ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/545/20 Справа № 212/2041/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 квітня 2020 року, якою застосовано запобіжний заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000545 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючий, раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_5

(в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_6

(в режимі відеоконференції)

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 квітня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.05.2020 року та визначено заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84 080,00 гривень.
Судом першої інстанції встановлено, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

В апеляції:
- захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування зазначає, що слідчим суддею не в повному обсязі перевірені ризики, які зазначені у клопотанні слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Крім того захисник зазначив, що слідчим суддею не надана відповідна оцінка наявності у підозрюваного соціальних зв`язків, оскільки останній перебуває у цивільному шлюбі та мешкає разом з цивільною дружиною та дітьми, тому вважає, що є підстава для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, думку прокурора, який заперечував проти апеляції захисника, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів, вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
За матеріалами долученими до клопотання, 03 березня 2020 року до ЄРДР за № 0000545 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
02 квітня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненого повторно.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З наданих матеріалів слідує, що під час розгляду клопотання, слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 злочину, що підтверджується, зокрема: копіями протоколів допитів свідків; копією протоколу пред`явлення особи за фотознімками; копією протоколу огляду місця події; копією висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; копією протоколу про результати аудіо, відео контролю за місцем особи; копіями протоколу про результати контролю за вчинення злочину; повідомлення про підозру від 02.04.2020 року; протоколом затримання від 01.04.2020 року, а також іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення ним інкримінованого злочину.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на наявність ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , яке відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, раніше неодноразово судимого, зокрема і за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а тому, враховуючи характер та тяжкість покарання, що кореспондується з характером суспільного інтересу, даних про підозрюваного, який не одружений, офіційно не працевлаштований, за місцем реєстрації не проживає, не має постійного доходу, а отже у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, дає підстави вважати, що наявна ймовірність переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Окрім того, апеляційний суд також зважає, що судом першої інстанції визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді визначення застави в мінімальному розмірі, що відповідає і узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України.
За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою з визначенням застави, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Посилання захисника в апеляційній скарзі про наявність у підозрюваного ОСОБА_6 стійких соціальних зв`язків, проживання разом із цивільною дружиною та дітьми, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такі доводи не підтвердженні матеріалами кримінального провадження, а також не свідчать та не підтверджують факт проживання єдиною родиною з підозрюваним ОСОБА_6 .
З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 квітня 2020 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000545 щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4