Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1112/19
Провадження № 1-кп/596/18/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" лютого 2020 р.
Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинувачених -адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Гусятинського районного суду, в селищі Гусятин кримінальне провадження № 0000056 від 12 березня 2018 року, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродження та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 2016 року народження, з вищою освітою, працюючого в ТзОВ «Подільський фермер», раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненому за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються в тому, що ОСОБА_6 вступив в злочинну змову з ОСОБА_5 , спрямовану на незаконне заволодіння транспортним засобом, належним ОСОБА_9 , і 12 березня 2018 року, приблизно о 01.00 годині, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів і з метою власного збагачення, обвинувачений ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 ключ від автомобіля марки «БМВ 530», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в нього залишився після продажу вказаного автомобіля, при цьому сам залишився у автомобілі «Мазда 3», яким приїхали в с.Городниця, а ОСОБА_5 таємно, шляхом вільного доступу, відкривши ключем запалювання передні водійські двері автомобіля марки «БМВ 530», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , проник в салон вказаного автомобіля, який знаходився на вулиці Озериська біля паркану будинковолодіння потерпілого ОСОБА_9 , що в с.Городниця, Гусятинського району, Тернопільської області, де в подальшому, за допомогою вищезазначеного ключа, завівши автомобіль марки «БМВ 530», з місця вчинення злочину на ньому втік. Внаслідок вказаних вище злочинних дій обвинувачених потерпілому ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду на суму 59455 гривень 65 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та показав, що дійсно в зазначений в обвинувальному акті час, місці, спосіб він вчинив за попередньою змовою із ОСОБА_6 вказане кримінальне правопорушення. Також показав, що він, їдучи по робочих справах, а саме, приблизно до 09 березня 2018 року, на головній дорозі, неподалік с.Вільхівчик, Гусятинського району, побачив автомобіль марки «БМВ 530» сірого кольору, і через декілька днів після того, сказав ОСОБА_6 , що він бачив його автомобіль. Після того, приблизно через два, три тижні в нього виникла думка про викрадення вказаного автомобіля. 11 березня 2018 року, приблизно між 10-11 год., він зателефонував до ОСОБА_10 , і після того, він із ОСОБА_6 , ОСОБА_10 поїхали, на належному ОСОБА_10 автомобілі марки «БМВ 530», чорного кольору у Гусятинський район. Перебуваючи в селищі Гусятин, а саме, на кольці, побачили автомобіль марки «БМВ 530» сірого кольору, і почали рухатися за ним в с.Городниця. Вказаний автомобіль зупинився на центральній дорозі біля магазину в с. Городниця. Після побаченого, вони поїхали в м.Тернопіль, зрозумівши, що власник автомобіля проживає у цьому селі. Тієї ж дати, приблизно між 20-22 год. вони повернулися в с.Городниця на автомобілі марки «Мазда 3», зеленого кольору, належному ОСОБА_6 .. Дочекавшись 23 години, він взяв у ОСОБА_6 дублікат ключа від автомобіля марки «БМВ» та пішов до автомобіля марки «БМВ», сірого кольору, який знаходився біля паркану, де проживає потерпілий ОСОБА_9 .. Підійшовши до автомобіля, відчинив вказаним ключем водійські двері, за допомогою цього ж ключа завів автомобіль і поїхав у с.Таурів, Зборівського району, Тернопільської області з метою продати вказаний автомобіль ОСОБА_11 на запчастини. До ОСОБА_12 , що мешкає в с.Таурів, він приїхав приблизно між 1-2 год. 12.03.2018 року, де йому останній заплатив за продажу вказаного автомобіля 1800 доларів США. Після продажу викраденого автомобіля, він поїхав разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_10 додому автомобілем ОСОБА_6 , який разом із ОСОБА_10 чекали його на початку с. Таурів, неподалік клубу села.

Також показав, що після викрадення вказаного автомобіля, до нього зателефонував ОСОБА_6 і попросив з ним зустрітися. Зустрівшись з останнім в с.Ладичин, ОСОБА_6 йому повідомив, що вони викрали автомобіль, якого він продав ОСОБА_13 . Після цього, вони вирішили компенсувати збитки потерпілому ОСОБА_9 та зізнатися у вчиненні злочину, проте, боялися повідомити в поліцію, оскільки думали, що їх можуть арештувати. Після того, вони знайшли знайомого, ОСОБА_14 , який колись працював в міліції, і йому все розповіли про вчинений злочин та запитали останнього, як зробити правильно. Останній їм повідомив, що допоможе у вирішенні даної проблеми. 04 квітня 2018 року після дзвінка ОСОБА_14 , вони всі втрьох: він, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 поїхали в УМВС України в Тернопільській області, що в м. Тернопіль, де була особа з якою розмовляв ОСОБА_15 , та прізвище якого йому не відомо. В управлінні їм давали запитання, і вони написали, що вони визнають свою вину у вчиненні даного злочину. Саме, ОСОБА_16 розмовляв з потерпілим, як краще відшкодувати йому завдані збитки. Потерпілий ОСОБА_9 сказав повернути йому автомобіль. Він особисто через ОСОБА_14 відшкодував потерпілому збитки в розмірі 2500 доларів США. Його спонукало відшкодувати збитки потерпілому та повернути йому автомобіль, оскільки він дізнався, що потерпілий, також був як він, учасником АТО. Також вказав, що хоча з ними був ОСОБА_10 , який знав, що вони їдуть викрадати автомобіль, проте, останній жодних дій щодо викрадення вказаного автомобіля не вчиняв.

