ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/61/20Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа № 708/1210/18 Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

прокурора

ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_11

представника потерпілого - захисника

ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційними прокурора у кримінальному провадженні, потерпілого ОСОБА_11 на вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.03.2019 року, яким

ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта вища, не одруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше не судимого,

визнано невинуватим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та виправдано його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства «Перша Черкаська міська лікарня» Черкаської міської ради до ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_9 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Триваючі заходи забезпечення кримінального провадження відсутні.

В порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

в с т а н о в и л а:

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він близько 02 год. 30 хв. 27.08.2017 року, перебуваючи біля нічного закладу «.Underground», що розташований за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 16, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, які переросли у бійку, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , декілька ударів обома руками в область голови, спричинивши таким чином потерпілому синець м`яких тканин голови, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи бійку з ОСОБА_11 , реалізовуючи свій умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, близько 02 год. 30 хв. 27.08.2017 року, перебуваючи біля нічного закладу «Underground», іцо розташований за адресою: зул. Ярослава Мудрого, 16, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, знаходячись у положенні лежачи під потерпілим та скориставшись розташуванням голови ОСОБА_11 в області своєї шиї, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, шляхом укусу зубами спричинив потерпілому ушкодження обличчя у вигляді рани носу з частковою втратою (дефектом) м`яких тканин носу, яке є невиправним, тобто таким, що для усунення якого необхідне оперативне втручання, знівечило обличчя потерпілого ОСОБА_11 та відповідно до п. 2.1.8 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995 року№ 6, є тяжким за ознакою непоправного знівечення обличчя, враховуючи часткову втрату ОСОБА_11 м`яких тканин носу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, що спричинило непоправне знівечення обличчя.

Вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.03.2019 року ОСОБА_9 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України та виправдано його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурора у кримінальному провадженні порушується питання про скасування зазначеного вироку з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить повторно дослідити матеріали кримінального провадження та допитати потерпілого та свідків. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі. Цивільний позов прокурора та потерпілого задовольнити в повному обсязі. При цьому зазначає, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про визнання недопустимими усіх доказів винуватості, у зв`язку із їх одержанням під час досудового розслідування кримінального провадження саме за ст.125 КК України, яке було зареєстровано без заяви потерпілого. Звертає увагу, що рішенням слідчого 23.11.2017 року склад кримінального правопорушення перекваліфіковано з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст.121 КК України. Відтак, виходячи з доводів суду, докази та інші документи, отримані в рамках кримінального провадження саме за ст.121 КК України, є належними та допустимими.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_11 вказує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та допущеними судом істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Виправдувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції не ґрунтується на наявних у кримінальному провадженні доказах, не відповідає фактичним обставинам провадження, не містить чітких підстав виправдання особи, а тому має бути скасований. Так, під час розгляду вищевказаної справи та постановления вироку, суд незаконно, без наведення обгрунтування своєї позиції, проігнорував всі докази, зібрані стороною обвинувачення та потерпілого, та виніс виправдувальний вирок посилаючись на єдину обставину - що відповідне кримінальне провадження за ст. 125 КК України ( легке тілесне ушкодження ) було розпочате на підставі повідомлення фельдшера лікарні, куди доставили потерпілого, а не за заявою потерпілого. На думку суду першої інтснації, оскільки кримінальне провадження за ст. 125 КК України повинне здійснюватися у формі приватного обвинувачення (тобто при обов`язковій наявності заяви потерпілого), а рішення про внесення відомостей до ЄРДР прийняте без такої заяви, тому всі докази вини обвинуваченого є недопустимими. Суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 87 КПК України, незаконно визнав недопустими всі докази зібрані в ході досудового розслідування не обґрунтувавши при цьому у чому саме полягає істотне порушення прав та свобод обвинуваченого при проведенні вказаних слідчих дій і в чому їх очевидна недопустимість. Крім того, 23.11.2017 року у даному кримінальному провадженні перекваліфіковано склад кримінального правопорушення з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст.121 КК України, та провадження вже здійснювалось у формі державного обвинувачення.

23.11.2017р. органом досудового розслідування проведено допит свідка ОСОБА_13 , додатково допитаний 03.01.2018р. Також проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками. 28.11.2017р. на яких останній впізнав особу, що нанесла тілесні ушкодження потерпілому. Також із свідком проведено слідчий експеримент, відеозапис якого був переглянутий та досліджений судом. Крім того, під час судового розгляду безпосередньо надавали показання: потерпілий, свідки, а також обвинувачений, однак аналіз та оцінка наданим показанням, що містили інформацію щодо часу, місця, механізму нанесення обвинуваченим ОСОБА_9 тілесних ушкоджень потерпілому, а також наслідки цих ушкоджень у вигляді відкушеної частини носа, у вироці відсутня. Таким чином просив скасувати вирок районного суду, постановити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді 8 років позбавлення. Стягнути з ОСОБА_14 матеріальну шкоду у розмірі 118 818 гривень 45 копійок та моральну шкоду у розмірі 500 000 гривень.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи потерпілого та його захисника, які підтримали вимоги викладені в своїй апеляційній скарзі, пояснення обвинуваченого ОСОБА_14 та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційних скарг та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора та потерпілого підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

На думку колегії суддів, такий висновок районного суду про виправдання ОСОБА_14 є неправильним і необґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Ці вимоги судом першої інстанції не дотримані.

Так, суд першої інстанції визнаючи невинуватими та виправдовуючи ОСОБА_14 у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення, виходив з того, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочате за відсутності заяви потерпілого, а тому всі зібрані докази вини ОСОБА_14 у нанесенні 27.08.2017 року тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_15 , отримані з порушенням встановленого порядку та визнаються недопустимими.

Провівши у кримінальному провадженні за клопотанням учасників кримінального провадження часткове повторне дослідження доказів, колегія суддів приходить до висновку, що злочин передбачений ч.1 ст. 121 КК України ОСОБА_14 вчинив при наступних обставинах.

ОСОБА_9 близько 02 год. 30 хв. 27.08.2017 року, перебуваючи біля нічного закладу «.Underground», що розташований за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 16, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, які переросли у бійку, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , декілька ударів обома руками в область голови, спричинивши таким чином потерпілому синець м`яких тканин голови, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи бійку з ОСОБА_11 , реалізовуючи свій умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, близько 02 год. 30 хв. 27.08.2017 року, перебуваючи біля нічного закладу «Underground», іцо розташований за адресою: зул. Ярослава Мудрого, 16, м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, знаходячись у положенні лежачи під потерпілим та скориставшись розташуванням голови ОСОБА_11 в області своєї шиї, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, шляхом укусу зубами спричинив потерпілому ушкодження обличчя у вигляді рани носу з частковою втратою (дефектом) м`яких тканин носу, яке є невиправним, тобто таким, що для усунення якого необхідне оперативне втручання, знівечило обличчя потерпілого ОСОБА_11 та відповідно до п. 2.1.8 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995 року№ 6, є тяжким за ознакою непоправного знівечення обличчя, враховуючи часткову втрату ОСОБА_11 м`яких тканин носу.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_14 винуватість в інкримінованому органами досудового розслідування злочині, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило непоправне знівечення обличчя

- не визнав.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_14 , допитаний судом першої та апеляційної інстанції, показав, що у ніч з 26 на 27 серпня 2017 року він зі своєю дівчиною ОСОБА_16 зідпочивали у нічному клубі «Underground». Там вони зустріли ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , яких він декілька годин до цього бачив, коли вони вживали шампанське у дентрі міста, а потім разом з ними певний час ще прогулювались містом. За час перебування у нічному клубі та перед цим він алкогольних напоїв не вживав. Близько З години ночі він разом із дівчиною виходили із даного розважального закладу. У той час, коли вони вийшли на вулицю, там стояв ОСОБА_19 , з яким у нього напередодні був конфлікт у залі ігрових автоматів, та ОСОБА_20 , якого він знає оскільки той неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, з компанією хлопців, яких бачив у приміщені клубу, коли вони спільно розпивали спиртні напої, які вели себе шумно та агресивно, ймовірно сварилися між собою. Побачивши його ОСОБА_19 голосно викрикнув іншим - «це цей мусор мене виводив з того залу ігрових автоматів». Після цього компанія хлопців, достовірно знаючи, що він працівник поліції, відразу підійшла до нього та вони почали ображати нецензурними словами, на його зауваження заспокоїтись не реагували, навпаки ще активніше почали вигукувати образи. Після цього ОСОБА_21 , якого він раніше не знав, сказавши, іцо він морський піхотинець, почав наносити йому удари. Він спробував утекти, але йому дорогу перегородили ОСОБА_20 та ОСОБА_19 . Потім ОСОБА_20 штовхнув його так, що він похитнувся, у цей момент збоку підскочив ОСОБА_21 та збив його з ніг, а потім сів зверху та під схвальні образливі вигуки душив його та бив кулаками по голові, а також головою об асфальт. Від цього у нього потемніло в очах, можливо навіть була короткочасна втрата свідомості. Прийшовши до тями він побачив, що навколо нікого не має, потім він підвівся, зайшов у клуб, щоб умитися, а потім пішов у напрямку центру міста.

Додатково повідомив, що вирішив спочатку піти додому, бо там відчував себе безпечно та щоб переодягнутися, а вже потім піти до відділу поліції, щоб подати заяву про злочин та повідомити, що не зможе зранку 27.08.2017 року заступити на чергування. Коли він прийшов у відділення поліції, то там вже були ОСОБА_21 , його матір, які агресивно накинулись на нього звинувачуючи у нанесені тілесних ушкоджень. Подавши заяву про злочин, він звернувся до лікарні та був госпіталізований. За його заявою розпочато кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України, досудове розслідування у ньому ще триває.

Також пояснив, що вважає, що ОСОБА_21 умисно оговорює його, щоб він з друзями змогли уникнути кримінальної відповідальності за нанесення йому тілесних ушкоджень, а тілесні ушкодження ОСОБА_22 міг нанести хтось із його компанії, оскільки він чув, як вони між собою сварились.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_14 вини у заподіянні потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень таке, що спричинило непоправне знівечення обличчя, колегія суддів розцінює, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, а його винуватість підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, які були безпосередньо досліджені судом апеляційної інстанції.

Допитаний судом апеляційної та першої інстанції потерпілий ОСОБА_11 надав однакові та послідовні показання за змістом про те, що він орієнтовно з 22 год. 26.08.2017 року разом із своїми друзями ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 відпочивали у нічному клубі «Underground», шо знаходиться у підвальному приміщенні у центрі м. Корсунь-Шевченківський по вул. Ярослава Мудрого. У вказаному нічному закладі вони вживали пиво (0,5 л кожен) та горілку (1 л на 4 особи), а також грали у карти та танцювали, а також періодично виходили з приміщення на вулицю. Перебуваючи на вулиці він став свідком розмови на підвищених тонах ОСОБА_26 з раніше невідомим хлопцем, яким у подальшому виявився ОСОБА_27 , які стояли неподалік від входу у приміщення нічного клубу. Вказаний хлопець звернув на себе його увагу ще в приміщенні клубу, оскільки відпочиваючи з двома дівчатами вживав шампанське та горілку, вів себе зухвало на танцполі, активно розмахуючи руками, що свідчило про значний стан його алкогольного сп`яніння.

Підійшовши до них ближче, він почув, як ОСОБА_27 негативно висловлювався у бік Збройних сил України та осіб, які служать там. Він, як військовослужбовець, який нещодавно повернуся зі служби, вирішив з`ясувати причини такого негативного ставлення та підійшов поближче до них, а коли побачив, що ОСОБА_27 веде себе агресивно та неадекватно спробував забрати ОСОБА_26 назад у приміщення. При цьому ОСОБА_27 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, кричав та лаявся їм у спину нецензурною лайкою, пропонував піти порозмовляти. Він повернувся, щоб заспокоїти ОСОБА_28 , а у цей час хтось із натовпу, який стояв поблизу входу у нічний клуб, викрикнув у нецензурній формі, що той працівник поліції. Після цього ОСОБА_27 ударив його правим кулаком у ліву частину обличчя, а потім відштовхнув, оскільки мабуть подумав, що це він нецензурно виразився у його адресу як працівника поліції. Потім між ними виникла сутичка внаслідок якої вони впали на землю, де продовжили боротися. Під час цього він опинився сидячи зверху на ОСОБА_29 та намагався втримати його за руки, щоб запобігти нанесенню ударів. У цей час він дещо нахилився над ОСОБА_30 , щоб в черговий раз спробувати заспокоїти його, але той скориставшись цим вкусив його за ніс. Після цього він відчув гостру біль та підвівшись почав тікати через дорогу, а ОСОБА_27 побіг за ним, 'але не наздогнав. Свідками цього інциденту були ОСОБА_20 та ОСОБА_31 , які стояли біля входу до нічного клубу «Underground», а також ОСОБА_19 , який стояв поруч, на відстані близько 2-3 метрів.

Через деякий час, орієнтовно 15 хв., він, прикривши лице олімпійкою, у яку був одягнений, повернувся до нічного клубу «Underground», де побачив, що між ОСОБА_30 та ОСОБА_23 знову відбувається розмова на підвищених тонах. Підійшовши до них він вибачився перед ОСОБА_30 за свою поведінку, а той вперше представся працівником поліції та почав ганятися за ним намагаючись вдарити кулаком та ногою, а потім дещо заспокоївшись почав вимагав грошові кошти у розмірі 500 грн. за зіпсовану кров`ю футболку. Після цього він спустився в туалет нічного клубу «Underground», де вмив лице. ОСОБА_32 , який був охоронцем у клубі, та ОСОБА_33 , бармен, бачили наслідки його бійки з ОСОБА_30 у вигляді відкушеного кінчика носу, та він їм повідомив про сутичку. Потім разом із ОСОБА_24 попуткою поїхав у районну лікарню, де у хірургічному відділенні йому зашили ніс.

