11.06.2020 Справа № 756/6562/20
Унікальний № 756/6562/20
Провадження № 1-кс/756/1224/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000284 від 13.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:

09.06.2020 прокурор Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження на шість місяців строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 13.12.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_4 звернувся до ОСББ «Оазис 4» з листом від 05.07.2018 щодо укладення договору на обслуговування нежитлового приміщення та додав до нього витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.12.2017, в якому зазначає, що приміщення № 30-А, щодо якого просить укласти договір на обслуговування (комунальні послуги), розташоване в паркінгу, який перебуває на утриманні ОСББ «Оазис 4».
Згідно з наданим ОСОБА_4 витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.12.2017 в розділі «актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна» не зазначено номер нежитлового приміщення, що зареєстроване за ним на праві власності, а також те, що вказане приміщення знаходиться в приміщенні напівпідземного паркінгу.
Згідно з Технічним паспортом приміщення напівпідземного паркінгу по проспекту Героїв Сталінграда, 4 в м. Києві, виготовленого Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 27.06.2007, приміщення за №30А в даному напівпідземному паркінгу відсутнє.
Також, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 придбав вказаний об`єкт нерухомого майна у ОСОБА_5 .
Крім того, встановлено копію технічного паспорту на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , складеного ніби то на замовлення ОСОБА_5 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 станом на 14.11.2017.
У той же час, допитаний у якості свідка ОСОБА_6 повідомив, що ним технічний паспорт на вказаний об`єкт нерухомості ніколи не виготовлявся, з ОСОБА_5 він не знайомий.
Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» надано визначення поняттю «спільне майно багатоквартирного будинку».
Згідно вищезазначеної норми Закону спільне майно багатоквартирного будинку це приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.
У свою чергу, згідно ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають, право, зокрема вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.
Таким чином, з огляду на положення Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» загальні приміщення, в тому числі приміщення проїзду, є допоміжними приміщеннями та належать на праві спільної сумісної власності всім співвласникам напівпідземного паркінгу.
Крім того, в ході досудового розслідування стало відомо про те, що підставою для виникнення права на спірне нерухоме майно у ОСОБА_5 є інвестиційний договір від 11.07.2007 № ВПП-116/4-30а, який з огляду на заяву ОСББ «Оазис 4» не укладався.
Враховуючи викладене, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 незаконно заволодів нерухомим майном, яке належить співвласникам напівпідземного паркінгу в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 , а саме частиною приміщення, розташованого на проїзді напівпідземного паркінгу по АДРЕСА_2 .
У подальшому, ОСОБА_5 здійснив відчуження спірного нерухомого майна ОСОБА_4 .
Отже, є обґрунтовані підстави вважати, що невстановленою особою, шляхом обману або зловживання довірою, на підставі договору від 11.07.2007
№ ВПП-116/4-30а та технічного паспорту, оформлено право власності на частину приміщень напівпідземного паркінгу по АДРЕСА_2 , при цьому нанесено співвласникам вказаного напівпідземного паркінгу матеріальну шкоду, а в подальшому у порушення вимог діючого законодавства відчужено вказане нерухоме майно ОСОБА_4 .
Допитаний у якості свідка ОСОБА_5 повідомив, що приблизно на початку літа 2007 року його сестра ОСОБА_7 , яка в той час проживала в місті Севастополі, влітку 2007 року познайомилась із відпочивальником із міста Києва, який запропонував їй заробити на нерухомості. В подальшому, цю інформацію вона надала ОСОБА_5 та повідомила, що через її знайомого з міста Києва можна проінвестувати будівництво житлового або нежитлового приміщення у місті Києві. У телефонній розмові ОСОБА_7 повідомила, що в неї є знайомий, в якого є друг ОСОБА_8 , який проживає в місті Києві, родичка якого працює бухгалтером у компанії забудовнику та є можливість купити за «хорошою ціною» нежитлове приміщення у новобудові в місті Києві в престижному районі та в подальшому продати і на цьому добре заробити. Вказувала, що невелике приміщення можна купити за грошову суму, що приблизно дорівнює 40-50 тисяч гривень, так як мікрорайон тільки знаходився в стані будівництва та можна було купити нерухомість за найнижчою ціною. Крім того, ОСОБА_5 повідомив, що він дійсно придбав паркомісце, що знаходиться за вищевказаною адресою на підставі договору від 11.07.2007 № ВПП-116/4-30а та технічного паспорту, який для нього замовив ОСОБА_8 .
Вказані обставини часткового також підтвердила ОСОБА_9 .
Прокурор вказує у клопотанні, що на даний час у встановлений строк, до 13.06.2020, завершити досудове розслідування не можливо, та є необхідність з метою перевірки показань ОСОБА_5 , ОСОБА_9 виконати певний обсяг слідчих та процесуальних дій, а саме: направити запит до ПрАТ (ЗАТ) «Трест «Київміськбуд-1»; у подальшому встановити та допитати ОСОБА_10 про обставини оформлення ним документів про право власності ОСОБА_5 на паркомісце за вказаною адресою; відібрати у ОСОБА_11 зразки почерку; призначити почеркознавчу судову експертизу технічного паспорта на вказаний об`єкт, у зв`язку з цим прокурор просить суд продовжити строк досудового розслідування ще на 6 місяців.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №5 подав заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі та клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, відносять до особливо тяжких злочинів. За його вчинення законом передбачено кримінальне покарання, у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно ч. 1 ст. 219 строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частиною 2 ст. 219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 КПК України якщо досудове розслідування злочину або кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений в абзаці другому частини першої статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 1-3 частини другої статті 219 цього Кодексу.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо необхідності виконання в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчих та процесуальних дій, без яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Враховуючи конкретні обставини справи, беручи до уваги, що строк досудового розслідування спливає 13.06.2020 року, а провести необхідні слідчі та процесуальні дії у передбачений законом строк не уявляється можливим з об`єктивних причин, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та наявність підстав для його задоволення, а саме оцінюючи обсяг перелічених прокурором процесуальних дій, необхідних для закінчення досудового розслідування, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000284 від 13.12.2018 року на строк шість місяців - до 13.12.2020 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 219, 294, 295-1, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000284 від 13.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, - задовольнити.
Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 13.12.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, продовжити на шість місяців до 13.12.2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1