Обвинувачений ОСОБА_5 в тому, що скоїв щиро покаявся.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та показав, що дійсно в зазначений в обвинувальному акті час, місці, спосіб він вчинив за попередньою змовою із ОСОБА_5 вказане кримінальне правопорушення також дав аналогічні показання в суді показанням обвинуваченого ОСОБА_5 .

Крім того показав, що коли ОСОБА_5 в с. Городниця пішов із ключем, якого він йому дав до автомобіля марки «БМВ 530», який знаходився на вулиці біля дому потерпілого, то він та ОСОБА_10 залишилися в належному йому автомобілі марки «Мазда 3». Після викрадення автомобіля марки «БМВ 530», ОСОБА_5 поїхав ним у с. Таурів, з метою продажі по запчастинах ОСОБА_11 , а він з ОСОБА_10 туди ж на свому автомобілі. Про те, що вони привезуть на продаж по запчастинах ОСОБА_11 викрадений автомобіль, саме він домовився з останнім по дорозі з с. Городниця до с. Таурів. Вказав, що обшук у нього в дома проводився після того, як він пішов у поліцію із зізнанням.

Також показав, що він, дійсно випадково зустрівся із ОСОБА_17 після викрадення автомобіля у потерпілого, і той йому сказав, що саме викрадений автомобіль, це той автомобіль, який належав раніше йому та якого він продав ОСОБА_18 приблизно у грудні 2017 року з одним ключем запалення, при цьому, другий ключ залишився в нього. Його спонукало з`явитися із зізнанням в поліцію, відшкодувати збитки потерпілому та повернути йому автомобіль статус потерпілого як «атовця», оскільки про вказаний статус потерпілого він дізнався від ОСОБА_5 , який теж був у АТО. Вказав, що він попросив вибачення у потерпілого, особисто повернув йому 2500 доларів США в рахунок відшкодування завданої шкоди та спільно з ОСОБА_5 повернули потерпілому автомобіль із другит ключем запалення.

Обвинувачений ОСОБА_6 , в тому, що скоїв щиро покаявся.

Потерпілий ОСОБА_9 в суді показав, що у нього був автомобіль марки «БМВ 530», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, на литовських номерах, якого він купив 02.03.2018 року в м. Тернопіль за 3000 доларів США. 11.03.2018 року вказаним автомобілем він їхав з братом до Гусятинської лікарні, де лікувалася його баба ОСОБА_19 , і свого автомобіля залишав на кольці біля лікарні. Вказав, що після того, як він забрав свою бабу з лікарні, він своїм автомобілем поїхав додому в с. Городниця. Вказав, що коли він, їдучи з селища ОСОБА_20 , зупинився в центрі села порозмовляти з друзями , то бачив приблизно на відстані 150 м. автомобіль марки «БМВ». Саме 11 березня 2018 року його автомобіль закритим знаходився у вечірній час на вулиці Озериська, а саме, біля паркану його дому. В ніч з 11 березня 2018 року на 12 березня 2018 року, приблизно 02.00 годині, коли він вийшов на вулицю до автомобіля, з метою, щоб допомогти брату його товариша ОСОБА_21 «потягнути його автомобіля, в якому розрядився акумулятор», то виявив відсутність свого автомобіля на місці, де він знаходився. До 2.30 год. ночі він із сусідом його автомобілем їздили по селі та шукали автомобіль. Проте, оскільки його не знайшли, він приблизно о 2.30 годині зателефонував в поліцію і повідомив про викрадення його автомобіля. Також показав, що автомобіль він купив із одним ключем.

Вказав, що претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинувачених немає. Йому автомобіль повернув чоловік на ім`я ОСОБА_22 та завдані збитки обвинувачені йому відшкодували в повному обсязі в проміжок часу від одного до півтора місяця після викрадення автомобіля. Просив обвинувачених звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 289 КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доведеність вчиненого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке правильно кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК України, оскільки вони умисно вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Під час судового розгляду кримінального провадження від захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання, підтримане обвинуваченими в судовому засіданні, в якому він просить звільнити обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.289 КК України та закрити провадження по справі. Клопотання обґрунтуване тим, що його підзахисні до кримінальної відповідальності за ст.289 КК України раніше не притягувалися, добровільно заявилили правоохоронні органи про вчинене кримінальне правопорушення, а після скоєного добровільно повернули транспортний засіб потерпілому і відшкодував йому завдані збитки.

Обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали клопотання захисника та просили звільнити їх від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі з підстави, вказаної стороною захисту.