Про вказаний факт він з телефону ОСОБА_34 , оскільки його телефон розбився під час бійки, повідомив матір, яка через короткий проміжок часу приїхала до лікарні. Через деякий час до лікарні приїхали працівники поліції, яким він надав письмові пояснення щодо обставин сутички з ОСОБА_30 та отримання від нього тілесних ушкоджень, а потім він разом із матір`ю та ОСОБА_24 поїхали до відділення поліції, де письмові пояснення написала його матір. Потім його разом із матір`ю до службового кабінету запросив начальник поліції, а через деякий час до цього кабінету зайшов і ОСОБА_27 , який заперечував дійсні обставини сутички, натомість вказував, що це він разом з друзями наніс йому тілесні ушкодження, а також погрожував кримінальною відповідальністю за це.

Додатково повідомив, що 28.08.2017 року написав заяву на ім`я керівника районної прокуратури у якій виклав обставини подій під час яких він отримав тілесні ушкодження, а потім поїхав на лікування у м. Черкаси.

Також вказав, що лікування з приводу отриманих пошкоджень носу він проходив близько 3 місяців у м. Черкаси, зокрема у опіковому відділенні Першої міської лікарні, де проведено 3 операції, а також є потреба ще у декількох операціях у м. Києві. На таке лікування ним витрачено значні грошові кошти, як на медикаменти, так і на оплату послуг лікарів. Додатково вказав, що діями ОСОБА_9 йому заподіяно значної моральної шкоди, оскільки у зв`язку з отриманими травмами він був вимушений звільнитися з військової служби, а також змінити звичний спосіб життя, оскільки через знівечення носу тривалий час соромився спілкуватися з друзями, а тривалі курси лікування погіршили його стан здоров`я. На даний час у нього суттєво погіршився нюх, ніс ще може кровити, а на холоді взагалі синіє. Після перенесених відновлювальних операцій у нього залишилися рубці на носі, щоці, передпліччі, а також через постійне нервове навантаження погіршився сон, виникли проблеми зі шлунком. Крім того, він хвилювався за свою сім`ю, оскільки ОСОБА_27 та його батько погрожували їм розправою та кримінальною відповідальністю.

Даними журналу реєстрації осіб з тілесними ушкодженнями кримінального характеру по приймальному відділенню Корсунь-Шевченківської ЦРЛ 27.08.2017 року о 5 год. 30 хв. повідомлено Корсунь-Шевченківський відділ поліції про звернення ОСОБА_11 із рваною раною носу. (т. 3 а.с. 92-94)

Відповідно до змісту журналу записів амбулаторних операцій хірургічного відділення Корсунь-Шевченківської ЦРЛ 27.08.2017 року о 05 год. 00 хв. хірургом Собченком СП. проведено первинну хірургічну обробку рваної рани носу ОСОБА_35 , 1996 року народження, та накладено пов`язку, (т. 3 а.с. 88-91)

Згідно даних витягу з ЄРДР від 27.08.2017 року по кримінальному провадженню №90000569, о 05 годині 35 хвилин до чергової частини відділення поліції надійшло повідомлення від фельдшера ВШМД ОСОБА_36 про те, що до Корсунь-Шевченківської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями звернувся ОСОБА_11 (а.к.п.214 т.2).

Оглянутими в суді апеляційної інстанції фото обличчя ОСОБА_11 після нанесення йому тілесних ушкоджень Шаблієм, на яких зображено рани носа зі швами та після операційного втручання (т.3 а.к.п.92-94).

Свідок ОСОБА_13 в ході розгляду в суді першої та апеляційної інстанції суду пояснив, що він разом із ОСОБА_37 27.08.2017 року після 22 год. зайшли до нічного клубу «Underground». Там уже були особи, яких він знає наглядно, а саме: ОСОБА_20 та ще один ОСОБА_38 , прізвища якого він не знає, оскільки він значно менший за віком. За весь вечір він випив 1 пляшку пива місткістю 0,5 л. Вийшовши покурити, він побачив, що біля входу стоїть ОСОБА_27 , якого він знав як працівника поліції, який тримав у руках пляшку пива періодично п`ючи його, та попросив у нього запальничку, щоб підкурити. Отримавши від ОСОБА_28 запальничку, між ними виникла словесна суперечка щодо співвідношення військовослужбовців та працівників поліції. ОСОБА_27 вів себе збуджено та агресивно, а також пропонував йому фізичною силою вирішити їх спір. У відповідь він пропонував ОСОБА_29 з метою вирішення спору зустрітися наступного дня у ринзі, одівши боксерські перчатки. Потім у їх суперечку втрутився ОСОБА_21 , бо почув неприязні та образливі вислови у сторону військовослужбовців, та намагався відвести його назад до клубу. У цей час ОСОБА_27 ще більш агресивніше нецензурною лайкою висловився в адрес військових тому ОСОБА_21 підійшов до нього, щоб заспокоїти. У цей час між ОСОБА_30 та ОСОБА_21 виникла бійка, у ході якої ОСОБА_39 першим ударив ОСОБА_40 кулаком у голову, від якого той похитнувся, а потім ОСОБА_41 використовуючи борцівський прийомом кинув ОСОБА_42 на землю. Далі вони почали кувиркатися почергово перебуваючи то зверху, то знизу, а потім ОСОБА_21 закричавши підвівся та побіг у сторону будинків через дорогу, а ОСОБА_27 побіг за ним. Потім ОСОБА_27 , який не мав видимих тілесних ушкоджень, повернувся до нього та вони продовжили розмову на підвищених тонах, а через деяких час до них підійшов ОСОБА_21 , який тримався за ніс, тоді він побачив, що у нього відсутня частина носу.

