Провадження № 11-сс/4823/17/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою до 24 січня 2020 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чортків Тернопільської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що в судовому засіданні встановлено та доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ризики, враховані при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 , а саме, можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни показань останніми, знищити, сховати або спотворити речові докази, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, слідчі дії по кримінальному провадженню не завершені, тому запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання ОСОБА_7 із застосуванням електронного засобу контролю та покладенням необхідних обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України. Вважає строк пропущений з поважних причин, адже 24.12.2019 року було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали, а повний текст ухвали оголошено 02.01.2020 року. Вказує на порушенні слідчим суддею ч. 1 ст. 409, ст. 411 КПК України, висновки про доведеність ризиків не відповідають дійсності, а прокурором та слідчим не надано жодного доказу, про те, що заявлені ризики не зменшилися. Зазначає, що ні слідчим, ні прокурором не надано жодного доказу в обґрунтування ризику щодо знищення та переховування речей. Вважає, що такий ризик, як вплив на потерпілого та свідків, також не відповідає дійсності, адже ні слідчим, ні прокурором не зазначено у клопотанні про продовження строку тримання під вартою від 18.12.2019 року про наявність ризику впливати на потерпілого. Вважає, що саме запобіжний захід у виді цілодобового арешту із застосуванням електронного засобу контролю здатний запобігти ризику знищення, ховання речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить скоєння підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

На адресу апеляційного суду надійшла заява першого заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 з проханням провести розгляд справи за відсутності прокурора Прилуцької місцевої прокуратури, оскільки він станом на 20.01.2020 року залучений до проведення слідчих дій у даному провадженні. Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 просить залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24.12.2019 без змін.

Підозрюваний ОСОБА_7 клопотань про доставку його в судове засідання не заявляв і відповідно до ч. 4 ст. 404 КПК, в зал судових засідань він не був доставлений.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Таке рішення суду обґрунтовується наступним чином.

Так, в провадженні слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0001480 від 26 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

27 жовтня 2019 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.10.2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27.12.2019 року.

23 грудня 2019 року керівником Прилуцької місцевої прокуратури продовжено строк досудового розслідування до 26.01.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства суддя, розглядаючи подання про продовження строку тримання під вартою, з`ясовує обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання цього запобіжного заходу, а також умови, за яких продовження строку є можливим.

Положення ст. 197 КПК України передбачають, що строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів справи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчим було подано в межах, визначених ст. 197 КПК України строків, та продовженого строку досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя районного суду дійшов правильного висновку про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.

При застосуванні запобіжного заходу слідчим суддею враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, те, що він ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину з корисливих мотивів та не має міцних соціальних зв`язків, призначення ряд судових експертиз, які перебувають на виконанні, ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює те, що санкція інкримінованого йому кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, ризик знищення, ховання або спотворення речей, оскільки місцезнаходження речових доказів у даному провадженні не встановлено, а також існування реального ризику здійснювати вплив на потерпілого та свідків, наявний ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки має не зняту та непогашену судимість за вчинення корисливих злочинів, недавно звільнився з місць позбавлення волі, знову підозрюється у вчиненні нового тяжкого умисного корисливого злочину, а також те, що в даному кримінальному провадженні призначено ряд експертиз, тому ризики, враховані при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 , не зменшилися, а тому єдиним способом забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків може бути продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 ..

Також по справі необхідно провести значний обсяг слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у кримінальному провадженні, ознайомити підозрюваного та його захисника з матеріалами досудового розслідування, забезпечити їх право на ознайомлення з даними матеріалами в повному обсязі, з наданням достатнього часу такого ознайомлення, однак в межах розумності строків вказаних дій.

Разом з тим, взявши до уваги доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, що стосується застосування до підозрюваного даного виду запобіжного заходу та з урахуванням складності цього кримінального провадження з огляду на необхідність виконання ряду слідчих та процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме серйозність характеру загрози для суспільного порядку протиправних діянь, слідчий суддя мотивував свій висновок про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою у межах строку продовженого досудового слідства.

Що стосується прохання апеляційної скарги адвоката про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, то вони не заслуговують на увагу, адже жодних обґрунтованих доводів щодо можливості в даному випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, і це цілком буде гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, вказано не було, як не було обґрунтовано і в судовому засіданні апеляційного суду. Апеляційному суду стороною захисту не надано ніяких підтверджень того, що власники житла, в якому останній час проживав підозрюваний, не заперечують проти знаходження його там під час домашнього арешту. Будь-яких процесуальних порушень при розгляді судом клопотання також встановлено не було.

Колегія суддів констатує, що місцевим судом, при вирішенні питання про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дотримано вимог статей 177, 178, 194, 199 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , суд першої інстанції дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та прийшов до вірних висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Прокурором доведено в судовому засіданні, що заявлені ним у клопотанні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися і виправдовують подальше тримання ОСОБА_7 під вартою.

Наведені в апеляційній скарзі адвоката доводи на захист підозрюваного були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення апеляційним судом також не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду і застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджуються достатніми даними, а тому апеляційна скарга, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Істотних порушень норм Кримінального процесуального кодексу України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

Клопотання сторони захисту про поновлення строку на подачу апеляційної скарги є непереконливим, проте з метою забезпечення принципу доступу до правосуддя, колегія суддів вважає за можливе цей строк поновити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407-409, 411-419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Поновити строк адвокату ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою до 24 січня 2020 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4