Справа № 126/3535/18
Провадження №11-кп/801/731/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 10.04.2020 року у кримінальному провадженні № 0000287 від 08.07.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Легніца республіки Польща, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого:
30.05.2008 року Бершадським районним судом за ч 2 ст.289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;
12.09.2013 року Бершадським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 04 роки 02 місяці;
08.11.2013 року Бершадським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 04 роки 02 місяці 20 днів

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.263 та ст.348 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

захисника : ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_6

В с т а н о в и в:

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 10.04.2020 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, звільнити ОСОБА_6 з-під варти по закінченню встановленого судом терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 10.04.2020 року скасувати, ухвалити новий вирок, яким виправдати його або відправити справу на новий судовий розгляд.

Вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 10.04.2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 та ст. 348 КК України та визначено покарання:
- за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
- за ст.348 КК України - у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 10.04.2020 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 08.07.2018 року по день ухвалення вироку 10.04.2020 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 9720 грн. витрат на залучення експерта.
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 09.07.2018 року на металеві залишки «уламки» різної форми з нерівними рваними краями, металеву пластину сріблястого кольору із маркуванням 118-86 УЗРГМ - 2583, яка за своїми зовнішніми ознаками схожа на важіль від запала до ручних гранат типу узргм-2; мобільний телефон «НОКІА» 206 чорного кольору, який має пошкодження у вигляді потертостей зі всіх сторін на дві сім-карти, з однією карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» за № НОМЕР_1 . 09.07.2018.
Долю речових доказів вирішено.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_6 за невстановлених обставин у невстановлений час та місці без передбаченого законом дозволу незаконно придбав бойову наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яку в подальшому незаконно носив та зберігав при собі.
Так, близько 20 години 08.07.2018 ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території залізничної станції с. Флорино Бершадського району Вінницької області, затіяв бійку із ОСОБА_9 . Хтось із осіб, перебуваючих біля магазину на території залізничної станції, крикнув , що бачив гранату.
Свідок протиправних дій повідомив про них по спеціальній лінії «102» та викликав працівників поліції. На даний виклик направлено екіпажі СРПП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області у складі поліцейських ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
Прибувши на територію залізничної станції с. Флорино Бершадського району Вінницької області, працівники поліції, перебуваючи у форменному одязі, підійшли до групи людей, які підтвердили їм факт, що дійсно був чоловік, який погрожував гранатою та повідомили, що він разом з групою осіб, по коліях, пішов в сторону лісу, в напрямку колишнього молокозаводу. Рухаючись по залізничній колії, підійшовши ближче до лісу, вони почули голоси. Зайшовши в ліс, на відстані 15-20 м, ними було помічено компанію з близько 5 чоловік. Працівник поліції ОСОБА_10 звернувся до даних осіб з проханням, щоб всі залишалися на місці, проте побачивши співробітників поліції, один з чоловіків, як згодом стало відомо ОСОБА_6 , почав тікати в напрямку житлових будинків даного населеного пункту.
У відповідності до Закону України «Про Національну поліцію» працівники поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , перебуваючи при виконанні службових обов`язків, переслідували ОСОБА_6 з метою його затримання, так як останній своїми діями створював загрозу для життя та здоров`я інших людей.
Близько 20 години 30 хвилин 08.07.2018 року ОСОБА_6 , тікаючи від працівників поліції, заховався в кукурудзі, що росла на земельній ділянці поблизу будинків по вулиці Комарова в с. Флорино Бершадського району Вінницької області.
У подальшому ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його переслідують працівники поліції у форменому одязі, які перебувають при виконанні службових обов`язків, вирішив застосувати наявну у нього бойову гранату з метою вчинення їх умисного вбивства та запобігання свого затримання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вказаній земельній ділянці, дочекавшись поки найближчий працівник поліції, яким виявився ОСОБА_10 , підійде до нього на близьку відстань, кинув з метою вбивства працівника поліції в його напрямку дану бойову гранату, привівши її у бойову готовність.
Внаслідок вибуху бойової наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, яку навмисно кинув ОСОБА_6 , працівник поліції ОСОБА_10 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді контузії та госпіталізований на лікування до Бершадської ЦРЛ Вінницької області.
Під час огляду місця події виявлено та вилучено уламки від вказаної гранати РГД-5, яка згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №69 від 23.11.2018 року являється бойовим припасом, та згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №123 від 07.08.2018 року, бойовий припас гранату РГД-5 яку ОСОБА_6 незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що вирок суду є незаконним та підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Захисник вказує на те, що, викладаючи у вироці пояснення потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , які були безпосередньо біля місця вибуху, судом допущено неточності у викладенні зазначених обставин на користь обвинувачення. Ні ОСОБА_10 , ні ОСОБА_11 не бачили, що гранату кидав ОСОБА_6 і матеріалами кримінального провадження цей факт не доведено.
Судом безпідставно відмовлено у проведенні слідчого експерименту, на предмет чи міг свідок ОСОБА_11 за даними його пояснення наданими в судовому засіданні бачити політ гранати та відпадання чеки, допиті свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , котрим в тій чи іншій мірі були відомі обставини щодо подій 08.07.2018 року.
Незрозумілою є мотивація суду щодо висновку експерта № 510 від 22.10.2018 року який суд не прийняв до уваги як доказ непричетності ОСОБА_6 до кидання предмету (гранати), хоча в той же час зазначає, що висновок засвідчує існування події кримінального правопорушення.
За таких обставин, вбачаються суперечливі висновки суду.
У вироку суд посилається на те, що вибух спричинено наступальною осколочною гранатою РГД-5, що не узгоджується із оглянутими в судовому засіданні доказами.
Жодною із проведених вибухо-технічних експертиз не надано висновку про те, що вибух спричинено гранатою РГД-5, а тільки на підставі виявленої ідентичності окремих, виявлених під час огляду місця події, зроблено припущення щодо можливості вибуху гранати РГД-5.
З огляду на наведене висновки судових вибухо-технічних експертиз, на які посилається суд є недопустимими доказами і не можуть бути предметом розгляду, як докази у даній справі.
Захисник вважає, що оскаржуваний вирок постановлено з обвинувальним ухилом, без врахування обставин, які спростовують причетність ОСОБА_6 до скоєння інкримінованих йому злочинів, при неповноті судового розгляду і невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 мотивовано тим, що вказаний вирок він вважає таким, що підлягає скасуванню в звязку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду винести законний та обгрунтований вирок, невірним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Обвинувачений вказує, що єдиними прямими доказами, якими суд обгрунтував наявність наміру на умисне посягання на життя працівника правоохоронних органів, незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами є показання свідків та потерпілого.
В оскаржуваному вироку відомості з ознаками сумнівності було розтлумачено судом не на користь обвинуваченого, що є порушенням вимог ст. 17 КПК України, ст. 62 Конституції України, п.2 ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що становлять беззаперечну підставу для скасування вироку судом першої інстанції.
Достовірно недоведено, що гранату з умислом на позбавлення життя працівника поліції кидав ОСОБА_6 , а суд обгрунтував своє рішення при винесені вироку тільки на припущеннях свідків та потерпілого.
Крім того, судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника про допит свідків, які б могли підтвердити непричетність обвинуваченого до злочину чим було порушено його право на захист.
Обвинувачений звертає увагу, що згідно висновку експерта № 510 від 22.10.2018 року в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка його букального епітелію (обєкт 1), генетичні ознаки клітин, виявлених на змиві металевої зигзаподібної пластини (об`єкт 3) не збігаються з генетичними ознаками зразків його букального епітелію та належать невстановленій особі чоловічої статті.
Суд не перевірив його показання щодо того, що ОСОБА_24 , який мав їхати в АТО не хотів залишати дома боєприпаси, показавши їх друзям, сказав, що забирає їх з собою, поклавши до сумки, щоб потім їх перед відїздом в лісі знищити.
Суд не перевірив той факт, що до затримання його працівниками поліції на ньому не було жодних пошкоджень, а після затримання його працівниками поліції його тіло було знівечене, він був побитий працівниками поліції, що підтверджується висновком судово-медичного експерта від 11-12.07.2018 року де вказано, що в нього виявлено тілесні пошкодження.
Працівники поліції цей факт пояснили тим, що обвинувачений чинив опір та до нього було застосовано силу та спецзасіб «кайданки» , однак суд не звернув на це увагу, та на те, що їхні пояснення суперечать тим показам, які вони давали в судовому засіданні.
Вирок суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 370 КПК України в частині законності у зв`язку з недотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України в частині обгрунтованості, в зв`язку з обгрунтуванням доказами, якими суд не мав права обгрунтовувати свої висновки, які не мають для суду доказового значення, які отримано у спосіб, законність якого є сумнівною, в частині вмотивованості у звязку з тим, що мотиви, які суд першої інстанції вважає достатніми не мотивується прямими доказами його вини, які є належними, допустими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного рішення.
Вирок суду містить порушення вимог кримінального процесуального закону, кожне з яких становить підставу для скасування даного вироку, а сукупність таких порушень вказує на невідповідність даного вироку суду вимогам ст. 370 КПК України, невідповідність даного вироку Конституції України, ст. 129 Конституції України в частині законності та забезпечення доведеності вини, що вказує на необхідність скасування рішення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисника, обвинуваченого, звернув увагу на те, що при проведенні судових експертиз № 58, № 69 досліджено уламки гранати та важіль та два експерти вказали, що це граната РГД-5, версія сторони захисту, що гранату кидала якась інша особа не відповідає матеріалам провадження, крім того, свідки під час надання пояснень вказували на те, що граната була саме у тієї особи, яка тікала від працівників поліції, а цією особою був саме ОСОБА_6 , вважає безпідставними доводи захисту, що молекулярно-генетичне дослідження не дало підтверджень того, що граната була у ОСОБА_6 в руках, оскільки граната і не була у свідка ОСОБА_24 на якого вказував ОСОБА_6 , як на особу, у якої була граната, в якого було проведено обшук, доводи сторони захисту, що працівники поліції предвзято відносилися до ОСОБА_6 є надуманими, дійсно певна увага працівників поліції була до особи обвинуваченого тільки з тих підстав, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності та схильний до вчинення злочинів, слідчими експериментами та показаннями свідків спростовано доводи обвинуваченого щодо існування третьої особи, яка кидала гранату, просив вирок суду залишити без змін, захисника ОСОБА_7 , який просив вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 10.04.2020 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив задоволити його апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ст. 348 КК України грунтуються на всебічному, повному й неупередженому в дотримання вимог ст. 94 КПК України дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
Суд першої інстанції, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
На думку суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції дано вірну оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_6 , який як під час судового розгляду, так і під час апеляційного розгляду, даючи пояснення, вину не визнав.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 ставлять питання про призначення нового судового розгляду, вказуючи на неповноту судового розгляду, істотні порушення кримінального процесуального закону.
При цьому підстави, визначені нормами ст. 415 КПК України ні обвинуваченим, ні захисником не наведені.
Відповідно до ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.
Під час апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону для призначення нового судового розгляду.

Доводи в апеляційних скаргах, що у оскаржуваному вироці не враховано обставини, які спростовують причетність ОСОБА_6 до скоєння інкримінованих йому злочинів, має місце неповнота судового розгляду і невідповідность висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження є безпідставними.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_6 заперечував причетність до вчинення кримінальних правопорушень, вказуючи на те, що гранати у нього не було , від працівників поліції він тікав, оскільки був раніше судимий ,а також наполягав, що в результаті вибуху гранати він був посічений скалками.
При цьому стверджував, що гранату в кукурудзу кинув хтось інший чи із тих хто був з ним у лісі.

Суд першої інстанції належним чином ретельно перевірив всі докази у даному кримінальному провадженні, встановив їх допустимість та належність відповідно до ст. 85, ст. 86 КПК України, проаналізував та дав правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_6 , з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
При цьому судом прийнято покази потерпілого ОСОБА_10 , які є логічними та послідовними, детально відтворюють обставини кримінального правопорушення, наслідки, узгоджуються з іншими доказами , дослідженими судом.
З показань потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_11 , ОСОБА_27 , П ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 встановлено, що ОСОБА_6 побіг у кукурудзу, побачивши працівників поліції, що не заперечує і сам обвинувачений.
