Номер справи: 521/5443/16-к
Номер провадження: 521/218/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретарів судових засідань ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Шостка Сумської області, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2015 року в проміжок часу між 15 та 16.30 годиною, ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою та спільно з двома невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, розподіливши ролі, діючи з корисливих мотивів, проник до квартири АДРЕСА_2 , де проживали ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , та скоїли розбійний напад за наступних обставин.
Так, ОСОБА_10 разом з Особою 1 і Особою 2, заздалегідь розподіливши ролі, перебуваючи на 4 і 5 поверсі вказаного будинку, дочекались повернення додому потерпілого ОСОБА_12 .
Особа 1 представився працівником поліції і потерпілий, введений в оману, впустив до квартири його і ОСОБА_10 , а через кілька хвилин до квартири зайшов Особа 2, одягнений у маску з отворами для очей. Проникнувши в квартиру, ОСОБА_10 та невстановлені особи, діючи узгоджено, напали на потерпілого ОСОБА_12 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, залякуючи потерпілого шляхом демонстрації Особою 1 предмета, візуально схожого на пістолет, який потерпілий сприйняв за вогнепальну зброю і як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю. Особа 1 обшукав потерпілого і заволодів його грошовими коштами в сумі 700 грн., які той зберігав в кармані одягу. Після цього ОСОБА_10 та невстановлені особи з метою подолання можливого опору змусили ОСОБА_12 лягти на ліжко, зв`язали його руки за спиною липкою стрічкою, а Особа 1 наніс йому кілька ударів по голові металевим ліхтарем з електрошокером, спричинивши фізичний біль. ОСОБА_10 , згідно відведеної йому ролі, знаходився поруч з ОСОБА_12 і спостерігав, щоб той не зміг чинити опору, покликати на допомогу або попередити потерпілого ОСОБА_13 , а інші нападники стали шукати в квартирі грошові кошти та цінні речі.
Далі, цього ж дня приблизно о 17 годині інший мешканець квартири за вказаною адресою ОСОБА_13 повернувся додому. Нападники спільно дочекались його, Особа 1 впустив його в квартиру, представившись працівником поліції, після чого ОСОБА_10 , Особа 1 і Особа 2, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, напали на потерпілого, застосовуючи погрозу застосування такого насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого. Так, Особа 1 попередив ОСОБА_13 про необхідність виконання його вимог під загрозою застосування сили. З метою подолання опору потерпілого, Особа 1 штовхнув його, примусивши лягти на підлогу, наніс кілька ударів по голові металевим ліхтарем з електрошокером, спричинивши легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді забійної рани тім`яної області зліва і забійної рани тім`яно-потиличної області справа. Після цього Особа 1 обшукав потерпілого, і заволодів знайденими у його одязі грошовими коштами в сумі 9000 грн., а також 1300 доларів США, що станом на 24.12.2015 року за курсом НБУ в перерахунку на державну валюту України становило 29 887 грн., а коли ОСОБА_13 намагався піднятися Особа 1 та Особа 2 нанесли йому кілька ударів кулаками по тулубу, спричинивши фізичний біль.
Розпізнавши в ОСОБА_10 та невстановлених особах нападників, потерпілий ОСОБА_13 став кричати, кликати на допомогу та чинити опір, після чого ОСОБА_10 з невстановленими особами втекли. ОСОБА_12 , який самостійно звільнився від липкої стрічки, та ОСОБА_13 стали переслідувати нападників, в під`їзді наздогнали ОСОБА_10 і затримали його до приїзду працівників поліції, а інші особи втекли з місця події.
В судовому засіданні ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому злочині не визнав і пояснив, що наприкінці грудня 2015 року приїхав у м. Одесу в пошуках роботи. Приблизно через 2 дні від знайомого дізнався, що з працевлаштуванням йому можуть допомогти чоловіки, що будуть чекати його за певною адресою, якої він не пам`ятає. На таксі він приїхав за вказаною йому адресою і зустрівся з раніше незнайомими, які назвались іменами ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . Вони розпитували щодо його навичок роботи вантажником, і в процесі розмови зайшли в під`їзд багатоквартирного будинку. Там вони всі разом піднялись на один з поверхів і зайшли в квартиру. Він пройшов на кухню і спочатку знаходився там. Між чоловіками, з якими він прийшов, і потерпілим відбувалась розмова, спочатку спокійна, а потім всі перейшли на підвищені тони, стали лаятись. Він вийшов з кухні в коридор, де відбувалась лайка, і запитав, що ж відбувається. ОСОБА_14 і ОСОБА_15 йому не відповіли, а потерпілий наказав йому вийти з квартири, що він і зробив, оскільки не бачив сенсу залишатися. При цьому, в той час, коли він виходив, другий потерпілий вже теж знаходився в квартирі. Він повільно спускався до 1-го поверху і, знаходячись в передостанньому прольоті, почув зверху крики, тупіт. Повз нього на вулицю пробігли ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , а за ними перший потерпілий. В цей час другий потерпілий підбіг до нього ззаду і намагався повалити, а йому на допомогу прийшов перший потерпілий. Удвох вони повалили його, побили, при цьому нанесли сильний удар ногою у горло, били по голові предметом, схожим на пістолет, спричинивши тілесні ушкодження. Після цього він був затриманий працівниками поліції, перебував на лікуванні з приводу тілесних ушкоджень, спричинених потерпілими. Він не чув, щоб ОСОБА_14 і ОСОБА_15 вимагали у потерпілих гроші чи зв`язували їх, не бачив у них зброї, не брав участі у вчиненні злочину.
