Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/259/20 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 січня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та

ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто з 15 год. 29.01.2020 року до 15 год. 28.03. 2020 року.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 січня 2020 року задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 15 год. 29.01.2020 року до 15 год. 28.03. 2020 року.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

Ухвалою суду першої інстанції дане кримінальне провадження призначено до розгляду по суті та запобіжний захід щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою продовжено на шістдесят днів, тобто з 15 год. 29.01.2020 року до 15 год. 28.03. 2020 року.
Рішення суду мотивовано тим, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що свідчить про підвищений ступінь небезпеки його діянь, що дає суду підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити нові злочини та ухилитися від суду з метою уникнення покарання, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Судом зазначено, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. У той же час, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просив ухвалу суду першої інстанції змінити. Ухвалити нову ухвалу за якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити, обрати альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт за місцем фактичного проживання або інший більш м`який запобіжний захід. Свої вимоги обґрунтував тим, що в судовому засіданні було встановлено, що особа обвинувачується за ч. 3 ст. 185 КК України, має лише 18 років, має постійне місце проживання по АДРЕСА_1 , де проживає з мамою та неповнолітньою сестрою - ОСОБА_9 22.09.2009 р., закінчив ПТУ та вживає заходів щодо офіційного працевлаштування. Проте суд не дав належної оцінки характеризуючим особу даним, не оцінив вік, наявність місця проживання, сімейний стан, рівень освіти, тому не слід було застосовувати такий виключно суворий запобіжний захід, як тримання під вартою. Неявку до слідчого на стадії досудового розслідування обвинувачений пояснив тим, що він не отримав вчасно повістку і з тих причин не явився до слідчого у призначений час. Доводи сторони обвинувачення про те, що перебуваючи на свободі існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, знищення, ховання або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, вплив на свідків не підтверджено доказами наданими до справи. Всі ці факти суд мав врахувати при обранні запобіжного заходу.

Вважає, що ухвала суду в частині продовження строку запобіжного заходу підлягає зміні з тримання під вартою на альтернативний, більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження №390/71/20, в провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000854 по обвинуваченню по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Як встановлено колегією суддів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження №390/71/20, 29.01.2020 в судовому засіданні судом першої інстанції в порядку ст.331 КПК України, було розглянуто клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , з обґрунтуванням доцільності обрання даного запобіжного заходу.
Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити нові злочини та ухилитися від суду з метою уникнення покарання, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що свідчить про підвищений ступінь небезпеки його діянь.

Апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищезазначені обставини на переконання колегії суддів є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи. Зміна запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.
Крім того, на переконання колегії суддів матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою та захисником-адвокатом в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Доводи апеляційної скарги щодо ненадання судом належної оцінки характеризуючим особу даним, а саме, що ОСОБА_8 має лише 18 років, має постійне місце проживання по АДРЕСА_1 , де проживає з мамою та неповнолітньою сестрою - ОСОБА_9 22.09.2009 р., закінчив ПТУ та вживає заходів щодо офіційного працевлаштування є безпідставними, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період іспитового строку, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що свідчить про підвищений ступінь небезпеки його діянь.
Крім того при цьому колегія суддів також враховує, що підозрюваний ОСОБА_8 під час досудового слідства постановою слідчого від 09.12.2019 року оголошувався у розшук.
За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.
Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , скасування ухвали суду першої інстанції та застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляд домашнього арешту.

Беручи до уваги вищевикладене апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 січня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_10 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 15 год. 29.01.2020 року до 15 год. 28.03. 2020 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4