Справа № 675/482/19
Провадження № 1-кп/675/8/2020
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" травня 2020 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши в м. Ізяслав Хмельницької області в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав Хмельницької області, зареєстроване місце проживання якого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 (по тексту ОСОБА_3 , обвинувачений) 28.01.2019 року близько 13 години 30 хвилин, перебуваючи на першому поверсі в під`їзді №3 багатоквартирного будинку офіцерського складу АДРЕСА_2 під час словесної суперечки з ОСОБА_5 (по тексту ОСОБА_6 ), яка виникла на грунті особистих неприязних відносин, діючи умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання штовхнув останню руками. Внаслідок таких дій ОСОБА_3 ОСОБА_5 впала на підлогу під`їзду та в подальшому прийняла положення напівсидячи. У свою чергу ОСОБА_3 продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 наніс їй чотири удари ногою в область тулуба, а саме в ділянку лівого плеча. Після вчинення таких дій ОСОБА_3 наніс ще два удари в область голови ОСОБА_5 , яка в цей час прикривала її своїми руками.
Внаслідок таких неправомірних дій ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді переломовивиху лівого плечового суглобу із закритим переломом проксимального (верхнього) метаепіфізу лівої плечової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.
Разом з тим, вже 25.07.2019 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи в будинку за місцем проживання ОСОБА_7 (по тексту ОСОБА_7 ), що по АДРЕСА_3 вступив з нею в словесну суперечку. Під час такої суперечки, що виникла з приводу неповернення ОСОБА_3 домової книжки на житловий будинок обвинувачений ОСОБА_3 помітив у спальній кімнаті мобільний телефон потерпілої та вирішив його викрасти.
З цією метою ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, застосувавши фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , що виразилося в штовханні останньої в область грудної клітки та шарпання за одяг, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Huawei» моделі «LUA-U22», золотистого кольору, вартістю 1260 гривень, сім-картою мобільного оператора «Водафон», що була в ньому, вартістю 20 гривень та флеш-картою пам`яті «micro SD» об`ємом пам`яті 4 Gb, вартістю 50 гривень. В подальшому викрадене майно ОСОБА_3 поклав до кишені своїх штанів та покинув місце проживання потерпілої попрямувавши до місця свого проживання, спричинивши ОСОБА_3 майнову шкоду на загальну суму 1330 гривень, яка під час досудового розслідування кримінального провадження відшкодована в повному обсязі.
Тим самим, своїми умисними протиправними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Натомість вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України ОСОБА_3 хоча і визнав, однак пояснив, що викладені в обвинувальному акті обставини не повністю відповідають тим подіям, які мали місце.
Повідомив, що 28.01.2019 року близько обідньої пори знаходився у гостях у будинку офіцерського складу АДРЕСА_2 . Вказав, що через деякий час прийшла потерпіла ОСОБА_5 з тілесними пошкодженнями на обличчі, і саме після її приходу помітив, що пропав мобільний телефон. Запідозривши потерпілу у викраденні мобільного телефона вирішив його забрати. Акцентував увагу суду, що під час того як потерпіла хотіла покинути квартиру з його телефоном, то вибіг за нею і фактично випадково задів її дверима внаслідок чого вона впала на підлогу під`їзду, і саме від такого падіння могла отримала частину тілесних ушкоджень, що зазначені в обвинувальному акті. Також розповів, що коли потерпіла була вже на підлозі під`їзду, то завдав ногою близько двох ударів по тулубу та не виключив, що міг вдарити і в область плеча.
Щодо грабежу обвинувачений повідомив, що такий факт дійсно мав місце десь у вечірню пору доби 25.07.2019 року. Розповів, що в ході суперечки з ОСОБА_3 , що виникла з приводу неповернення домової книжки на житловий будинок помітивши у спальній кімнаті мобільний телефон потерпілої вирішив його забрати без дозволу до моменту надання йому вказаної вище домової книги. Також надав пояснення, відповідно до яких засвідчив, що з огляду на те, що потерпіла чинила перешкоди, щоб він не зміг покинути її житло з телефоном, то змушений був її штовхнути з докладанням фізичної сили.
Крім самих по суті зізнавальних показань обвинуваченого, винуватість ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 186 КК України доводиться наступними дослідженими безпосередньо судом згідно ст. 23 КПК України доказами.
Потерпіла ОСОБА_5 вказала, що 28.01.2019 року десь вже після обіду, коли вона була будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3 звинуватив її в крадіжці телефона. Згідно показань потерпілої, під час суперечки обвинувачений почав завдавати їй тілесних ушкоджень ще в квартирі, і вона змушена була втікати від нього в сам під`їзд, однак останній наздогнав, штовхнув руками, збив з ніг та завдав ногою не менше чотирьох ударів в область лівої руки.
Свідок ОСОБА_8 повідомила, що десь в районі лютого місяця 2019 року йдучи до своєї квартири на сходовому майданчику почула несамовиті крики невідомої жінки, у зв`язку з чим викликала поліцію. Повідомила, що вказаною жінкою була саме ОСОБА_5 , і від місця де остання була йшов ОСОБА_3 .
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведено також наступними доказами, які були безпосередньо досліджені судом.
Згідно протоколу слідчого експерименту від 27.02.2019 року за участю ОСОБА_3 , останній добровільно без будь-якого примусу показав та детально розповів про обставини скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, які не могли бути відомі раніше працівникам поліції.
З дослідженого відеозапису слідчої дії, не встановлено будь-якого тиску на обвинуваченого. ОСОБА_3 послідовно розповів, що в нього виник конфлікт з ОСОБА_5 з приводу зникнення мобільного телефону. За покликанням обвинуваченого в подальшому, маючи підозру, що телефон викрала ОСОБА_5 завдав останній близько двох ударів ногою в область стегна та близько двох ударів кулаком в область голови.
Також ОСОБА_3 продемонстрував механізм спричинення для потерпілої тілесних ушкоджень, а саме те, що штовхнув її, внаслідок чого та падає та перебуває в положенні напівсидячи. При цьому, ОСОБА_3 чітко та послідовно показав як наносив ногою два удари в область лівого плеча ОСОБА_5 та два удари кулаком руки в область потиличної ділянки її голови та спини.
Згідно висновку експерта про проведення судово-медичної експертизи №76 від 26.02.2019 року, у потерпілої ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді переломовивиху лівого плечового суглобу із закритим переломом проксимального (верхнього) метаепіфізу лівої плечової кістки. Дане тілесне ушкодження утворилося від однієї травмуючої дії тупого твердого предмета або при падінні та ударі об такий, могло утворитися внаслідок одноразового падіння з висоти власного зросту на ліве плече чи лікоть при наданні тілу певного прискорення в строк та за обставин, що судом встановлені вище. За своїм характером такі тілесні ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Слід зазначити, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, крім його зізнавальних показань підтверджується наступним.
Так, згідно заяви ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 25.07.2019 року вбачається, що цього ж дня близько 18 години ОСОБА_3 викрав в неї мобільний телефон марки «Huawei» моделі «LUA-U22», золотистого кольору.
При цьому вже із заяви ОСОБА_3 від 25.07.2019 року вбачається, що він передає вказаний вище телефон з наявною в ньому сім-картою та флеш-картою пам`яті слідчому та повідомляє, що відкрито його відібрав у ОСОБА_3 , оскільки та не повертає домову книжку на належний йому житловий будинок.
У відповідності до протоколу слідчого експерименту від 31.07.2019 року за участю обвинувачого ОСОБА_3 , він добровільно без будь-якого примусу показав на місці та детально розповів про обставини скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, які не могли бути відомі раніше органу досудового розслідування, що в цілому відповідають наданими ним показаннями у судовому засіданні та не суперечать встановленим обставинам, що зазначені вище.
З дослідженого відеозапису слідчої дії, не встановлено будь-якого тиску на обвинуваченого.
Також, причетність ОСОБА_3 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджено і протоколом огляду місця події від 25.07.2019 року з відповідними ілюстативними фото-таблицями до такого протоколу, протоколом огляду речових доказів від 26.07.2019 року з долученими фото-таблицями, протоколом огляду від 26.07.2019 року з ілюстративними фото-таблицями, висновком експерта №12.1-0494:19 від 29.07.2019 року та протоколом огляду речових доказів від 31.07.2019 року, а саме флеш-карти пам`яті «micro SD» об`ємом пам`яті 4 Gb з наявним відеофайлом викрадення такого телефона саме обвинуваченим.
Суд визнає показання обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_8 , а також досліджені вказані докази належними та допустимими, оскільки вони зібрані у порядку, встановленому КПК України. Відсутні підстави, передбачені ст. 87 КПК України для визнання вказаних доказів недопустимими, у ході процесуальних дій обвинувачений був повідомлений про свої права, в тому числі про право відмовитися від давання показань відповідно до ст. 63 Конституції України. Вказані докази не суперечать між собою щодо фактичних обставин і повністю доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів.
Сукупність вказаних доказів та їх оцінка переконують суд, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 122 КК України, як спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я
та за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 мали місце, то обвинувачений підлягає покаранню за їх вчинення.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше не судимий, посередньо характеризується по місцю проживання, наявність у відповідності до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання.
Також суд враховує і дані досудової доповіді від 22.05.2019 року, згідно якої органом пробації зроблено однозначний висновок про можливість виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, оскільки інформація про його особу, його спосіб життя та історія правопорушень свідчить про середню ймовірність вчинення повторного правопорушення.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, так як мета полягає не тільки в карі, а й виправленні та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованих на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, передбачені ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання та відсутність, передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання.
З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що задля досягнення мети покарання, визначеної статтею 50 КК України, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства із встановленням відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України іспитового строку.
Як вважає суд відносно обвинуваченого не може бути застосовано положення ст. 69 КК України, оскільки це об`єктивно призведе до м`якості призначеного покарання, що не відповітиме самій меті такого покарання.
Відповідно до положень статті 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів являються процесуальними витратами.
Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тим самим, суд в силу положень ст.ст. 118, 124 КПК України приходить до висновку, що процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням судових експертиз підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави в загальному розмірі 628 гривень 04 копійки, оскільки їх розмір та підстава підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Питання про речові докази та документи суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 368-371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 122 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 (два) роки з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України , а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази та документи по справі:
-мобільний телефон марки «Huawei» моделі «LUA-U22», золотистого кольору, сім-карту мобільного оператора «Водафон» та коробку з мобільного телефону марки «Huawei» моделі «LUA-U22», золотистого кольору з наявною у ній інструкцією з використання, гарантійний талон та фіскальний чек про придбання останнього - залишити у власності ОСОБА_7 ;
-флеш-карту пам`яті «micro SD» об`ємом пам`яті 4 Gb, - повернути ОСОБА_7 ,
-медичну картку стаціонарного хворого №57/629 ОСОБА_5 та рентгенівський знімок промаркований на її ім`я, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 22.02.2000 року Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області) на користь держави витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судових експертиз в розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку невідкладно після його проголошення вручити в установленому порядку обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1