Суд, розглянувши клопотання захисника обвинувачених, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обґрунтування заявленого клопотання та матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим законом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Згідно зі ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.289 КК України звільняється від кримінальної відповідальності судом особа, яка вперше вчинила дії, передбачені цією статтею (за винятком випадків незаконного заволодіння транспортним засобом із застосуванням насильства до потерпілого чи погрозою застосування такого насильства), але добровільно заявила про це правоохоронним органам, повернула транспортний засіб власнику і повністю відшкодувала завдані збитки.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності за незаконне заволодіння транспортним засобом на підставі ч.4 ст. 289 КК України має імперативний характер і є обов`язком, а не правом суду. Таке звільнення від кримінальної відповідальності законодавець ставить у залежність від посткримінальної поведінки винної особи.

За змістом кримінального закону добровільне звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 КК України, повинно відбутися у певний проміжок часу. Початковим моментом при цьому слід вважати вчинення особою злочину, передбаченого ст. 289 КК України, а кінцевим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності, тобто з урахуванням положень п.14 ст. 3 КПК України - повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.10.2018 (справа № 688/1744/16-к), в якій зазначено, що, оскільки законом не зазначено, коли саме особа має пред`явити заяву про вчинений злочин правоохоронним органам, тому можна вважати, що добровільну заяву в правоохоронні органи про вчинення кримінального правопорушення винний має зробити тільки в певний проміжок часу. Початковим моментом при цьому є вчинення особою злочину, передбаченого ст. 289 КК України, а кінцевим моментом є час, з якого особі достеменно стало відомо про її викриття правоохоронними органами, що не пов`язане з її добровільними діями щодо повернення транспортного засобу власнику та відшкодуванням завданих збитків, але до вручення особі письмового повідомлення про підозру (часовий критерій добровільності).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000056, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 березня 2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 04 квітня 2018 року звернулися до начальника ГУНП в Тернопільській області з письмовими заявами, в яких вони добровільно повідомили працівникам поліції про те, що 12 березня 2018 року вони в с.Городниця, Гусятинського району спільно незаконно заволоділи автомобілем марки « БМВ 530», сірого кольору, н.з. НОМЕР_1 , якого після викрадення продали ОСОБА_23 в с. Таурів Козівського району Тернопільської області ( а.п.104,105).

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у скоєнні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, їм вручено 29.11.2018 року.

Автомобіля марки «БМВ 530», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, номер кузова НОМЕР_2 повернуто потерпілому ОСОБА_9 , як це підтверджено в судовому засіданні самим потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 4-194/18 від 09.11.2018 року (а.п.106-110) середня ринкова вартість автомобіля «БМВ 530 Д», номер кузова НОМЕР_2 , станом на 12.03.2018 року становить 59455 гривень 65 копійок.

Як вбачається з вимог щодо судимостей (а.п.174,175) обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ст.289 КК України раніше не притягувалися.

Виходячи з наведеного, в судовому засіданні встановлено наявність в сукупності всіх умов для звільнення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення ними злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, на підставі ч.4 ст.289 КК України, а саме:

1)обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вперше вчинили злочин, передбачений ст. 289 КК України;

2) під час незаконного заволодіння транспортним засобом не було застосовано до потерпілого насильства чи погроза його застосування;

3) ОСОБА_5 і ОСОБА_6 добровільно повідомили правоохоронний орган про вчинення ними інкримінованого злочину;

4) ОСОБА_5 і ОСОБА_6 повернули потерпілому ОСОБА_9 транспортний засіб автомобіль марки «БМВ 530» і повністю відшкодували завдані йому збитки.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, на підставі ч.4 ст.289 КК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Таким чином, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вперше вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст.289 КК України, яке скоїли без застосування насильства до потерпілого чи погрозою застосування такого насильства, добровільно заявили про це у правоохоронні органи, повернули транспортний засіб власнику і повністю відшкодували завдані йому збитки, суд вважає, що клопотання захисника обвинувачених підлягає до задоволення, тому, на підставі ч.4 ст.289 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за ч.2 ст.289 КК України відносно останніх - закриттю.

Витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи №4-194/18 від 09.11.2018 року ( а.п. 180) в розмірі 572.00 гривень підлягають стягненню із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частинах.

Керуючись ст. 289 ч.4 КК України, ст. ст. ст. ст. 284 ч. 2 п.1, 285 ч. 1, 286 ч. ч. 1, 4, 288 ч. 3, ст.ст. 350,369,372,392, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 в кримінальному провадженні за № 0000056 від 12.03.2018 року про звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та закриття провадження по справі за ст. 284 ч.2 п.1 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України відповідно до положень ч. 4 ст. 289 КК України і кримінальне провадження щодо них, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 12.03.2018 року - закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в користь Держави витрати за проведення судової авто товарознавчої експертизи №4-194/18 від 09.11.2018 року в сумі 572.00 гривень солідарно.

Копію ухвали вручити (направити) учасникам кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Гусятинського районного суду
Тернопільської області ОСОБА_1