ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3438/19 Справа № 176/2324/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року про відмову в задоволенні подання начальника Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» та голови спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іскандер Бастанликського району Ташкентської області республіки Узбекістан, громадянина України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» та голови спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .
Суд першої інстанції дійшов висновку, що засуджений на даний час не довів повністю своє виправлення, а його поведінка свідчить про те, що він лише стає на шлях виправлення та потребує нагляду в умовах відбування покарання у виді позбавлення волі.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення засудженого.
В обґрунтування зазначає, що судом не було взято до уваги, що ОСОБА_6 отримав свідоцтво про підвищення робітничої кваліфікації та за весь час відбування покарання у ДУ Жовтоводська ВК № 26 характеризується позитивно. Судом не зазначено будь-яких об`єктивних причин не врахування його характеристики та ставлення до відбування покарання та свого розвитку.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України).
За приписами ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання його відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених, та дійшов до правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б в своїй сукупності свідчили про доведеність виправлення засудженого та відсутність передбачених законом підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
За наданими характеристиками установи ОСОБА_6 позитивно характеризується і з 2015 року кожного року мав поодинокі заохочення, при тому, що покарання він відбуває з 24 липня 2013 року в Жовтоводській виправній колонії № 26 за вчинення особливо тяжкого злочину за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 27.05.2013 року за ч.1 ст. 115, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України, яким його було засуджено до позбавлення волі строком на 9 років.
Також встановлено, що за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 30.03.2016 року ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 14.03.2013 року по 26.06.2013 року у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що свідчить про значене зменшення фактичного відбування визначеного судом за вироком строку покарання.
Сам по собі позитивна поведінка засудженого, на що вказано в апеляції, не є достатньо переконливими важелями для ствердження доведеності засудженим свого виправлення, оскільки звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а тому усі дані про особу засудженого розглядаються за весь період його відбування покарання і у сукупності між собою.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на даний час засуджений не довів повністю своє виправлення, а його поведінка свідчить про те, що він лише стає на шлях виправлення та потребує нагляду в умовах відбування покарання у виді позбавлення волі.
З огляду на викладене, колегія суддів, не вбачає достатньо переконливих підстав для звільнення ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання умовно-достроково, і вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування апеляційним судом не встановлено, а тому в задоволенні апеляційної скарги адвоката слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2019 року про відмову в задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Жовтоводська виправна колонія (№26)» та голови спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4