно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції вірно врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, вірно врахував те, що ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення тяжкого злочину проти здоров`я людини, від відбуття якого звільнений умовно-достроково, характеризується негативно, як особа, яка зловживає алкогольними напоями та вчиняла насильство щодо своєї співмешканки, останнім часом працював в м.Нікополь Дніпропетровської області, наявність пом`якшуючої обставини визнання вини, наявність обтяжуючої обставини - скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а також обставини скоєння злочину, множинність тілесних ушкоджень, що мала потерпіла, ставлення обвинуваченого до скоєного, а саме те, що обвинувачений не покаявся, а лише намагався отримали більш м`яке покарання та виправдовував свою поведінку неправомірними діями ОСОБА_9 , які хоча і були підтверджені у судовому засіданні в суді першої інстанції, але були явно неспівмірними з тими ушкодженнями, що було виявлено на тілі її трупа, а тому вірно місцевий суд дійшов висновку про можливість перевиховання ОСОБА_8 лише в умовах ізоляції від суспільства.

З огляду на вищезазначене місцевий суд дійшов вірної та обґрунтованої думки щодо відсутності підстав для застосування статей 69, 75 КК України.

В зв`язку з цим доводи апеляцій щодо можливого пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого не підлягають до задоволення.

При призначенні покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції належним чином були виконані вимоги ст.65 КК України, оскільки призначене йому покарання є розмірним і достатнім скоєному ним.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, воно не має на меті завдати фізичних страждань або приниження людської гідності засудженого.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 був звільнений 28.09.2016 з Черкаської ВК № 62 на підставі ухвали Придніпровського районного суду м.Черкаси умовно - достроково на 2 роки 7 місяці 4 дні, то в зв`язку з цим місцевий суд вірно та обґрунтовано призначив покарання за сукупності вироків.

Місцевим судом не допущено істотних порушень норм кримінального або кримінально-процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування вироку суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 травня 2019 року, стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Вирок суду вступає в законну силу з моменту проголошення ухвали апеляційним судом, та дані судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі 3-х місяців, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :