Справа № 438/219/20
Провадження № 1-кп/456/281/2020
УХВАЛА

06 квітня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

представника потерпілого: ОСОБА_6 ,

в присутності обвинуваченого: ОСОБА_3 , -

встановив:

13.03.2019 року суддею Стрийського міськрайонного суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000006 від 04.01.2020р., за обвинуваченням ОСОБА_3 , в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. ст. 185 КК України призначено до підготовчого судового засідання.

Дане кримінальне провадження підсудне Стрийському міськрайонному суду Львівської області.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання у порядку ст.. 334 КПК України про об`єднання кримінального провадження №0000006 від 04.01.2020р., за обвинуваченням ОСОБА_3 , в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч.2, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, яке перебуває у провадженні судді та призначити дану справу до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_3 , та його захисник погодились з думкою прокурора, не заперечують щодо об?єдання та призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду вважає, що підстав для закриття провадження, прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Направлений до суду прокурором обвинувальний акт, відповідає вимогам КПК України.

Судом встановлено, що у провадженні судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , вже перебуває кримінальне провадження №№0000144, 0000749, 0000510, 0000935, №0001277, 0001354, 0000075, 0000037, 0000086 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, яке поступило в Стрийський міськрайонний суд раніше і провадження по якому не закінчено.
У відповідності до ст.. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду на розгляді якого вони перебувають.
На підставі вище наведеного та з урахуванням ст.. 334 КПК України, суд вирішив, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Таким чином, на підставі вищенаведеного наявні достатні підстави для об`єднання даного кримінального провадження з кримінальним провадженням №№0000144, 0000749, 0000510, 0000935, №0001277, 0001354, 0000075, 0000037, 0000086 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України (справа №442/10057/14-к) та призначення об?єднаного кримінального провадження до судового розгляду.
При вирішенні питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суд враховує наступне.

В ході досудового слідства обвинуваченому ОСОБА_3 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 09 квітня 2020 року.

Прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, оскільки є достатньо підстав та ризиків, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу сторону, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що забезпечить явку обвинуваченого до суду, і буде запобігати вчиненню інших кримінальних правопорушень, на його думку, інші більш м?які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов?язків.

Обвинувачений заперечив вимогу прокурора, щодо продовження запобіжного заходу оскільки, він не переховувався від слідства, а не прийшов тому, що був в суді тому, просить нічний домашній арешт.

Захисник в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу заперечив та пояснив, що на досудовому слідстві його підзахисний повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, не буде впливати на потерпілих чи свідків, має місце проживання в м.Стрий, де живе його батько, має сім?ю, двох дітей крім того, хворий на туберкульоз і лікування в умовах ізолятора не може отримати, а відтак просить обрати домашній арешт в нічний час.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.

Суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне задоволити клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою у повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому, строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Суд вважає, що з моменту взяття підозрюваного ОСОБА_3 , під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Суд вважає за недоцільне досліджувати докази вини обвинуваченого при продовженні строків запобіжного заходу, оскільки наведене порушує принцип презумпції невинуватості та суперечить нормам кримінально-процесуального закону та ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно яких рішення суду повинно бути викладено у формулюваннях, які забезпечують принцип невинуватості особи. Суд вважає, що під час розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою, суд не вправі досліджувати докази і давати їм оцінку чи в інший спосіб перевіряти доведеність вини обвинуваченого, розглядати й вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті обвинувачення.
Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задоволити.

Разом з тим, при продовженні обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам зазначеним в ст. 177 КПК України однак, застава визначена попередньою ухвалою, яка є чинною.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 314-316, 369 КПК України суд, -

ухвалив:

Об`єднати в одне провадження кримінальне провадження №442/10057/14-к, провадження №1-кп/456/18/2020, відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України з кримінальним провадження №438/219/20, провадження №1-кп/456/281/2020 відносно ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (№0000006 від 04.01.2020р.) та присвоїти справі №442/10057/14-к, провадження №1-кп/456/18/2020.

Справу призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні на 30 квітня 2020 року о 10 год. 00 хв.
В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, потерпілого.
Обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_3 , продовжити строк тримання під вартою на шістдесят діб - з 06 квітня 2020 року до 04 червня 2020 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_3 , та скерувати для відома начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1