Крім того, свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_27 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , які були разом з ОСОБА_6 пояснювали, що, залишились у лісі з працівником поліції, на місце вибуху вони прийшли після вибуху гранати з працівником поліції.
Ні під час судового розгляду, ні під час апеляційного розгляду не знайшла підтвердження версія ОСОБА_6 , що граната була у ОСОБА_27 .
Пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 в цій частині ретельно перевірені та встановлено, що ОСОБА_27 у АТО не збирався їхати, гранат у нього не було, коли ОСОБА_6 побіг у кукурудзу, ОСОБА_27 знаходився у лісі.
Сам свідок ОСОБА_27 , будучи допитаний під час судового розгляду дав чіткі пояснення, що гранати у нього не було.
На час вибуху гранати він разом із ОСОБА_29 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 знаходився в лісі під наглядом працівників поліції.
Крім того, слід звернути увагу на те, що показання самого обвинуваченого ОСОБА_6 , що ОСОБА_27 в той день показував гранати не тільки йому, а й іншим хлопцям ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду не знайшли підтвердження.
Свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_32 , ОСОБА_9 , ОСОБА_31 не вказували про наявність гранати у ОСОБА_27 , що свідчить про неправдивість показів ОСОБА_6 .
Відповідно до показів свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_37 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 в момент вибуху вони знаходились у лісі і тільки через деякий час всі разом підійшли до місця події в супроводі працівників поліції .
Свідок ОСОБА_14 пояснював, що в складі СРПП № 2 08.07.2018 року о 20 год. заступив на чергування. Після отримання повідомлення, що в с.Флорино біля магазину, розташованому на вокзалі невідома особа погрожує предметом схожим на гранату, він з іншими працівниками поліції виїхав на місце . ОСОБА_10 з ОСОБА_11 переслідували чоловіка, який втік, а він з ОСОБА_13 залишився біля групи осіб, які знаходились в лісі в кількості 4 чоловік.
Після вибуху він побачив ОСОБА_10 та чоловіка , який кинув гранату, якого затримали працівники поліції ОСОБА_15 та ОСОБА_38 .
Аналогічні покази давав свідок ОСОБА_13 .
Покази свідка ОСОБА_27 , що у нього не було гранати також підтверджується тим, що під час обшуку за місцем його проживання нічого не знайшли.

В апеляційних скаргах містяться доводи, що ні ОСОБА_10 , ні ОСОБА_11 не бачили, що ОСОБА_6 кидав гранату, що ставить під сумнів доведеність вини ОСОБА_6 .
Вказані доводи безпідставні.
Свідок ОСОБА_11 , будучи беспосередньо допитаним, пояснював, що він разом з ОСОБА_10 переслідували чоловіка, який забіг у кукурудзу. Він чув, як ОСОБА_10 звертався до когось з проханням вийти розібратися, хто та кому погрожував гранатою.
Почувши, звук схожий на клацання, він підняв голову вгору і побачив, що в сторону, де знаходився ОСОБА_10 летить граната, від якої від`єднується важіль. Він крикнув про це ОСОБА_10 , а сам присів. Інші працівники поліції затримали чоловіка, який кинув гранату.
В свою чергу обвинувачений ОСОБА_6 , зазначаючи, що не бачив коло кукурудзи ні ОСОБА_11 , ні ОСОБА_10 , робить висновки, що ОСОБА_11 не міг бачити як відлітає запобіжник від гранати, тобто ставить під сумнів свої показання в частині того де він знаходився на час вибуху.
Судом безпосередньо встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 , свідок ОСОБА_11 , переслідували ОСОБА_6 , який тікаючи, від працівників поліції заховався у кукурудзі.
Після вибуху працівниками поліції ОСОБА_15 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 був затриманий обвинувачений ОСОБА_6 , який намагався чинити опір та виривався.

Суд першої інстанції належним чином перевірив версію ОСОБА_6 , щодо того що він не мав умислу на вчинення посягання на життя працівників поліції.
