У Х В А Л А
Справа №377/364/20

Провадження №1-кс/377/95/20

10 липня 2020 року слідчий суддя Славутицького міського суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі клопотання старшого слідчого СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП в Київській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000151 від 10 червня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України , -
У С Т А Н О В И Л А :
08 липня 2020 року до суду подано клопотання старшого слідчого СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, у якому вона просить накласти арешт для забезпечення цивільного позову, та позбавити права відчуження і розпорядження:
- на квартиру загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності;
на частку 1/1 квартири загальною площею 96,5 кв.м., житловою площею 42 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить йому на праві приватної спільної сумісної власності.
10 липня 2020 року через канцелярію суду старшим слідчим СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 подано клопотання про долучення копій додаткових матеріалів, а саме копії цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 завданої йому моральної шкоди в розмірі 1 000 000 гривень.
В судове засідання старший слідчий СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , не прибула, надано заяву про розгляд клопотання без участі старшого слідчого, через велику завантаженість.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином.
Власники майна в судове засідання не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлені належним чином.
Власник майна ОСОБА_6 , яка діяла від свого імені, та відповідено до Довіреності від імені ОСОБА_7 , подала до суду заяву, в якій вона просить дане клопотання розглядати за їх відсутності. Заперечує проти накладення арешту на квартира АДРЕСА_3 , оскільки квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , частки не виділені.
Власник майна ОСОБА_8 , подала до суду заяву, в якій вона просить дане клопотання розглядати за їх відсутності. Заперечує проти накладення арешту на квартира АДРЕСА_3 , оскільки квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , частки не виділені.
Підозрюваним ОСОБА_4 подано заяву, в якій він просить дане клопотання розглядати без його участі. Клопотання не підтримав та просив суд не накладати арешт на його майно.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звуко - та відео - записувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали, додані до клопотання, та оглянувши матеріали кримінального провадження, вважаю правильним зробити наступний висновок.
Згідно частини 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Як зазначено у ч. 2 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме є речовими доказами по справі.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Крім того, за п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому відповідно до ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. Отже, якщо потерпілий вважає за необхідне накласти арешт на майно підозрюваного або третьої особи, він не може просити про це слідчого суддю або суд. Проте він може на підставі п.4 ч.1 ст.56 цього ж Кодексу заявити клопотання слідчому або прокурору щодо подачі ними такого звернення до слідчого судді або до суду. Проте якщо в даному випадку за колопотанням потерпілого слідчий або прокурор подають клопотання про накладення арешту на майно підсудного для забезпечення позову, то дане клопотання необхідно обгрунтувати з посиланням на належний цивільний позов, який повинен бути складений відповідно до вимог ЦПК України ( ч.4 ст.128 КПК України). В той же час відповідно до роз,яснень ст.173 КПК України клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях п.4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Зі змісту клопотання вбачається, що власниками квартири яка розташована за адресою АДРЕСА_2 є є чотирі особи, житлове приміщення перебуває у спільній сумісній власності, частка кожного власника не виділена, слідчий суддя не може накладати арешт на зазначене майнооскільки воно перебуває у спільній сумісній власності.
Квартира за адресою АДРЕСА_1 віднопідно до наданих документів належить ОСОБА_4 , відповідно до витягу є ЄРДР, він підозрюється у вчиненні злочину за ч.2 п.1 ст.115 КК України, згідно санкції даної статті міра покарання передбачає позбавлення волі на строк від десяти до п,ятнадцяти років або довічне позбавлення волі без конфіскації майна.
Слідчий надав Постанову про визнання особи потерпілим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за ч.2 п.1 ст.115 КК України а також копію цивільного позову яка не відповідає вимогам ч.4 ст.128 КПК України та ст.175 ЦПК України, при цьому слідчий і прокурор клопотання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову мають право в інтересах потерпілого подавати тільки за умови клопотання потерпілого на підставі п.4 ч.1 ст.56 КПК України, проте таке клопотання відсутнє, при цьому в даному випадку неможливо встановити, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову є співмірною розміру шкоди, завданої злочином.
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, суд приходить до висновку, що старшим слідчим не обґрунтовано необхідність накладення арешту на майно, не надано необхідних підтверджуючих документів, а тому суд приймає рішення про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. 169-173 КПК України, -
У Х В А Л И Л А :
У задовленні клопотання старшого слідчого СВ Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову, а саме квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 на праві приватної власності; та квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві спільної сумісної власності: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1