Провадження № 1-кс/537/451/2020
Справа № 537/1589/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 року м. Кременчук

Слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук в кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 17.05.2020 року за №0000791, клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 щодо підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який не працює, одружений, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
в с т а н о в и в :
19.05.2020 року до суду звернувся слідчий СВ ВП № 1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області проводить досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 17.05.2020 року за №0000791, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.05.2020 близько 17:00 год. ОСОБА_5 разом зі своїм братом ОСОБА_7 перебували за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті неприязних відносин між ними виникла сварка, у ході якої у ОСОБА_8 виник прямий умисел на протиправне заподіяння смерті своєму брату ОСОБА_7 .
Реалізуючі свій прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_8 взяв до рук ніж, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_7 цим ножем не менше 2 ударів в область грудної клітини та шиї, спричинивши колото-різані пошкодження шиї та грудної клітини, з пораненням зовнішньої сонної артерії з права і правої легені, що викликало гостру внутрішню та зовнішню крововтрату, від чого ОСОБА_7 помер на місці.
18.05.2020 за вказаним фактом ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.
В обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, зібрано докази, а саме: протокол обшуку від 17.05.2020, протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 , протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_7 від 18.05.2020, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.05.2020, рапорт командира взводу №2 роти ТОР ОСОБА_10 , протокол допиту свідка ОСОБА_11 .
В обґрунтування наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, із врахуванням обставин, встановлених в ст.178 КПК України, слідчим зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи, за який законом передбачене максимальне покарання позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. ОСОБА_5 раніше не судимий. Разом з тим хоча має задовільний стан здоров`я, проте не має постійного місця роботи, що вказує на відсутність легального та стабільного джерела доходу. Хоча одружений, проте з дружиною та донькою не проживає, що вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків. Негативно характеризується за місцем проживання, неодноразово щодо нього надходили скарги про сварки та застосування насильства до співмешканки або брата.
В клопотанні зазначено, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу, свідків в даному кримінальному провадженні з метою зміни в подальшому показань на свою користь. Так, потерпіла ОСОБА_9 прямо вказує на причетність її сина ОСОБА_5 до нанесення ножових поранень її меншому сину ОСОБА_7 на ґрунті тривалих неприязних стосунків.
Слідчий просив не застосувати до ОСОБА_5 інші більш м`які запобіжні заходи, оскільки ними не може бути забезпечена належна процесуальна поведінка підозрюваного чи запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати чи спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Тому слідчий просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину проти життя і здоров`я особи.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з мотивів, що викладені в ньому. За наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, які характеризують особу, просили застосувати щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину проти життя особи, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів без встановлення розміру застави, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним в клопотанні ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні частково визнав свою причетність до інкримінованого йому злочину. Визнав, що у відповідь на протиправну поведінку молодшого брата ОСОБА_7 наніс йому ножові поранення. При цьому не мав умислу на вбивство брата. Заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Стверджував, що відсутні ризики, встановлені в ст.177 КПК України, для застосування щодо нього найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.
Захисник адвокат ОСОБА_6 обґрунтовував відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для обрання щодо ОСОБА_5 найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою. Просив обрати щодо підозрюваного менш суворий запобіжний захід домашній арешт за місцем проживання його матері потерпілої ОСОБА_9 .
Слідчим суддею встановлено з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 , що він показання дає добровільно, до нього працівниками правоохоронних органів не застосовувалося насильство у даному кримінальному провадженні.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
Згідно витягу з ЄРДР №0000791 від 17.05.2020 року, до реєстру внесені відомості про злочин за ознаками ч.1 ст.115 КК України по факту що «17.05.2020 року близько 17 години за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_5 , 1976 р.н., наніс ножові поранення в область грудної клітки та шиї громадянину ОСОБА_7 , 1987 р.н., від яких останній помер."
18.05.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у злочині, передбаченому ч.1 ст.115 КК України, по факту вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 .
Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.
Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ст. 178 КПК України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Так, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
В ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини. При цьому слідчий суддя вважає, що досудовим слідством зібрані вагомі докази на підтвердження причетності ОСОБА_5 до злочину, в якому він підозрюється. Так, причетність ОСОБА_5 до умисного вбивства ОСОБА_7 підтверджується в тому числі протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.05.2020 року. Протоколом обшуку місця події від 17.05.2020 року, за змістом якого у місці мешкання ОСОБА_5 був виявлений труп ОСОБА_7 , речовина бурого кольору, ножі з речовиною бурого кольору. Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , яка вказувала, що її молодший син ОСОБА_7 поводив себе протиправно, на зауваження брата ОСОБА_5 реагував агресивно, у зв`язку з чим між ними часто виникали сварки з бійками. Вона бачила, що 17.05.2020 року о 17 годині між її синами ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виникла чергова сварка, яку розпочав ОСОБА_7 . Потім вона чула, як ОСОБА_7 сказав, що ОСОБА_5 спричинив йому удари ножем. Після чого виявила у ОСОБА_7 ножові поранення з крововтратою, від яких він помер на місці події. Лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 від 18.05.2020 року, яким встановлено, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від колото-різаного поранення шиї з ушкодженням сонної артерії, що викликало гостру внутрішню та зовнішню крововтрату. Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка працює фельдшером швидкої медичної допомоги, про те, що виконуючи свої посадові обов`язки, вона приїхала за викликом в домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , де виявила труп чоловіка, зі слів матері їй стало відомо, що ножові поранення померлому наніс його рідний брат. Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 18.05.2020 року, за змістом якого він визнав, що на ґрунті неприязних стосунків, у відповідь на протиправну поведінку ОСОБА_7 , наніс останньому ножем поранення в область грудної клітки та шиї, що викликали гостру крововтрату та смерть.
Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконний вплив на потерпілого.
Щодо доводів підозрюваного про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на потерпілого, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
При вирішенні клопотання слідчий суддя з дотриманням положень ст.178 КПК України враховує особу підозрюваного.
Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, проте негативно характеризується за місцем проживання, як особа, що зловживає алкоголем, порушує громадський порядок, висловлює погрози до громадян, вчиняє домашнє насильство.
Хоча ОСОБА_5 є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, проте не має постійного місця роботи, а відповідно і стабільного легального джерела доходу. Також ОСОБА_5 фактично припинив сімейні стосунки зі своєю дружиною та донькою, проживає окремо, що вказує на відсутність у нього стійких соціальних зв`язків.
Потерпілою від вчиненого злочину визнана ОСОБА_9 , яка є матір`ю померлого ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 , була очевидцем події, прямо вказувала, що на ґрунті тривалих неприязних відносин ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 ножові поранення, від яких останній помер. Потерпіла є особою похилого віку, яка залишилася без підтримки дітей, що не виключає впливу на неї з боку підозрюваного з метою зміни показань на його користь для уникнення ним відповідальності за інкримінований злочин.
На думку слідчого судді, наведені факти дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та впливати на потерпілу.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого та прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Особисте зобов`язання, на думку слідчого судді, не забезпечить уникнення ризиків та не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 з наведених вище підстав. Письмових звернень про поручительство від осіб, що заслуговують на довіру, до суду не надходило. Слідчий суддя також вважає неможливим застосування домашнього арешту до ОСОБА_5 , оскільки він не має власного житла, а до суду не зверталися особи із заявою про надання дозволу використати належне їм житло для перебування в ньому підозрюваного в разі обрання запобіжного заходу домашній арешт.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що слід застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою в межах строку досудового слідства, тобто на 60 днів з моменту його затримання 17.05.2020 року до 15.07.2020 року включно, без визначення застави.
З огляду на наведене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 198, 376, 492 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з моменту затримання 17.05.2020 і до 15.07.2020 року включно в межах строку досудового розслідування, без визначення застави.
Зобов`язати слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.
Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування до 15.07.2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1