Крім того винуватість ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підтверджується й іншими доказами, які досілженяі судом апеляційної інстанції, а саме:

- даними заяви від 28.08.2017 року ОСОБА_11 звернувся до начальника Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури із заявою, яка зареєстрована за № 2/151-1 ІЗвх 17, у якій повідомив про обставини сутички, що сталася 27.08.2017 року між ним та ОСОБА_9 , внаслідок якої він отримав тілесні ушкодження, а також про вимагання ОСОБА_9 у нього грошових коштів у розмірі 500 грн. Також до даної заяви долучено висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 28.08.2017 року № 05-11-01/214. (т. 2 а.с. 224-226);

- даними протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 22.11.2017 року ОСОБА_11 серед чотирьох фотознімків осіб у форменому одязі впізнано ОСОБА_9 (фото № 4), який в ніч з 26.08.2017 року на 27.08.2017 року наніс йому тілесні ушкодження біля нічного закладу «Underground», за наступними ознаками: овальним обличчям, коротким волоссям темного кольору, формою носу, губ та очах. Проведення вказаної слідчої дії безперервно фіксувалася на відеокамеру Panasonic НС-V770, запис якої на носії, що є додатком до вказаного протокол', переглянуто у судовому засіданні та встановлено достовірність змісту протоколу, (т. 2 а.с. 122-126);

- даними протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 22.11.2017 року свідком ОСОБА_43 серед чотирьох фотознімків осіб у форменому одязі впізнано ОСОБА_9 (фото № 1), який 27.08.2017 року наніс тілесні ушкодження ОСОБА_11 , за наступними ознаками: формою обличчя, по очах, бровах, губах, вухах. Проведення вказаної слідчої дії безперервно фіксувалася на відеокамеру Panasonic HC-V770, запис якої на носії, що є додатком до вказаного протоколу, переглянуто у судовому засіданні та встановлено достовірність змісту протоколу, (т. 2 а.с. 132-135);

- даними протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 23.11.2017 року свідком ОСОБА_13 серед чотирьох фотознімків осіб у форменомуодязі впізнано ОСОБА_9 (фото № 2), який 27.08.2017 року наніс тілесні ушкодження ОСОБА_11 , за наступними ознаками: формою носа, по очах, бровах та губах. Проведення вказаної слідчої дії безперервно фіксувалася на відеокамеру Panasonic HC-V770, запис якої на носії, що є додатком до вказаного протоколу, переглянуто у судовому засіданні та встановлено достовірність змісту протоколу, (т. З а.с. 129-132);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 22.11.2017 року ОСОБА_11 вказано на обставини нанесення йому 27.08.2017 року тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , зокрема перший удар наніс йому правою рукою у область лівого виска, потім ще один, далі наніс 4 удари лежачи б`ючи у область шиї ззаду, а потім вкусив за носа. Надані на слідчому експерименті пояснення ОСОБА_11 вцілому відповідають раніше наданим ним показанням у судовому засіданні. Проведення вказаної слідчої дії безперервно фіксувалася на відеокамеру Panasonic HC-V770, запис якої на носії, що є додатком до вказаного протоколу, переглянуто у судовому засіданні та встановлено достовірність змісту протоколу, (т. 2 а.с. 127-131);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 28.11.2017 року свідком ОСОБА_13 вказано на обставини нанесення ОСОБА_9 27.08.2017 року тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , які вцілому відповідають раніше наданим ним показанням у судовому засідання. Проведення вказаної слідчої дії безперервно фіксувалася на відеокамеру Panasonic HC-V770, запис якої на носії, що є додатком до вказаного протоколу, переглянуто у судовому засіданні та встановлено достовірність змісту протоколу, (т. 3 а.с. 133-137);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 22.11.2017 року свідком ОСОБА_44 вказано на обставини нанесення ОСОБА_9 27.08.2017 року тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , які вцілому відповідають раніше наданим ним показанням у судовому засідання. Проведення вказаної слідчої дії безперервно фіксувалася на відеокамеру Panasonic HC-V770, запис якої на носії, що є додатком до вказаного протоколу, переглянуто у судовому засіданні та встановлено достовірність змісту протоколу, (т. 3 а.с. 13-16);

- даними висновку експерта № 02-01/2033 встановлено, що у ОСОБА_11 мали місце ушкодження: рана носу з частковою втратою (дефектом) м`яких тканин носу, синець голови, садна обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, які виникли від дії тупих предметів. Рана носу та синець м`яких тканин голови могли виникнути в час та при обставинах вказаних ОСОБА_11 . Травмуючим механізмом утворення синця м`яких тканин голови у ОСОБА_11 явилась ударна дія тупого предмета. Травмуючим механізмом утворення рани носу у ОСОБА_11 явилась ударна дія тупого предмету та дія стиснення тупого предмета (предметів), тобто рана могла виникнути від укусу зубами. Можливість виникнення синця м`яких тканин голови при падінні ОСОБА_11 з положення стоячи малоймовірна.

Синець м`яких тканин голови відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Рана носу з частковою втратою (дефектом) м`яких тканин носу, виходячи із звичних термінів відновлення анатомічної цілості та функції, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я (відповідно до п. 4.6, п. 1.5.1, п. 2.3.1, п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених МОЗ України від 17.01.1995 року № 6).

Ушкодження обличчя у вигляді рани носу з частковою втратою (дефектом) м`яких тканин носу є невиправним, тобто таким, для усунення якого необхідне оперативне втручання. Виходячи із п. 2.1.8 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, дане тілесне ушкодження може бути розцінене як тяжке, якщо буде визнано таким, що знівечило голиччя. (т. 3 а.с. 114-116)

- даними висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 08.01.2019 року №02-01/17 за змістом якого у ОСОБА_11 наявні рубці мяких такнин носу, правої щоки та надмірний ріст волоссяна кінчику носа (т.4 а.к.п.190-191);

- даними витягу з ЄРДР від 27.08.2017 року по криміналльному провадженню № 0000569 про те, що о 05 год. 35 хв. до чергової частини відділення поліції надійшло повідомлення від фельдшера ВШМД ОСОБА_36 про те, що до Корсунь- Шевченківської ЦРЛ з тілесними ушкодженнями звернувся ОСОБА_11

- даними фото обличчя ОСОБА_11 після нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_9 на яких зображено рани носу зі швами та після операційного втручання (т.5 а.к.п.78);

- даними протоколу огляду місця події від 27.08.2017 року та фототаблиці до нього, слідчим Корсунь-Шевченківського ВП, у присутності 2 понятих, із застосуванням фотоапарату Sony, проведено огляд території клубу «Underground», розташованого за адресою: вул. щава Мудрого м. Корсунь-Шевченківський напроти багатоквартирного чотириповерхового будинку № 18, та прилеглої території. За змістом вказаного протоколу під час огляду вилучено змиви речовини червоного кольору (т.2 а.к.п.228-231);

- даними постанови слідчого від 23.11.2017 року, згідно якої перекваліфіковано склад кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 1 121 КК України, (т. 3 а.с. 117-118);

- дані матеріалів телефонних з`єднань свідка ОСОБА_45 із ОСОБА_46 , який є батьком ОСОБА_9 до та після проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні за її участі, зокрема протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 29.01.2018 року та додаток до нього (диск) опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 29.01.2018 року (т.3 а.к.п.199-251);

Колегія суддів, дослідивши та перевіривши письмові докази, з точки зору належності, допустимості та достовірності, допитавши потерпілого, обвинуваченого та свідків, повторно дослідивши матеріали провадження в своїй сукупності приходить до висновку, що органами досудового розслідування винуватість ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого злочину доведена в повному обсязі.

Невизнання вини ОСОБА_14 , колегія суддів розцінює, як спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покази ОСОБА_14 протирічать доказам в їх сукупності, які покладені в основу обвинувачення визнаного апеляційним судом доведеними.

Дії ОСОБА_14 колегія суддів кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, що спричинило непоправне знівечення обличчя.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що кримінальне провадження з кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України, яке розпочате 27.08.2017 року не на підставі заяви потерпілого ОСОБА_15 , а на підставі заяви фельдшера ОСОБА_47 , визнаючи при цьому всі докази недопустимими, є необґрунтованим, який не заслуговує на увагу.

Крім того, твердження суду першої інстанції про те, що зміст заяви ОСОБА_15 від 28.08.2017 року на імя начальника Корсунь-Шевченківського відділення Звенигородської місцевої прокуратури, не містить вимоги про початок досудового розслідування стосовно ОСОБА_14 у зв`язку з нанесенням ним тілесних ушкоджень, а їх зміст має виключно описовий характер, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Також, висновок суду першої інстанції стосовного того, що станом на 27.08.2017 року та 28.08.2017 року у органів досудового розслідування та органів прокуратури були достатні дані для початку кримінального провадження за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_11 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, однак у порушення вимог кримінально процесуального законодавства цього зроблено не було та продовжено зібрання доказів у кримінальному провадженні № 0000569, розпочатому за відсутності заяви потерпілого, колегія суддів оцінює критично.

Під час перевірки матеріалів кримінального провадження та дослідженні доказів встановлено, що 27.08.2017 року близько 05 години до Корсунь-Шевченківської лікарні ЦРЛ звернувся ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями у вигляді рваної рани носу, де йому проведено невідкладені хірургічні маніпуляції, в тому числі, накладено шви.

Зі змісту заяви, яка зареєстрована за № 2/151-113 вх17 від ОСОБА_11 убачається, що останній повідомив про обставини сутички, що сталися 27.08.2017 року між ним та ОСОБА_9 , внаслідок якої він отримав тілесні ушкодження.

Постановою слідчого від 23.11.2017 року перекваліфіковано склад кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні з ч.1 ст.125 КК України на ч.1 ст.121 КК України

Разом з тим внесення відомостей в ЄРДР відбулося за заявою фельдшера ВШМД ОСОБА_47 , який звернувся 27.08.2017 року до чергової частини Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП, відкрито кримінальне провадження. Тобто, повноваження працівника закладу охорони здоров`я на повідомлення органу досудового розслідування про подію кримянального характеру, встановлені нормативно-правовим актом.

Як встановлено ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була підана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Тяжким, умисним тілесним ушкодженням вважається тілесне ушкодження,неоезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або зі стійкою втратою працездатності не менш переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.

Відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № б, судово-медичний експерт не кваліфікує ушкодження обличчя як знівечення, оскільки це поняття не є медичним. Він визначає вид ушкодження його особливості та механізм утворення, встановлює, чи є це ушкодження виправним або невиправним. Під виправністю ушкодження належить розуміти значне зменшенні вираженості патологічних змін (рубця, деформації, порушення міміки тощо), з часом чи під дією не хірургічних засобів. Коли ж для усунення необхідне оперативне втручання (косметична операція), то ушкодження обличчя вважається невиправним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 27 Постанови Пленуму Верховного України №2 від 7 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», визначення наявності знівечення обличчя є компетенцією суду. Встановлювати ж, чи є знівечення обличчя непоправним, необхідно за допомогою судово-медичної експертизи.

Як убачається із висновку судово-медичної експертизи № 02-01/2033 встановлено, що у ОСОБА_11 мали місце ушкодження: рана носу з частковою втратою (дефектом) м`яких тканин носу, синець голови, садна обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, які виникли від дії тупих предметів. Рана носу та синець м`яких тканин голови могли виникнути в час та при обставинах вказаних ОСОБА_11 . Травмуючим механізмом утворення синця м`яких тканин голови у ОСОБА_11 явилась ударна дія тупого предмета. Травмуючим механізмом утворення рани носу у ОСОБА_11 явилась ударна дія тупого предмету та дія стиснення тупого предмета (предметів), тобто рана могла виникнути від укусу зубами. Ушкодження обличчя у вигляді рани носу може бути розцінене, як тяжке, якщо буде визнане таким, що знівічело обличчя.

Згідно даних висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 08.01.2019 року № 02-01/17 слідує, що при огляді потерпілого ОСОБА_11 встановлено, що в нижній третині носу має місце білесуватий, дещо ущільний рубець, який перетинає весь поперечник носу та заходить через зону Клейна в порожнину носу. На правій носо-губній зморшці має місце таких же властивостей трикутноподібний форми рубець. На кінчику носу відмічається наявність надмірного росту волосся чорного кольору, яке зголене.

Згідно із загальноприйнятими уявленнями про вигляд людини обличчя є передня частина голови людини, яка виражає її зовнішність, індивідуальність, що за допомогою міміки (руху м`язів обличчя) відображає внутрішній душевний стан, настрої, переживання людини. Знівеченим обличчя вважається тоді, коли воно має неприємний, огидливий вигляд, не властивий нормальному людському обличчю.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рани (рубець), який перетинає весь поперечник носу та заходить через зону ОСОБА_48 в порожнину носу, сам собою зникнути не може, з часом не стане менш помітним, спотворює зовнішній вигляд обличчя, а тому колегія суддів розцінює це, як тяжке тілесне ушкодження, що непоправно знівечило обличчя.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_14 за ч.1 ст.121 КК України органом досудового розслідування кваліфіковано правильно.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні та потерпілого про необхідність скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_14 і постановлення нового вироку, є обґрунтованими.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_14 за санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, колегія суддів виходить з того, що для досягнення законодавчо визначеної мети покарання, воно повинно ґрунтуватися, зокрема на принципах індивідуалізації та справедливості.

