Справа № 489/1581/17
Номер провадження 1-кп/489/55/20
У Х В А Л А

10 лютого 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

із секретарем судових

засідань ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Широколанівка, Веселинівського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою-професійною освітою, не працюючого, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.189 ч.3, 301 ч.2 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.189 ч.3, 263 ч.1 КК України.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 12.03.2019 р. до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та ухвалою Ленінського районного суду від 16.12.2019 р. строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою продовжено до 13.02.2020 р. включно.

Прокурором подано клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, в зв`язку з не зменшенням ризиків вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від суду, а захисниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, у нічний час.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу, за наслідками розгляду якого скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи, вказане питання, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає недоцільним продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.

Суд приходить до такого висновку, оцінивши в сукупності відповідно до вимог ст.178 КПК України, обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні тяжких злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, обставин його переховування від органу досудового розслідування, наявності обвинувачення у вчиненні іншого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, його репутацію, характеристику, наявність постійного місця проживання, певних соціальних зв`язків, стан здоров`я, а також тривалість тримання під вартою, що суттєво зменшує ризик переховування обвинуваченого від суду, на підставі якого було застосовано та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Cуд враховує, що тримання обвинуваченого під вартою не можна обумовлювати лише минулим обвинуваченого, до застосування до нього запобіжного заходу, що з урахуванням досліджених судом і інших обставин, щодо особи обвинуваченого, наявності постійного місця проживання, певних соціальних зв`язків, стан здоров`я, тривалість тримання його під вартою у вказаному кримінальному провадженні, настільки зменшує вірогідність виникнення зазначеного ризику, що не дає підстав вважати його значним на момент прийняття рішення щодо запобіжного заходу.

Також, відповідно до рішення Європейського суду "Адам`як проти Польщі" від 19.12.2006 р., доводи щодо наявності ризиків та тяжкість злочину можуть бути достатніми для виправдання позбавлення волі, на початку цих доводів. Однак, з плином часу вони неминуче втрачають свою ревалентність, і лише справді виняткові доводи здатні переконати Суд в тому, що тривале позбавлення волі, може бути виправдане з огляду на пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що в даному випадку має бути прийнято судом до уваги з врахуванням тривалого тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи вказане висновки Європейського суду з прав людини та вимоги ч.3 ст.194 КПК України, щодо рішення суду у разі висновку про недоведеність обставин недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд вважає необхідним відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, змінити запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, з забороною залишати житло цілодобово та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.4 ст.194 КПК України.

При цьому, існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, суд не бере до уваги, оскільки обставини існування такого ризику у клопотанні та у судовому засіданні прокурором не обгрунтовані та не доведені.

Керуючись ст.331, 372 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, на строк 2 місяці, зобов`язавши обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти прокурора і суд про зміну місця проживання;

- носити електронний засіб контролю;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади, у разі наявності, свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну,

у разі невиконання яких, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк закінчення дії ухвали 10.04.2020 р.

Ухвалу направити на виконання до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, для постановки обвинуваченого на облік, про що негайно повідомити суд.

Ухвала може бути оскаржена через місцевий суд, шляхом подачі в 7-денний строк з дня її проголошення, апеляційної скарги, на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Головуючий: