Провадження №11-сс/801/816/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

слідчого: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

розглянув у відкритому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000131 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та прокурора на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2019, згідно якої відносно

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, задоволено клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 30.01.2020 із визначення застави в розмірі 48 168грн з покладенням відповідних обов`язків в разі її внесення.
встановив:
До слідчого судді надійшло клопотання від слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину вимога передачі чужого майна з погрозою обмеження прав, свобод або законних інтересів потерпілого та його близьких родичів (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий зазначив докази на яких ґрунтується клопотання, ризики за яких застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 неможливе.

Слідчий суддя визнав обґрунтованим клопотання слідчого та задовольнив його, посилаючись, що клопотання відповідає вимогам статті 183 кримінального процесуального кодексу України, а тримання під вартою є виправданим запобіжним заходом, який забезпечує належне і своєчасне здійснення досудового слідства.

Адвокат ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну та постановити нову із застосуванням запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, посилаючись на відсутність ризиків для застосування тримання під вартою та неврахування особи підозрюваного при прийнятті рішення.

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та просили визначити заставу в межах 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 168 160грн, посилаючись на неврахування слідчим суддею тяжкості вчиненого та особи підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення і виступи в судових дебатах ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали доводи своєї апеляційної скарги; прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги адвоката, який просив задовільнити його апеляційну скаргу; дослідивши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали кримінального провадження суд не знайшов підстав до скасування ухвали слідчого судді із наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до статті 177 КПК України є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, серед іншого, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення.

Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях її застосування, якими є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які статтею 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності, як обґрунтованої підозри так і вищенаведених ризиків.

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи підозрюваного має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного.

Суд враховує, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який згідно санкції вказаної статті передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, тимчасово непрацюючий, не має постійного джерела матеріального доходу, не має стійких соціальних зв`язків, інших соціальних та особистих чинників стримуючого характеру, що б спонукало його до виконання певних обов`язків.

Крім того, слідчий суддя вірно врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у співучасті із іншими, невстановленими слідством особами, що дає підстави вважати про існування ризику незаконного впливу на вказаних осіб, які в свою чергу також можуть впливати на потерпілу та свідків.

Пункт 5 ч.2 ст.183 КПК України передбачає можливість застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п.34. Передбачає, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою.

Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Слідчий суддя в своєму рішенні обґрунтував неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для зменшення ризиків, зазначених у клопотанні.

На час розгляду апеляційних скарг ні обставини, за яких оголошені підозри, ні кваліфікація скоєного органами досудового слідства не скасовані і не змінені.

Зважаючи що немає обставин, передбачених ст.178 КПК України, які би перешкоджали підозрюваному перебувати під вартою, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги адвоката без задоволення.

Однак, зважаючи, що підозрюваний раніше не судимий, співпрацює зі слідством, враховуючи матеріальний стан ОСОБА_8 , слідчий суддя вірно визначив суму застави наближену до мінімальної, що відповідає нормам закону.

Зазначена сума забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, покладених на нього, інакше визначена сума застави буде звернута в дохід держави, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора також слід відмовити.

Тому, керуючись ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2019 щодо застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів підозрюваному ОСОБА_8 із визначенням суми застави та покладенням на нього обов`язків по його кримінальному провадженню залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя