МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
26 грудня 2019 року Справа №370/2790/19

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

при розгляді у судовому засіданні у смт. Макарові Київської області у залі суду кримінального провадження № 0000468 від 27.08.2019 року, за яким обвинувачується,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ніжин Чернігівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.185 КПК України,

в с т а н о в и в :
Прокурором заявлено клопотання про об`єднання даного провадження із справою №370/2186/19, за якою обвинувачується ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, що знаходиться на розгляді у судді Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Перешкод для об`єднання вказаних кримінальних проваджень згідно з ст. 217 КПК України судом не встановлено.

Враховуючи, що на розгляді у судді Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_6 , перебуває справа №370/2186/19, за якою обвинувачується ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України по обвинуваченню однієї і тієї ж особи, суд дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Також в судовому засіданні прокурор Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністрества юстиції України.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що на даний час ризики, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати, та які вказують, що обвинувачений схильний до спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких-обвинувачується. Вказані ризики обґрунтовує тим, що усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинені злочини, за які передбачено покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, ОСОБА_4 , буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання. На даний час встановлено, що ОСОБА_4 , веде бродяжницький та антигромадський спосіб життя, не має постійного місця роботи, зловживає алкоголем, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому в будь-який час може залишити місце свого перебування з метою переховування від органу досудового розслідування та суду. схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки раніше неодноразово. Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 , судимий за вчинення корисливих злочинів, на даний час в Макарівському районному суді Київської області стосовно ОСОБА_4 , перебуває на розгляді чотири кримінальних провадження за обвинуваченням у вчиненні злочинів проти власності (в підтвердження вказаних обставин до клопотання долучено вимогу про судимість та витяги з ЄРДР). Вищевказані відомості свідчать про стійке небажання підозрюваного ставати на шлях виправлення.

Захисник ОСОБА_5 не заперечив проти задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 слідчим суддею Макарівського районного суду Київської області 11.09.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Дія ухвали слідчого судді про запобіжний захід закінчується 09.11.2019 року.

Ухвалою судді Макарівського районного суду Київської області від 06.11.2019 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04.01.2019 року.

Суд заслухавши клопотання прокурора, думку захисника, обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду справи судом не відпали.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд заслухавши доводи прокурора, захисника і обвинуваченого та вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що обвинуваченому слід продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з врахуванням наявності ризиків передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наявні на час розгляду справи судом, що підтверджують матеріали кримінального провадження. Оскільки, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк до 6 років, є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, з метою уникнути покарання, та вчинити інше кримінальне правопорушення оскільки раніше судимий.

Крім того, будь-яких даних про усунення ризиків, наявність яких слугувала підставою для обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, у зв`язку з чим суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового слідства, виконання процесуальних рішень у справі дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому вважає за доцільне залишити ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вище викладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів.

Інших клопотань учасниками кримінального провадження не заявлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 199, , 217, 262, 288, 331 334КПК України,-

у х в а л и в :
Кримінальне провадження 0000468 від 27.08.2019 року, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.185 КК України передати на розгляд судді Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_6 , для вирішення питання про об`єднання зі справою №370/2186/19, за якою обвинувачується ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Клопотання прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та є чинною по 23.02.2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Суддя ОСОБА_1