Конституційний суд України у рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути співмірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_14 , колегія суддів враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховуючи позитивні характеризуючи дані, один епізод злочинної діяльності, відсутність обставин, які обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що ОСОБА_14 слід призначити мінімальне покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи вище наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши ОСОБА_14 із застосуванням вимог ст.75 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів не визнає обтяжуючою обставиною ОСОБА_14 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки органом досудового розслідування і прокуратури не доведено такий стан ОСОБА_14 під час вчинення злочину, з цього приводу не надано належних та допустимих доказів.

Разом з тим, вимоги апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_15 щодо стягнення з ОСОБА_14 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 118 818 грн.45 коп. та прокурора в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства «Перша міська лікарня» Черкаської міскої ради до ОСОБА_9 в розмірі 14 175,91 грн. підлягають до задоволення в повному обсязі, проте, стягнення з останнього моральної шкоди, підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами і доповненнями «Про виконання судами України законодавства і ППВСУ з питань судового розгляду справ і постановлення вироку», необхідно мотивувати у вироку вирішення цивільного позову в кримінальній справі, керуючись КПК України, відповідними нормами ЦПК України, роз`ясненнями ПВСУ №3 від 31.03.1989 року.

Згідно вимог ст. 1167 ЦК України визначено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Колегія суддів задовольняючи матеріальну шкоду в розмірі 118 818 грн.45 коп. враховує, що потерпілий ОСОБА_15 з приводу отриманих пошкоджень носу проходив лікування у м.Черкаси близько 3 (трьох) місяців, зокрема в опіковому відділенні Першої міської лікарні, де проведено 3 (три) операції, а також те, що ОСОБА_15 потребує ще кілька операцій у м.Києві. На дане лікування потерпілим витрачено значні грошові кошти, як на медикаменти так і на оплату послуг медичного характеру. Зокрема вказана сума підтверджується довідкою з клініки лазерної медицини «МЕД СИТИ» (т.1 а.к.п.58),; квитанцією за оплату консультації пластичного хірурга (т.1 а.к.п.59); чеками на придбання ліків ( т.1 а.к.п. а.к.п.64-86) та документальне підтвердження вартості пошкодженого телефону (т.1 а.к.п.63).

Крім того, колегія суддів враховує, що від дій ОСОБА_14 потерпілий ОСОБА_15 зазнав моральних страждань, які виразились в тому, що ОСОБА_15 був вимушений звільнитися з військової служби, змінити звичайний спосіб життя, оскільки тривале лікування погірішили його загальний стан здоровя, він постійно відчуває комплекси з приводу непоправного знівечення обличчя, відчуває сором з приводу свого зовнішнього вигляду, у зв`язку з чим, його стан часто пригнічений. Тому стягнення моральної шкоди з обвинуваченого в сумі 50 тисяч гривень на користь потерпілого ОСОБА_15 буде справедливою та правомірною, яка відповідає завданим моральним стражданням.

Цивільний позов прокурора в інтересах лікарні підтверджується відповідними документальними розрахунками щодо витрат на лікування, наданих медичною установою та дослідженими в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст.409 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

На підставі вище викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає до скасування, в зв`язку з чим апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, потерпілого ОСОБА_11 підлягають до часткового задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 411, 420 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та потерпілого ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 26.03.2019 року щодо ОСОБА_9 скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені а нього обов`язки.

Відповідно до положення п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства «Перша міська лікарня» Черкаської міскої ради задовольнити, стягнути з ОСОБА_9 на користь комунального некомерційного підприємства «Перша міська лікарня» Черкаської міської ради - 14 175,91 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 118 818 грн.45 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

В решті позовних вимог потерпілого ОСОБА_11 відмовити.

Речові докази, а саме:

шорти синього кольору, футболку чорного кольору, кофту темно-синього юльору з білими вставками, на яких є сліди крові, що поміщені до сейф-пакету експертної служби № 3313829, та зберігаються у Корсунь-Шевченківському районному суді Черкаської області, повернути їх власнику ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

змиви речовини бурого кольору, що поміщені до сейф-пакету експертної служби Ке 0613917, які зберігаються у Корсунь-Шевченківському районному суді Черкаської області - знищити.

Вирок апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий-суддя

Судді