Справа № 444/803/20
Провадження № 1-кп/444/169/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2

номер кримінального провадження № 0000130, відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2020 року

про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Самбір Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В :
«26» березня 2020 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри від «11» березня 2020 року у вчиненні закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , 01 березня 2020 року близько 16 години, знаходячись по АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, умисно, відкрито викрав належний потерпілому ОСОБА_8 ноутбук марки «Apple», серії «МасВоокРго», моделі «А2141» вартістю 73 102 (сімдесят три тисячі сто дві) гривні 79 копійок, з яким втікав з місця події, однак не маючи можливості розпорядитися вказаним майном, не зміг довести свого злочинного умислу до кінця з причин, що не залежали його волі, оскільки був зупинений потерпілим та ОСОБА_9 неподалік від місця вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна(грабіж), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ст. 186 КК України.

26 березня 2020 року між підозрюваним ОСОБА_3 , законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 з одного боку та представником потерпілого ОСОБА_7 була укладена угода про примирення.

Така угода відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України. Угода про примирення містить положення про те, що обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість за ч.2 ст.15 ст. 186 КК України., узгоджують вид і розмір покарання за ч.2 ст.15 ст. 186 КК У країни у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підозрюваний, його законний представник, захисник та представник потерпілого розуміють наслідки ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений, його законний представник та захисник ствердили добровільність укладення угоди про примирення між ними та представником потерпілого, просили її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення їм зрозумілі.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності з участю його представника.

Представник потерпілого в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між ним та обвинуваченим, його законним представником за участі захисника і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст.186 КК України визнав повністю та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 26.03.2020 року укладену між ним та представником потерпілого ОСОБА_7 .

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його законного представника, захисника обвинуваченого, представника потерпілого, які не заперечили проти затвердження угоди про визнання винуватості від 26.03.2020 року по даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Суд вважає, що угода про визнання винуватості досягнута між представником потерпілого та підозрюваним його законним представником за участю його захисника відповідає вимогам, передбаченим ст. 471- 474 КПК України і тому може бути за даною угодою ухвалений вирок.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтями 473, 394, 424 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, дана угода укладена без застосування насильства, примусу, погроз чи непередбачених обіцянок, вимоги ч. 4 ст. 474 КК України обвинувачений розуміє.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Крім того, суд, перевіривши угоду на відповідність вимог КПК України та КК України, прийшов до висновку про відсутність підстав, передбачених для відмови в затвердженні угоди згідно ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а відтак дана угода про визнання винуватості між законним представником потерпілого та обвинуваченим за участі захисника та законного представника обвинуваченого підлягає затвердженню.

Вина ОСОБА_3 полягає в тому, що він вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ст. 186 КК У країни.

Обираючи вид та міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину та особу винного, який є неповнолітнім, раніше несудимий, за місцем навчання характеризується позитивно, за місцем проживання харектеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , під час досудового розслідування не встановлено, а тому суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого покарання в межах санкції статті за якою він судиться, а саме у виді штрафу в розмірі п"ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України судові витрати, які понесенні у даному кримінальному провадженні, а саме витрати на проведення експертизи у розмірі 628,04 грн, а саме за проведення судово-товарозначої експертизи № 16/182 від 18.03.2020р. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази, а саме:- Мобільний телефон марки Леново К5, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 ;- Мобільний телефон марки Apple , ІМЕІ: НОМЕР_3 ; Ноутбук марки MacBook Pro і 9 16 2019 - відповідно до ст. 100 КПК України підлягають поверненню власникам або законним користувачам.

Речові докази:

- Картка оператора «Водафон» з № НОМЕР_4 , скріншоти із журналу дзвінків, які поміщені на аркуш А4; - Три скріншоти, які скопійовані з мобільного телефону марки Apple , ІМЕІ: НОМЕР_3 і розміщені на аркуші А4, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, та керуючись статтями 124, ч. 4 ст. 174, 373, 374, 376, 474, 475, 476 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.03.2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 , законним представником ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_6 та представником потерпілого ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п"ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Самбір Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави 628,04 грн. витрат на проведення експертизи.

Речові докази:

-Мобільний телефон марки Леново К5, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; ІМЕІ: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 , який передано на зберігання ОСОБА_3 залишити в його розпорядженні;

- Мобільний телефон марки Apple , ІМЕІ: НОМЕР_3 , який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити в його розпорядженні.

- Ноутбук марки MacBook Pro і 9 16 2019 , на нижній частині ноутбука зовні розміщений серійний номер C02ZQ2KZMD6Q, розмір якого ззовні 24,5 см.* 35,5 см. Корпус зовні сірого кольору, новий без пошкоджень. Діагональ 16 дюймів, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити в його розпорядженні.

Речові докази:

- Картку оператора «Водафон» з № НОМЕР_4 , скріншоти із журналу дзвінків, які поміщені на аркуш А4 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

- Три скріншоти, які скопійовані з мобільного телефону марки Apple , ІМЕІ: НОМЕР_3 і розміщені на аркуші А4 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_3 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 26.03.2020 року та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_3 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження , який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1