Провадження № 11-сс/4820/31/20
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2019 року за № 0000584 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 грудня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою клопотання слідчого задоволено. Застосовано щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новокузнецьк, Кемеровської області, Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, який перебуває у громадянському шлюбі, має на утриманні неповнолітніх дітей, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 27 лютого 2020 року включно, без можливості внесення застави.

Строк дії ухвали до 27 лютого 2020 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.12.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме у тому, що він спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами 26.12.2019 року за попередньою змовою між собою, з корисливих мотивів, близько 17 години на автомобілі марки «Skoda» моделі «Octavia» на іноземних номерних знаках НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 прибули до с. Брага, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області.

Надалі, з метою маскування, вони одягнули заздалегідь підготовлені маски, типу «балаклава» та матерчаті рукавички для захисту рук. При цьому, ОСОБА_9 взяв предмет, зовні схожий на пістолет. Вийшли з автомобіля та направилися до місця проживання потерпілих, а інша, невстановлена досудовим розслідуванням особа, - залишилась очікувати їх у вищезгаданому автомобілі з метою спостереження за навколишньою обстановкою та забезпечення швидкого зникнення з місця вчинення злочину.

В подальшому, близько 17 години 15 хвилин, 26.12.2019 року ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи корисливий мотив та реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, відчинивши металеву хвіртку, яка була зачинена на засув, проникли на подвір`я будинку, а в подальшому, через незамкнені господарями двері, увійшли до будинку АДРЕСА_2 , у якому на той час перебували: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Надалі, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, що зазнала нападу, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою заволодіння майном потерпілих по черзі спричинили удари в різні частини тіла ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

При цьому ОСОБА_9 , демонструючи перед ОСОБА_12 та ОСОБА_11 заздалегідь підготовлений предмет, схожий на пістолет, погрожуючи застосувати його, вимагав у потерпілих грошові кошти.

Надалі, ОСОБА_11 , побоюючись за власне життя та здоров`я, вимушено вказала зловмисникам місце зберігання грошових коштів у розмірі 35000 грн., а саме: нежитловий будинок, розташований на території домогосподарства.

Одночасно з цим, ОСОБА_11 надала зловмисникам грошові кошти у розмірі 4500 грн. та банківську картку комерційного банку України АТ КБ «Приватбанк», належну її матері ОСОБА_12 , яка в свою чергу в ході заподіяння фізичного та морального насильства відносно неї, проти волі, вказала зловмисникам персональний ідентифікаційний номер (пін код) для авторизації операцій по картці. Під час перебування у вказаному будинку, правопорушники незаконно заволоділи трьома мобільними телефонами марки «Nokia», мобільним телефоном марки «Sigma», двома мобільними телефонами марки «Nomi» та мобільним телефоном марки «Samsung», а також грошовими коштами у вказаному розмірі.

Після досягнення злочинного наміру ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою повернулися до автомобіля, де на них очікував невстановлений слідством спільник, після чого вони покинули місце скоєння злочину.

Близько 19 години 55 хвилини того ж дня в одному із банкоматів КБ України АТ КБ «Приватбанк», що розташований в м. Дунаївці, Хмельницької області, зловмисниками знято готівкові кошти в розмірі 3000 грн. з карткового рахунку ОСОБА_12 .

Внаслідок вищеописаних умисних протиправних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . ОСОБА_7 та двоє невстановлених досудовим розслідуванням осіб заволоділи грошовими коштами на загальну суму 42500 грн., банківською карткою комерційного банку України АТ КБ «Приватбанк» та сімома мобільними телефонами, чим спричинили ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму.

26.12.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000584, правова кваліфікація ч. 3 ст. 187 КК України.

28.12.2019 року в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Непогоджуючись з ухвалою, захисник підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та обрати ОСОБА_7 інший, більш м`який запобіжний захід.
Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема переховування, знищення або спотворення майна, незаконного впливу на потерпілих, свідків, підозрюваних не доведені, а висновок слідчого судді про наявність таких необґрунтований.

Слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу, всупереч вимогам ст. 178 КПК України, належним чином не оцінив в сукупності всі обставини справи, а також вагомість доказів, наданих слідчим в обґрунтування клопотання.

Із матеріалів, які були долучені до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вбачається жодного доказу про причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.

Слідчим суддею не надано оцінки твердженням ОСОБА_7 про те, що на момент вчинення злочину він перебував в буд. АДРЕСА_3 , що можуть підтвердити його дружина з дітьми та ОСОБА_14 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно положень ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , яке є особливо тяжким. Також, посилався на те, що перебуваючи на волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі здобуте злочинним шляхом майно, незаконно впливати на потерпілих щодо зміни їх показань, оскільки відоме їх місце проживання, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного доходу, офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків, вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства.

Зазначене вказує на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний ОСОБА_7 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Посилання апелянта на те, що слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу, всупереч вимогам ст. 178 КПК України, належним чином не оцінив в сукупності всі обставини справи, є безпідставними, виходячи з наступного.
Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 слідчий суддя врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке визначається високим ступенем небезпечності для суспільства та за яке законом передбачено покарання в вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна, особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має сім`ю, постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований.

Отже, при розгляді клопотання слідчого з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України: можливого переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення чи схову речей, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілих; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор довів, що застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою не зможе запобігти вищепереліченим ризикам.

Твердження апелянта про те, що у матеріалах справи не наведено жодного доказу про причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину, апеляційний суд до уваги не бере, виходячи з наступного.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 26.12.2019 року, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , протоколом огляду транспортного засобу «Skoda» «Octavia» на іноземних номерних знаках НОМЕР_1 від 28.12.2019 року, яким пересувались ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ; протоколом обшуку особи затриманого ОСОБА_7 від 28.12.2019 року, іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про достатність доказів для затримання ОСОБА_7 та оголошення йому підозри.

Доводи захисника про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховування, знищення або спотворення майна, незаконного впливу на потерпілих, свідків, підозрюваних не доведені, а висновок слідчого судді про наявність таких необґрунтований, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки наявність вищевказаних ризиків, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених прокурором в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Посилання апелянта на те, що слідчим суддею не надано жодної оцінки твердженням ОСОБА_7 про те, що на момент вчинення злочину він перебував в буд. АДРЕСА_3 , що можуть підтвердити його дружина з дітьми та ОСОБА_14 , колегія суддів до уваги не приймає, оскільки окрім того, що матеріали справи не містять підтверджень вказаного, в них наявна достатня кількість доказів, які разом із оголошеною підозрою обґрунтовано вказують на причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , як того просить захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину, стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 грудня 2019 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 27 лютого 2020 року включно без можливості внесення застави залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4