Справа № 629/774/16-к
Номер провадження 1-о/629/3/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.04.2019 року по справі № 629/1207/19 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку, -

в с т а н о в и в:
20.05.2020 року прокурор Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.04.2019. В обґрунтування заяви зазначив, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.03.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. У зв`язку із закінченням іспитового строку Лозівський міськрайонний відділ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального Управління з питання виконання кримінальних покарань та пробації МЮ звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з поданням про звільнення призначеного вироком від 18.03.2016 року покарання. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.04.2019 року подання Лозівського МРВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального Управління з питання виконання кримінальних покарань та пробації МЮ задоволено, звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.03.2016 року, в зв`язку із закінченням іспитового строку. Зазначив, що на теперішній час в провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Згідно обвинувального акту, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинений 25.02.2019 року, тобто під час іспитового строку, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.03.2016 року. Під час розгляду подання Лозівського МРВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального Управління з питання виконання кримінальних покарань та пробації МЮ про факт вчинення даного злочину Лозівському міськрайонному суду Харківської області відомо не було, засуджений ОСОБА_4 про вчинення даного злочину суду не повідомив. 14.05.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, обвинувальний акт стосовно нього 29.05.2019 року направлено до Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Таким чином, на момент винесення ухвали про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, Лозівському міськрайонному суду Харківської області не було відомо про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, під час іспитового строку. Зазначив, що строк, визначений ч.1 ст. 461 КПК України, було ним пропущено з поважних причин, оскільки прокурор, який приймав участь при розгляді подання Лозівського МРВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального Управління з питання виконання кримінальних покарань та пробації МЮ, не є процесуальним керівником по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а тому не був обізнаний про повідомлення про підозру у вчиненні даного злочину та направлення стосовно нього обвинувального акта до суду. Враховуючи викладене, просив поновити строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та скасувати ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.04.2019 року за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні прокурор заяву підтримав, просив її задовольнити, та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явились, надала заяву про розгляд справи за її відсутність, просила вирішити заяву прокурора на розсуд суду.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи, причини неявки не повідомив.

Відповідно до частини 2 статті 466 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали заяви та матеріали кримінального провадження по справі №629/774/16-к, судом встановлено наступне.

З копії ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.04.2019 року про перегляд за нововиявленими обставинами якої звертається автор заяви, вбачається, що прокурор ОСОБА_3 був присутній в судовому засіданні при прийнятті судового рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.03.2016 року.

14.05.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному у ЄРДР за №0000262 від 28.02.2019 року, обвинувальний акт 29.05.2019 року направлено до Лозівського міськрайонного суду Харківської області для розгляду по суті.

Згідно копії обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному у ЄРДР за №0000262 від 28.02.2019 року відносно ОСОБА_4 процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснювалося групою прокурорів Лозівської місцевої прокуратури, до складу якої входить прокурор ОСОБА_3 , а отже цей прокурор мав бути обізнаний про наявність та суть пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 .

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28.02.2020(справа № 629/1207/19; провадження № 1-о/629/2/20 заяву прокурора Лозівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про перегляд ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.04.2019 року за нововиявленими обставинами(яка надійшла до суду 27.02.2020 року) повернуто особі, яка її подала. Згідно вищевказаної ухвали суду, в порушення вимог п.п.5-2 ч.2 ст. 462 КПК України заявником в заяві не викладено будь-яких обставин з питань, що передбачені ст.461 КПК України, заявник не порушує питання про поновлення визначеного в ст. 461 КПК України строку, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не зазначено клопотання про поновлення строку подання заяви.

Частиною 1 ст. 461 КПК України передбачено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду, тобто, строк подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин.

Норми КПК України, не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, а тому такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Поважними причинами можуть бути, зокрема: важка хвороба учасника процесу, стихійне лихо, смерть або важка хвороба близького родича учасника процесу тощо, або інші причини, які унеможливили своєчасне звернення до суду.
В той же час, строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести заявник, який заявив таке клопотання.

Враховуючи наведене вище, суд не визнає обставини, на які посилається прокурор, поважними причинами пропуску строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, зважаючи на відсутність підстав для поновлення строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, у задоволенні клопотання прокурора про поновлення строку, слід відмовити, що не суперечить Конституції України, міжнародно-правовим актам щодо захисту прав і свобод людини та практиці Європейського суду з прав людини.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строку для звернення до суду за захистом порушених прав.

Положеннями ч. 3 ст. 464 КПК України визначено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК України, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повертається, якщо вона подана після закінчення строку звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Таким чином,заяву прокурора слід повернути, оскільки вона подана після закінчення строку встановленого ч. 1 ст. 461 КПК України і підстави для його поновлення відсутні.

З огляду на зміст обставин, які наведені прокурором, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 459 КПК України, однією з підстав для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами є інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.03.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.04.2019 року задоволено подання Лозівського міськрайонного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального Управління з питання виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, та ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.03.2016 року - звільнено.

Вказане судове рішення набуло чинності.

З копії обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному у ЄРДР за №0000262 від 28.02.2019 року відносно ОСОБА_4 вбачається, що останній обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, вчиненого 25.02.2019 року, тобто в період іспитового строку, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.03.2016 року.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
За змістом ч. 3 ст. 75 та ч.1 ст.78 Кримінального кодексу України однією з обов`язкових передумов для звільнення засудженого від відбування покарання згідно з цими статтями кримінального закону є невчинення останнім у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину. При цьому констатувати вчинення такого нового злочину цією особою та, відповідно, її винуватість у скоєному може виключно суд у порядку, визначеному законом. Доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду особа відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК України та ч. 1 ст.17 КПК України вважається невинуватою.

Таке тлумачення містіть Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод та розкривається у рішеннях Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), що містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав. Так, ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії» зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, оскільки обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.
Таким чином, твердження прокурора про вчинення особою нового злочину за відсутності обвинувального вироку суду, який набув чинності, є таким, що суперечить законодавству України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами разом з іншими визнаються обставини, які не були відомі суду на час судового провадження при ухваленні судового рішення і які разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Такою обставиною може бути вирок суду, що набрав законної сили, та яким встановлено факт вчинення злочину собою в період іспитового строку.
На час винесення ухвали суду від 03.04.2019 про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.03.2016, у зв`язку із закінченням іспитового строку, та на час розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, вирок відносно ОСОБА_4 за скоєння злочину, який набрав законної сили, та не був врахований при винесені ухвали суду від 03.04.2019 відсутній.
Отже посилання прокурора на обвинувальний акт щодо особи в кримінальному провадженні, яке на даний час перебуває в провадженні суду, та його доводи про те, що особа вчинила злочин протягом іспитового строку, є безпідставними.
Така обставина не унеможливлює прийняття рішення судом першої інстанції за новим обвинуваченням.
На думку суду, в подальшому, у разі ймовірного прийняття рішення про скасування ухвали суду, якою особу звільнено від призначеного покарання за вчинення попереднього злочину, такий факт дозволяє в порядку п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Керуючись статтями 429, 459-462, 464 КПК України, -

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання прокурора про поновлення встановленого законом процесуального строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами-відмовити.
Заяву прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвалиЛозівського міськрайонного суду Харківської області від 03.04.2019 року, з усіма доданими до неї матеріалами - повернути заявнику.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1