Дата документу 20.05.2020 Справа № 334/1262/20
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/607/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/1262/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 06 травня 2020 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 06 травня 2020 року задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 12 червня 2020 року.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, посилаючись на те, що в клопотанні слідчого відсутні обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у ньому, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Під час апеляційного розгляду захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу та вимагали її задовольнити. Прокурор, заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК.

В клопотанні зазначено, що 11.03.2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000928 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК.

11.03.2020 року 10 год. 20 хв. ОСОБА_8 був затриманий у порядку ст.208 КПК, за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК.

12.03.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК.

18.03.2020 року йому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри з ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК на ч.1 ст.115 КК.

02.04.2020 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 40 днів до 12.05.2020 року.

05.05.2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000928 від 11.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК до трьох місяців, тобто до 12.06.2020 року.

З посиланням на неможливість завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 оскільки по даному кримінальному провадженню призначено ряд експертиз, проведення яких на теперішній час не завершено, за їх результатами буде необхідно провести ряд інших процесуальних дій з метою встановлення деталей та обставин вчиненого злочину, а також наявність передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив продовжити ОСОБА_8 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого, посилаючись на доцільність продовження в межах строків досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Із зазначеним рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів виходячи з такого.

За змістом ст.199 КПК слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді вищевказаного клопотання.

Під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя встановив, що клопотання та додані до нього матеріали підтверджують продовження існування передбачених ч.1 ст.177 КПК ризиків, а тому приймаючи до уваги, що заявлені ризики щодо неналежної поведінки підозрюваного не зменшилися, що виправдовує подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, колегія знаходить слушними висновки слідчого судді щодо доцільності продовження стосовно підозрюваного раніше застосованого запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановила. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

При апеляційному розгляді встановлено, що підозра у вчиненні інкримінованих ОСОБА_8 дій є обґрунтованою у тій мірі, як це достатньо для даної стадії кримінального провадження та підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: протоколом огляду місця події від 11.03.2020 року; заявою потерпілого від 12.03.2020 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 12.03.2020 року; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 від 18.03.2020 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 18.03.2020 року; стенограмою до протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 11.03.2020 року; стенограмою до протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 11.03.2020 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 14.04.2020 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 11.03.2020 року; заявою ОСОБА_8 про добровільну видачу джинсових штанів від 11.03.2020 року; заявою ОСОБА_8 про відмову про надання біологічних зразків від 11.03.2020 року; повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 12.03.2020 року; повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 від 18.03.2020 року: ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 02.04.2020 року про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 ; постановою про продовження строку досудового розслідування від 05.05.2020 року; супровідними листами щодо проведення експертиз та іншими матеріалами справи.

Відповідно до положень ст.ст. 5,18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", колегія суддів вважає необхідним враховувати позицію Європейського суду з прав людини, що наведена у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини ("Нечипорук, Йонкало проти України" №42310/04 від 21 квітня 2011 року, "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, "Мюррей проти Сполученого Королівства" №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. "Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання" (справа "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі "Феррарі-Браво проти Італії" №9627/81 від 14 березня 1984 року, в якому суд зазначив, що "питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведеність факту вчинення та характер інкримінованих правопорушень ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою"; у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" №14310/88 від 23 жовтня 1994 року "факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

Слідчим суддею належним чином перевірені доведеність наявної обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, слідчий суддя встановила, що доводи слідчого є обґрунтованими, заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Так, враховуючи тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_8 та усвідомлення останнім невідворотності покарання за його вчинення, є ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, колегія суддів нагадує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Крім того, з пояснень потерпілої ОСОБА_11 з боку підозрюваного та його друзів, їй та її сину постійно надходять погрози, про що вона повідомляла слідчого та просила врахувати це при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, отже, підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу, свідків.

Обставини вчиненого ОСОБА_8 злочину, відсутність постійного джерела доходу, вказують на можливість надалі продовжувати свою злочинну діяльність.

Колегія суддів вважає, що слідчий у своєму клопотанні про продовження строків застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, довів слідчому судді обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

На переконання колегії суддів, сукупність обґрунтованої підозри і наявність зазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК, свідчить про неможливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Також судом враховано особливості та заплановану тривалість досудового слідства, необхідність додаткового часу для проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, призначених судових експертиз та неможливість у зв`язку з цим проведення всіх необхідних слідчих дій, які в свою чергу свідчать про наявність однієї з підстав надання строку для продовження тримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного за викладеними в ній доводами задоволенню не підлягає.

Окрім того, з врахуванням відомостей, повідомлених підозрюваним та підтверджених його захисником, щодо стану здоров`я підозрюваного та відсутність належного лікування останнього в умовах слідчого ізолятора, керуючись ч.1 ст.206 КПК, з метою недопущення порушень конституційних прав підозрюваного ОСОБА_8 , передбачених ст.49 Конституції України, колегія суддів вважає за необхідне доручити начальнику ДУ "Запорізький слідчий ізолятор" забезпечити проведення медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_8 та за його наслідками належного лікування підозрюваного.

Керуючись ст.ст.206, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 06 травня 2020 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Доручити начальнику ДУ "Запорізький слідчий ізолятор" забезпечити організацію проведення якнайшвидшого ендокринологічного медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_8 та за наслідками такого обстеження забезпечити підозрюваному доступ до належного його лікування із регулярним прийомом інсуліну в умовах слідчого ізолятору.
Копію ухвали направити начальнику ДУ "Запорізький слідчий ізолятор" для організації виконання, процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні для контролю за виконанням, прокурору Запорізької області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4