КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Лучки Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Як вбачається з постановленого рішення, під час розгляду вказаного клопотання, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 , дані про його особу, перевірив надані матеріали на предмет обґрунтованості підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та існування заявлених ризиків у його поведінці, на підставі чого прийшов до висновку про необхідність обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити. Згідно доводів апеляційної скарги захисника, відсутні підстави для обрання його підзахисному будь-якого запобіжного заходу. Так, апелянт посилаються на необґрунтованість підозри, вважаючи, що вона сформована на неналежних і недопустимих доказах, та на недоведеність стороною обвинувачення існування заявлених ризиків у поведінці ОСОБА_8 . Крім того, апелянт не погоджується з висновками слідчого судді щодо набуття ОСОБА_8 статусу підозрюваного, зазначаючи, що за адресою, яка вказана слідчим, як місце реєстрації ОСОБА_8 , останній не проживає вже близько семи років. При цьому, у 2018 році він продав вказану квартиру та знявся з реєстрації. Що стосується направлення повідомлення про підозру ОСОБА_8 на адресу Ужгородської міської ради, то як зазначає захисник, Ужгородська міська рада не є місцем роботи ОСОБА_8 , оскільки він не перебуває з нею в трудових відносинах.

Також, апелянт зазначає, що розгляд клопотання слідчого відбувся з порушенням права на захист, оскільки ні ОСОБА_8 і його захисник, ОСОБА_7 , з яким укладено відповідний договір, не повідомлялися про дату судового засідання. Залучення іншого захисника на одну процесуальну дію, за викладених обставин, адвокат ОСОБА_7 вважає незаконним. Крім того, захисник вважає, що слідчий суддя не мав права розглядати клопотання без участі ОСОБА_8 , оскільки відсутні відомості того, що він внесений у відповідну базу Інтерполу, як особа, яка значиться у міжнародному розшуку.

Одночасно захисник ставить питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що він не повідомлявся про дату судового засідання, а копія постановленого судом рішення на його адресу не надсилалась.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання слідчого відбувся без повідомлення особи, яка подала апеляційну скаргу, а копія постановленого судом рішення, згідно наданих суду матеріалів, на адресу останнього не надсилалась, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, вважає за можливе поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді, визнавши причину пропуску строку поважною.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність і необґрунтованість постановленого судом рішення, то колегія суддів, дослідивши наданій їй матеріали, приходить до таких висновків.

Так, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001716 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом хуліганства, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

25 квітня 2019 року, в рамках вказаного кримінального провадження, Генеральною прокуратурою України складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке було вручено останньому у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень.

Постановою від 23 травня 2019 року підозрюваного ОСОБА_8 оголошено у розшук.

26 травня 2019 року ОСОБА_8 перетнув кордон у ПП «ЧОП (Тиса)» до Угорщини, скориставшись паспортом громадянина України для виїзду за кордон.

27 травня 2019 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, слідчим було подано клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи вказане клопотання слідчий суддя послався на наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_8 такого запобіжного заходу.

З висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що зазначених вимог закону слідчим суддею дотримано.

Так, обираючи відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом перевірено та встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду справи по суті, зокрема перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а також перевіряти правильність кваліфікації дій, а лише встановлює наскільки сукупність наданих матеріалів є достатньою, щоб вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Сукупність вказаних матеріалів є достатньою вважати про ймовірну причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. В зв`язку з чим, слідчим доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_8 та сумніву у суду щодо достатності наданих матеріалів не викликала.

Також, під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність відомостей, які вказують, що заявлені стороною обвинувачення ризики існують та підтверджуються доданими до клопотання матеріалами.

В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував і дані, які характеризують особу підозрюваного та тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, на підставі чого дійшов висновку, що інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, на час розгляду клопотання, не в змозі запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника з приводу тих обставин, що ОСОБА_8 не набув статусу підозрюваного, то вони є безпідставними.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до змісту ч.ч. 1,2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії.

Як вбачається з наданих суду матеріалів органом досудового розслідування було дотримано вказаних вимог закону та вжито всіх заходів для повідомлення ОСОБА_8 про підозру у спосіб та строки передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, 25 квітня 2019 року було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке було направлено поштовим відправленням за останнім відомим місцем реєстрації ОСОБА_8 та до Ужгородської міської ради, депутатом якої він являється, оскільки останній на виклики до слідчого не з`являвся.

Такі дії слідчого щодо вжиття заходів для вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру не суперечать вимогам закону та дають підстави вважати, що він набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні. Дані обставини підтверджуються і ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року, якою надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 .

Є безпідставними і посилання захисника на ті обставини, що слідчий суддя не мав права розглядати клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі останнього.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміни на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

12 червня 2019 року ОСОБА_8 оголошено в міжнародний розшук.

При цьому, слід зазначити, що чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає, у який саме спосіб має бути доведено факт перебування особи у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку особи має бути винесена органом досудового розслідування відповідна постанова.

Також, слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було дотримано вимоги чинного Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення права останнього на захист, а саме залучено захисника в порядку ст. 53 КПК України, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а відтак апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , за викладених в ній доводів не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 182, 183, 193, 194, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/334/2020 Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1