Проаналізувавши показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_27 та інших, перевіривши докази , які визнані судом допустимими, зокрема висновок судового експерта № 69 від 23.11.2018 року; згідно якого надані на дослідження предмети, частини, а саме: уламки (осколки) в кількості 51 шт. та важіль УЗРГМ-2, вилучені під час проведення огляду місця події 9.07.2018 року, ймовірніше за все до руйнування (вибуху) являлися корпусом бойової наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 та важелем підривника УЗРГМ-2. даний припас до руйнування (вибуху) відносився до бойових припасів, ймовірніше за все ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 промислового виготовлення військового призначення; протокол огляду місця події від 09.07.2018 року відповідно до якого на земельній ділянці, яка розташована неподалік будинку АДРЕСА_1 , у другому ряду насаджень кукурудзи, виявлено вирву діаметром 55 см., глибиною 15 см.. Під час огляду даної вирви за допомогою магніту було виявлено залишки (уламки) різної форми з нерівними рваними краями, зі слідами кіптяви, сірого кольору, які за зовнішніми ознаками схожі на уламки гранати РГД-5, в кількості 51 шт. На відстанні 4,5 метра на північний захід від центра вирви виявлено зигзагоподібну металеву пластину сріблястого кольору на зовнішній стороні якої наявне маркування 118-86 УЗРГМ-2 583; додану до протоколу план-схему розташування залишків(уламків) за фактом вибуху невідомого предмета в с.Флорино вул.Комарова Бершадського району; акт перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 9.07.2018 року; акт про застосування службового собаки від 9.07.2018 року та схему роботи службового собаки на місці події; протокол проведення слідчого експерименту від 20.07.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_10 та головного спеціаліста-вибухотехніка ОСОБА_41 з відтворенням в судовому засіданні відеозапису слідчої дії, яким підтверджується місце вчинення кримінального правопорушення 8.07.2018 року, спосіб його вчинення, деталі щодо вчинення обвинуваченим дій, які свідчать про вчинення замаху на життя працівника правоохоронного органу та узгоджується з доданою до протоколу проведення слідчого експерименту план-схемою та додатковою план-схемою місця вчинення злочину; протокол проведення слідчого експерименту від 20.07.2018 року за участю свідка ОСОБА_11 та головного спеціаліста-вибухотехніка ОСОБА_41 з відтворенням в судовому засіданні відеозапису слідчої дії, вбачається місце вчинення злочину 8.07.2018 року, спосіб його вчинення, деталі щодо вчинення обвинуваченим дій, які свідчать про вчинення замаху на життя працівника правоохоронного органу та узгоджуються з доданою до протоколу план-схемою місця вчинення злочину; висновок судового експерта №124 від 08.08.2018 року судової вибухово-технічної експертизи з якої, вбачається, що на вилучених під час проведення огляду місця події 09.07.2018 року металевих уламках та в речовині коричневого кольору, які знаходились в спеціальному пакеті Національної поліції Вибухотехнічна служба №АБ 018191, виявлено сліди вибухової речовини- тротилу; висновок судового експерта №58 від 27.09.2018 року судової вибухово-технічної експертизи, що надані на дослідження предмети , частини, а саме: уламки (осколки) в кількості 51 шт. та важіль УЗРГМ-2, вилучені під час проведення огляду місця події 9.07.2018 року, ймовірніше за все до руйнування (вибуху) являлися корпусом бойової наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 та важелем підривника УЗРГМ-2. даний припас до руйнування (вибуху) відносився до бойових припасів, ймовірніше за все ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 промислового виготовлення військового призначення; висновок експерта №114/34 від 20.08. 2018 року про проведення судово-медичної експертизи по медичним документам, у потерпілого ОСОБА_10 під час його надходження та перебування у Бершадській ОЛІЛ, а потім і на час надходження та перебування у Вінницькій обласній клінічній лікарні ім.Пирогова, мали місце тілесні ушкодження у вигляді баротравми-нейросенсорної приглухуватості слуху. Зазначені тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії на органи слуху (барабанну перетенку вух) вибухової хвилі, що виникла внаслідок вибуху гранати. Таким чином ушкодження потерпілому ОСОБА_10 , спричиненні вибуховою хвилею. Враховуючи фізичну характеристику вибухової хвилі в момент отримання зазначеного ушкодження ОСОБА_10 , міг перебувати в будь-якому з можливих положень. Зазначенні ушкодження могли бути отримані ОСОБА_10 , в термін та при обставинах зазначених в ухвалі і за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; дані розстановки нарядів від 08.07.2018 року затверджені начальником Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, що 8.07.2018 року відповідальним по відділу поліції був ОСОБА_25 , помічником ОСОБА_10 , в слідчо-оперативну групу входили ОСОБА_42 та ОСОБА_43 .. В додаткову слідчо-оперативну групу входили ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_15 , в групу швидкого реагування входили ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 . Також відповідно до даного документу встановлено дату і час отримання зброї та спецзасобів, її вид, кількість(№ зброї, рік виготовлення) та хто її отримав; функціональні обов`язки начальника СРПП №1 Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 , функіональними обов`язками старшого СРПП №1 Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_46 ; функціональні обов`язки поліцейського СРПП №1 Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 , функціональні обов`язки начальника СРПП №2 Бершадського ВП ГУНП у Віницькій області ОСОБА_12 ,4 функціональні обов`язки старшого ГРПП №2 Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 , встановивши, що працівники поліції під час вищеописаних подій, які мали місце 08.07.2018 року, діяли в спосіб встановлений законом, відповідно та в межах своїх повноважень, суд першої інстанції зробив правильний висновок, який відповідає фактичним обставинам кримінального провадження щодо доведеності умислу у ОСОБА_6 на посягання на життя працівника поліції.

