Справа № 559/2896/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження № 0001026 по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав, Хмельницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

та укладену угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що 24 листопада 2019 року, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ОРЕL СОМВО», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Львів у напрямку м. Тернопіль, по вул. Залізнична, в с. Тараканів, Дубенського району, Рівненської області, не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого, не справився із керуванням, втратив можливість керувати транспортним засобом та допустив з`їзд в лісосмугу з подальшим зіткненням з деревом.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 вимоги Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:

-2.3. б) Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

-12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОРЕL СОМВО ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми, закритої черпно-мозкової травми,струсу головного мозку, закритої травми правої ключиці зі зміщенням уламків, закритий черезвертельний перелом правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, садна та забої обличчя, лівої кисті, які згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я.

19 грудня 2019 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 , примирившись, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України, та істотних для даного кримінального провадження обставин, та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 1 ст.286 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим також може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди не порушені права потерпілої та обвинуваченого, тому не заперечував проти затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що угода про примирення укладена добровільно, обвинувачений повністю відшкодував шкоду, завдану злочином, цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та просила суд укладену угоду про примирення між нею та обвинуваченим затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинуваченийпояснив, що він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Наслідки укладання та затвердження угоди про примирення та наслідки невиконання угоди йому зрозумілі, просив угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, потерпілу, обвинуваченого, які просили затвердити угоду про примирення, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, суд встановив, що угода укладена у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої тяжкості, внаслідок якого фізична шкода завдана потерпілій ОСОБА_5 . Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України. Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Санкцією ч.1 ст. 286 КК України передбачене покарання, у тому числі у виді штрафу.
В судовому засіданні встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди та наслідки її невиконання, характер обвинувачення, вид та міру покарання.

Також, судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди а також наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої сторонами міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави підлягають стягненню з обвинуваченого процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 1570 гривень 10 копійок.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 468, 471,473-476 КПК України , суд-,

УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 19 грудня 2019 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 по матеріалах кримінального провадження № 0001026 за ч.1 ст.286 КК України затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 10 копійок.

Речовий доказ: автомобіль «ОРЕL СОМВО», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_3 залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: