Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/258/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2020 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 січня 2020 року, якою обвинуваченому продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження №0001700, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 4, п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115; ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 15 п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115; ч. 4 ст. 187, п. 2 п. 6, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 28.01.2020 суд, за клопотанням прокурора, продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, а саме по 27 березня 2020 року включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі, раніше судимий, в тому числі за особливо тяжкі злочини, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, а тому може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. По даній справі не допитані потерпілі та свідки , отже існує ризик того, що обвинувачений може впливати на них.

До закінчення строку тримання під вартою судове провадження не може бути завершене.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Щодо вимог ОСОБА_6 про поміщення та утримання його в режимному об`єкті, а саме Олександрійському геріатричному пансіонаті, то відповідно до вимог ст. 4 «Про попереднє ув`язнення» дана установа не є установою для тримання осіб, щодо яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому запобіжний захід у вигляд домашнього арешту з носінням електронних засобів контролю в розумінні вимог КПК України не може бути застосовано за місцем розташування Олександрійського геріатричного пансіонату з спеціальним відділенням, оскільки відповідно до вимог ст. 181 КПК України зазначений запобіжний захід застосовується виключно за місцем проживання особи.

Також, суд не знайшов підстав для задоволення вимог обвинуваченого про переведення його до Миколаївського слідчого ізолятора.

Отже, зважаючи на те, що на даний час продовжують існувати ризики, які вказують на можливість обвинуваченого, у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись. За таких обставин, суд прийшов до висновку за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього положення Закону України «Про безпеку учасників суду», шляхом переведення його під варту по АДРЕСА_1 , з охороною електробраслету.

Свої вимоги мотивує тим, що на його думку з показів свідків : ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , необхідність його утримання під вартою відпала, а тому ухвала суду є необґрунтованою.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, перевіркою доводів апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зокрема судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічне позбавлення волі, раніше судимий, в тому числі за особливо тяжкі злочини, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, а тому може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. По даній справі не допитані потерпілі та свідки, отже існує ризик того, що обвинувачений може впливати на них.
До закінчення строку тримання під вартою судове провадження не може бути завершене.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Обвинувачений не має постійного місця проживання та зареєстрованого в установленному порядку місця проживання. Те, що він не має наміру переховуватись від суду, є позицією обвинуваченого та позицією захисту, яку суд обґрунтовано не прийняв до уваги, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень у яких обвинувачується ОСОБА_6 .
Таким чином, судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме обвинувачення ОСОБА_6 , який раніше судимий, в тому числі за особливо тяжкі злочини, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, знову обвинувачується у вчиненні умисних, особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.

З урахуванням наведеного, а також існуванням на час розгляду клопотання районним судом ризиків, які обґрунтовано вказували на можливість обвинуваченим, у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду, продовжити вчиняти нові злочини та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали кримінального провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне судове рішення.

Доводи, на які посилається у своїй апеляційній скарзі обвинувачений не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на правильність прийнятого судового рішення і не можуть слугувати підставою для його скасування, а тому підстав для застосування судом до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 177, 178, 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 січня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме по 27 березня 2020 року включно, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4