Сторона захисту ставить під сумнів те, що вибух стався саме гранати РГД-5.
Судом досліджено висновки судово-вибухових експертиз № 124 від 08.08.2018 року, № 58 від 27.09.2018 року, № 69 від 23.11.2018 року, згідно яких встановлено, що на місці події виявлені уламки, є уламками гранати РГД-5, покладено їх в обгрунтування вироку, взято до уваги узгодженість із сукупністю інших доказів у справі.
Експертизи визнані судом допустимими доказами та оцінені відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Як на доказ невинуватості обвинувачений ОСОБА_6 та захисник посилаються на висновок експерта № 510 від 22.10.2018 року.
Згідно висновку № 510 від 22.10.2018 року в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт №1) та ОСОБА_27 (об`єкт №2), які наведені в таблиці результатів досліджень(таблиця 1.1, що додається до висновку експерта). На поверхні змиву з металевої зигзагоподібної пластини (об`єкт №3), виявленої на присадибній земельній ділянці по вул. Комарова 153 в с.Флорино Бершадського району. Позначення на пластині №118-86 УЗРГМ-2583, виявлені клітини з ядрами. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки клітин, виявлених на змиві з металевої зигзагоподібної пластини (об`єкт №3), які наведені в таблиці результатів досліджень (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта). Генетичні ознаки клітин, виявлених на змиві з металевої зигзагоподібної пластини (об`єкт №3) не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт №1), ОСОБА_24 (об`єкт №2) та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_6 та ОСОБА_24 виключається.
Суд першої інстанції даний висновок експерта дослідив та проаналізував.
Прийнявши до уваги, що сукупність перевірених доказів вказувала на доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що даний доказ лише засвідчує існування події кримінального правопорушення, що відповідає встановленим обставинам.
Твердження ОСОБА_6 та захисника щодо іншої особи з посиланням на висновок експерта № 510 від 22.10.2018 року суд апеляційної інстанції не приймає.
Свідки безпосередньо допитані судом пояснювали, що від працівників поліції тікав лише ОСОБА_6 , інших осіб на місці події не було.
З показань осіб, які на час вчинення кримінального правопорушення знаходились в лісі, в кукурудзу побіг лише ОСОБА_6 , якого переслідували працівники поліції.
Після вибуху на місці події був затриманий ОСОБА_6 , інших осіб, крім осіб, допитаних судом не було виявлено.
Крім того, допитана під час судового розгляду експерт ОСОБА_47 пояснювала, що генетичні ознаки клітин можуть зберігатись на відкритому повітрі недовго. Слід залишено однією особою, хоча не виключається що до досліджуваного предмету могли дотикатися інші особи.

Обвинувачений вказує на те, що він був побитий працівниками поліції, однак суд не перевірив цей факт.
Під час судового розгляду суд пропонував ОСОБА_6 ініціювання перевірки факту фізичного насильства працівниками поліції, однак на пропозицію суду, ОСОБА_6 відмовився в судовому засіданні, крім того обвинувачений повідомив суду, що зі скаргами на дії працівників поліції під час досудового розслідування не звертався.
