Єдиний унікальний номер 205/1162/19
У Х В А Л А
10 червня 2020 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні № 0002864 і № 0000335 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ризики, які послужили підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.
Також, прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ризики, які послужили підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу під час досудового розслідування не змінилися.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, просив суд змінити домашній арешт на певний період доби.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність прокурором зазначених ризиків. Просила суд обрати відносно нього інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали думку своїх захисників.
Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинувачених, їх захисників, дослідивши їх доводи і обґрунтування, приходить до наступного висновку.
Статтею 177 КПК України визначені мета застосування запобіжного заходу та підстави застосування такого. Окрім того, статтею 178 КПК України визначені обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу.

Всі ці обставини, в сукупності, протягом тривалого часу, враховувалися судом при вирішенні питання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Запобіжний захід, який застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме, тримання під вартою, в розумінні ст.173 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд погоджується з позицією сторони захисту, що прокурором на даній стадії судового розгляду не було надано переконливих та належних доказів щодо існування ризиків, встановлених ст.177 КПК України, прокурором тривалий час не здійснено заходів для забезпечення розгляду кримінального провадження.

Крім того, згідно обвинувального акту, крім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачення пред`явлено до ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, якого тривалий час не може бути доставлено до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, оскільки останній перебуває в іншій області та перераховується за іншим судом. У зв`язку з чим, на даний час не представляється можливим об`єднати в одне провадження обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України з обвинувальним актом відносно ОСОБА_8 , у зв`язку з чим порушуються строки розгляду справи.
Крім цього, на даний час допитаний один свідок та згідно повідомлення прокурора, що підтверджується рапортом оперуповноваженого СКП Новокодацького ВП, потерпілий ОСОБА_9 за відомою адресою проживання не проживає, двері ніхто не відкриває.
У зв`язку з викладеним вище, суд зауважує, що обвинувачений ОСОБА_3 тримається під вартою понад 1 рік та чотири місяці, що з огляду на практику Європейського Суду не може бути визнано розумним строком.

При цьому, Європейський Суд з прав людини свій підхід до розгляду питання доцільності продовження строків тримання особи під вартою протягом судового розгляду ґрунтує на презумпції, що з перебігом ефективного розгляду справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави подальшого втручання у право на свободу особи.

При тому, що главою 18 КПК України передбачено, що незалежно від стадії судового розгляду обов`язок доказування щодо необхідності застосування конкретного запобіжного заходу, наявності ризиків та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу покладається саме на прокурора.

Крім того, суд, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до п.47 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 року у справі «Болдирєв проти України» викладені висновки про те, що, згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення волі, і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. На таку ж позицію ЄСПЛ вказував і в рішеннях у справах «Яблонський проти Польщі» та «І. А. проти Франції».

Суд також вважає, що тяжкість пред`явленого обвинувачення, сама по собі, не може слугувати виправданням та обґрунтуванням тривалого періоду утримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, а саме, з січня 2019 року.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце проживання, а саме : АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене та зазначені вимоги діючого законодавства, суд вважає, що прокурором недостатньо доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також те, що він має постійне місце проживання, суд вважає можливим обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки продовжує існувати ризик переховування від суду.

Крім того, суд також бере до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а тому суд вважає що існує ризик щодо можливості останнього перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Врахувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 177,181, 202, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1.Не відлучатися цілодобово з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду.

2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду.

3. Повідомляти прокурора, суд про зміну місця фактичного проживання.

Визначені обов`язки, покладаються на обвинуваченого ОСОБА_4 , на строк судового розгляду, але не більше 60 днів до 24-00 години 07 серпня 2020 року включно.
У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк судового розгляду, але не більше 60 днів до 24-00 години 07 серпня 2020 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1.Не відлучатися цілодобово з постійного місця проживання, що знаходиться для обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.
2. З`являтися за першою вимогою на виклики до суду.
3. Повідомляти прокурора, суд про зміну місця фактичного проживання.
Обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти в залі суду.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Новокодацькому ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1