ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/1/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2019 року,-
Встановила:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку звернення до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0003968 від 23.10.2014 року.
Скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0003968 від 23.10.2014 року повернуто заявнику ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою поновити їй строк для звернення до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0003968 від 23.10.2014 року.
Свої вимоги мотивує тим, що судом невірно встановлено, що скарга подана після закінчення строку оскарження, оскільки повідомлення про підозру від 01.04.2015р. у даному кримінальному провадженні ні слідчою ОСОБА_7 , ні прокурором ОСОБА_8 заявниці не вручалась, а саму підозру ОСОБА_6 отримала лише 02.10.2018р. від слідчого ОСОБА_9 , тому строк оскарження нею не пропущено.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши подані матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_6 звернулася зі скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора в порядку ст.303 КПК України.
Приймаючи оскаржуване рішення про повернення скарги ОСОБА_6 , суд своє рішення мотивував тим, що скарга подана до суду з пропуском строку на звернення до слідчого судді зі скаргою та в ній не наведено поважних причин пропуску строку на оскарження бездіяльності і такі дані в матеріалах справи відсутні.
За змістом п.3 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора може бути оскаржена до слідчого судді.
У відповідності до ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею, а суд апеляційної інстанції відповідно до ст.422 КПК перевіряє ухвалу слідчого судді, винесену по наслідках цього розгляду.
Як вбачається із змісту скарги, скаржниця просить поновити строк для звернення до суду з даною скаргою як такий що пропущений з поважних причин; визнати незаконною бездіяльність слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України в Львівській області ОСОБА_10 та прокурора Галицького району м. Львова юриста 3 класу ОСОБА_8 щодо належного вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0003968; визнати не вчиненими дії щодо вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 01.04.2015р. у кримінальному провадженні №0003968; зобов`язати слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України в Львівській області ОСОБА_11 або прокурора прокуратури Галицького району м. Львова ОСОБА_8 , вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню №0003968 про вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 01.04.2015р. у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Так, 02.10.2018 року ОСОБА_6 по даному кримінальному провадженні, старшим слідчим слідчого управління Головного управління національної поліції у Тернопільській області ОСОБА_9 під розписку, було вручено копію повідомлення про підозру від 01.04.2015 р., складеного слідчим СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України в Львівській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором прокуратури Галицького району м. Львова юристом 3 класу ОСОБА_8 , про те, що вона підозрюється у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Відповідно до положень ч.1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.
Як зазначено, у ч. 1 та ч.2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надісланої їй поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону аби телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Як вбачається з повідомлення про підозру від 01.04.2015 року ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у межах вказаного кримінального провадження, ОСОБА_6 отримувати та підписувати повідомлення відмовилась у присутності двох понятих. На повідомленні про підозру містяться підписи понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що засвідчили вказаний факт (т.2 а.с.43).
Крім того згідно наявних у матеріалах провадження рапортів працівників СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України в Львівській області вбачається, що ОСОБА_6 було ознайомлено з повідомленням про підозру від 01.04.2015 року, роз`яснено її права, але вона відмовилася від одержання повідомлення про підозру.
Також у матеріалах провадження наявні відомості про те, що після відмови ОСОБА_6 від отримання копії повідомлення їй про підозру, повідомлення про підозру було направлено їй поштовим відправленням 01.04.2015 року за №67/4922 (т.2 а.с.44).
Згідно із ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Таким чином, згідно матеріалів кримінального провадження №0003968 від 23.10.2014 року, саме 01.04.2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, а не 02.10.2018 року, коли вона вже одержала копію повідомлення про підозру.
Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Крім того, учасники справи повинні добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
В даному випадку ОСОБА_6 , до слідчого судді із вказаною скаргою звернулась поза межами десятиденного строку з дня повідомлення про підозру, про що їй було відомо 01.04.2015 року, що доводиться даними, наявними в матеріалах провадження.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом 1 року та 8 місяців, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки.
Так, із матеріалів справи вбачається, що жодних поважних причин пропуску строку на оскарження бездіяльності слідчого та прокурора скаржницею наведено не було, не зазначено підстав для його поновлення та не представлено даних на підтвердження вказаного факту.
Тому, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про повернення скарги ОСОБА_6 , згідно вимог п.3 ч.2 ст.304 КПК України, у зв`язку із пропуском строку оскарження та відсутності підстав для його поновлення.
Порушень кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 23, 303, 404, 405, 407, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2019 року без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи