Справа № 159/2042/20
Провадження № 1-кп/159/272/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001780 від 23.09.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлученого, з середньою освітою, який є самозайнятою особою, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 наприкінці серпня 2019 року, у вечірню пору, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав із незагородженого подвір`я будинку АДРЕСА_3 належний ОСОБА_5 велосипед марки «Sobim» вартістю 2800 грн, чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про примирення між підозрюваним та потерпілою.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим в обсязі пред`явленого обвинувачення. Потерпіла ОСОБА_5 констатувала повне відшкодування завданої шкоди та відсутність претензій майнового характеру.

Сторонами узгоджено покарання для обвинуваченого в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду існування обставин за пред`явленим обвинуваченням, щиро розкаявся у вчиненому, просив затвердити надану суду угоду про примирення з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила суду добровільність досягнутого примирення та відсутність претензій майнового характеру.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.468, ч.3 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення між потерпілим та (підозрюваним) обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Вид та розмір покарання, погодженого сторонами угоди, відповідає положенням ст.ст.50,65 КК України.

Так, покарання визначене з урахуванням особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, стабільний дохід, прийняті до уваги такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, врахована відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також відсутність реальних збитків для потерпілої, та обґрунтовано прийнято рішення про покарання у виді штрафу.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані в разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

На переконання суду, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для примирення.

Виходячи з викладеного, угода про примирення підлягає затвердженню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 314, 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 30 квітня 2020 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001780 від 23.09.2019 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: велосипед марки «Sobim», що зберігається в камері схову речових доказів Ковельського ВП, - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1