Сам ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду пояснював, що з приводу його побиття працівниками поліції звертався зі скаргами, про що отримав відповіді.
Наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 не є обставиною, яка має значення при вирішенні питання, щодо встановлення винуватості чи невинуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України.
Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що встановлено, що 08.07.2018 року мала місце бійка між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , а також, що ушкодження характерні для ушкоджень утворених внаслідок вогнепальної або вибухової дії у ОСОБА_6 відсутні.
Не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_6 , що в результаті вибуху гранати у нього були відповідні тілесні ушкодження , а саме він був посічений скалками.
В матеріалах кримінального провадження наявний висновок судово-медичної експертизи № 865 від 17.08.2018 року морфологічні властивості виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , зокрема саден, не містять достовірних ознак, характерних для утворення внаслідок вогнепальної(вибухової) дії, що пітвердила допитана в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_48 на питання обвинуваченого чи були на його тілі ушкодження утворені внаслідок вогнепальної або вибухової дії, відповіла, що на момент проведення судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у ОСОБА_6 характерні для ушкоджень утворених внаслідок вогнепальної або вибухової дії були відсутні.
Оцінивши в сукупності вищевказані докази, суд критично оцінив показання обвинуваченого та дав їм належну оцінку.

Твердження у апеляційних скаргах сторони захисту щодо неповноти судового розгляду суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.
Захисник та обвинувачений зазначають, що судом безпідставно відмовлено в допиті свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , котрим в тій чи іншій мірі були відомі обставини щодо подій 08.07.2018 року.
Дані доводи суд апеляційної інстанції не приймає.
Під час апеляційного розгляду з пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 можуть пояснити факт наявності у нього тілесних ушкоджень.
Зазначений факт наявності у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ніким не оспорюється, тому відмова суду в допиті вказаних свідків не є обставиною , що свідчить про неповноту судового розгляду.
Суд апеляційної інстанції вважає доводи захисника, щодо суперечливих висновків суду належним чином необгрунтованими.
На думку захисника, судом не враховано обставини, які спростовують причетність ОСОБА_6 до скоєння злочинів, однак не наведено, які саме.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи захисника вважає, що суд першої інстанції всебічно дослідив всі обставини кримінального правопорушення.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень доведена сукупністю доказів, які узгоджуються між собою та вказують на те, що ОСОБА_6 є особою , яка тікала від працівників поліції, яка знаходячись в кукурудзі, де його переслідували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , умисно кинула гранату РГД-5 в напрямку працівника поліції ОСОБА_10 .
Приймаючи рішення щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч.1 ст. 263 КК України, суд першої інстанції в дотримання вимог ст. 370 КПК України обгрунтував та вмотивував належним чином своє рішення.
Висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
З висновком суду, що характер, послідовність і динамічність дій обвинуваченого ОСОБА_6 , його поведінка до, під час та після вчинення злочину, знаряддя злочину, а саме - висмикнення з запалу запобіжного кільця бойової гранати, тобто приведення вибухового пристрою в бойове положення, кидання даної гранати в бік працівника правоохоронного органу, вказують на спрямованість умислу обвинуваченого саме на позбавлення потерпілого життя, тому суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілих та бажав настання таких наслідків, тобто діяв з прямим умислом, направленим на позбавлення життя потерпілого, у зв`язку з виконанням працівником поліції своїх службових обов`язків і вчинив для цього усі необхідні дії, які були для нього завідомо такими, що потягнуть його смерть, а наслідок у вигляді смерті потерпілого не настав лише через обставини, які не залежали від волі обвинуваченого, який грунтується на всебічному , повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, погоджується суд апеляційної інстанції.
За таких обставин, відсутні підстави для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 .
Призначаючи покарання, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 50, ст. 65 КК України, визначив покарання, яке відповідає принципам законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації, є достатнім та необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстави визначені ст. 409 КПК України, для зміни чи скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 404, 405,407, 419 КПК України суд апеляційної інстанції,
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 .
Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 10.04.2020 року суду Вінницької області щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст. 263, ст. 348 КК України залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4