печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000998 від 08.07.2019 щодо нерозгляду клопотання від 03.12.2019 вих. № 03.12/19-3,-
ВСТАНОВИВ:

11.12.2019 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000998 від 08.07.2019 щодо нерозгляду клопотання від 03.12.2019 вих. № 03.12/19-3.
Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлялися належним чином. Адвокат ОСОБА_3 через канцелярію суду позав заяву про розгляд скарги за його відсутності.
Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у судове засідання не з`явився, про розгля скарги повідомлявся належним чинои, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.
Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Зокрема, такий строк визначений ст.220 КПК України, відповідно до якої, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин ? надсилається їй.
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000998 від 08.07.2019 щодо порушення права на захист ОСОБА_4 детективами НАБУ, прокурорами САП ГПУ та слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 374 КК України.
03.12.2019 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві подано клопотання (у порядку ст. 220 КПК України) про проведення слідчої дії - допиту детектива НАБУ ОСОБА_5 з приводу обставин порушення 12.02.2019 права на захист ОСОБА_4 під час розгляду клопотання детектива НАБУ ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу підозрюваному у кримінальному провадженні №0000365 від 02.06.2017 ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою (справа №760/4032/19) за відсутності захисника.
Заявник до цього часу не отримав від уповноваженої особи Державного бюро розслідувань відповіді щодо поданого клопотання від 03.12.2019.
Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин ? надсилається їй.
Так, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.
Станом на день звернення зі скаргою та станом на день її розгляду слідчому судді не надано відомості щодо розгляду вказаного клопотання, з чого вбачається бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у не розгляді клопотання заявника.
Відтак скарга адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 24, 42, 36, 40, 46, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000998 від 08.07.2019 щодо нерозгляду клопотання від 03.12.2019 вих. № 03.12/19-3 задовольнити.
Зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 03 грудня 2019 вих. № 03.12/19-3 у кримінальному провадженні № 0000998 від 08.07.2019, у порядку та строк, передбачений ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання проінформувати адвоката ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1