Не зважаючи на повне не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_10 у пред`явленому йому обвинуваченні, його вина, кваліфікація дій, повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, отриманих в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України, а саме:

-показами потерпілого ОСОБА_12 про те, що 24.12.2015 року у другій половині дня, після закінчення роботи на промтоварному ринку «7 кілометр» він повернувся до квартири, де в той час проживав разом з братом ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_3 . На сходинковому майданчику 4 поверху стояв раніше не знайомий йому ОСОБА_16 , а на 5 поверсі інший незнайомий йому чоловік, який представився працівником міліції і продемонстрував йому карточку, яку він сприйняв за посвідчення працівника міліції. Чоловік сказав, що нібито він (потерпілий) і його брат образили якусь дівчину і з цього приводу необхідно розібратись. На вимогу цього чоловіка він впустив його і ОСОБА_16 в квартиру, де чоловік продемонстрував пістолет, який знаходився у нього за поясом брюк, таким чином здійснюючи психологічний тиск. Він (потерпілий) намагався зателефонувати брату, щоб той скоріше приїхав, але чоловік з пістолетом (Особа 1) забрав нього мобільний телефон і дістав батарею. Вимагаючи: « ОСОБА_17 все, що є», обшукав його, забрав гроші в сумі 700 грн. і наказав лягти на ліжко обличчям донизу та наніс удар електрошокером в голову, спричинивши біль. Цей же чоловік зв`язав йому руки за спиною липкою стрічкою і дав вказівку ОСОБА_16 знаходитись поруч і спостерігати за ним, що той і виконував. Під час цих подій до квартири зайшов 3-й чоловік (Особа 2), на обличчі якого була маска з прорізями для очей. Особа 1 і Особа 2 обшукували квартиру. На його пропозицію сказати, що саме їм потрібно, Особа 1 наказав мовчати і наніс ще кілька ударів, коли він (потерпілий) намагався на них подивитись. Побачивши у вікно, що повертається ОСОБА_13 , нападники дочекались його, Особа 1 відчинив двері і впустив його до квартири, представився працівником міліції, з`ясував, чи не має той зброї, після чого примусив лягти на підлогу і забрав у нього гроші. Брат став кричати і чинити опір нападникам. Тоді він теж почав кричати. Всі нападники злякались шуму і побігли з квартири, а він звільнився від липкої стрічки, знявши куртку, і разом з братом став їх переслідувати. На сходинковому майданчику 5-го поверху вони впіймали ОСОБА_16 і утримували його до приїзду працівників поліції, яких викликали сусіди.
В подальшому, побачивши загублений нападниками пістолет, він зрозумів, що це іграшка, але під час нападу сприймав його як бойову зброю, що є загрозою для життя і здоров`я. Дулепко до нього насилля і погроз не застосовував, а стояв біля дверей у кімнату і спостерігав, а потім разом з іншими чоловіками вибіг з квартири.
-показами потерпілого ОСОБА_13 , який показав суду, що 24.12.2015 року після закінчення роботи на промтоварному ринку «7 кілометр» повернувся додому за адресою АДРЕСА_3 . Не зміг відкрити двері, оскільки вони були зачинені зсередини. Розуміючи, що брат ОСОБА_12 знаходиться в квартирі, він назвав своє ім`я, але двері відчинив незнайомий чоловік (Особа 1) і впустив його, представившись працівником міліції і продемонструвавши якесь посвідчення. В кухні знаходився ще один чоловік з маскою на обличчі (Особа 2). Особа 1 і Особа 2 спитали, чи не має він при собі ножа і наказали йому лягти на підлогу. Він штовхнув рукою двері в кімнату і побачив там брата, що лежав на ліжку, а поруч з ним стояв ОСОБА_16 . Тоді він зрозумів, що ці особи є нападниками, а не працівниками поліції. Особа 1 штовхнув його, примусивши лягти на підлогу, та наніс кілька ударів по голові електрошокером, спричинивши тілесні ушкодження. Потім Особа 1 обшукав його і з лівого кармана куртки забрав гаманець з грошима в сумі близько 9000 грн. (можливо, більше) та 1300 доларів США, а коли він намагався піднятися Особа 1 та Особа 2 нанесли йому кілька ударів кулаками по тулубу, спричинивши фізичний біль. Побоюючись за життя та здоров`я своє і брата, він став кричати, чинити спротив. Після того, як він підняв шум, нападники вибігли з квартири, при цьому останнім був ОСОБА_16 . Разом з братом вони кинулися їх переслідувати і в під`їзді впіймали обвинуваченого, якого утримували до появи працівників поліції. Біля під`їзду був знайдений електрошокер і пістолет, які загубили нападники.
Судом не встановлено будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність показань потерпілих, які є логічними, взаємопов`язаними, послідовними і узгоджуються з іншими доказами, викладеними у вироку нижче.
Обвинувачений заявив, що потерпілі побили його, спричинивши тілесні ушкодження, і, на його погляд, вчинення щодо нього незаконних дій могло стати приводом для обмови потерпілими.
Зазначену заяву обвинуваченого суд вважає надуманою, даною в межах обраної ним лінії захисту. Так, потерпілі в судовому засіданні не заперечували застосування ними фізичних заходів впливу до ОСОБА_10 при його затриманні. При цьому потерпілі не висловлювали сумнівів у законності і правильності своїх дій, направлених на затримання особи, що вчинила злочин, і передачу цієї особи правоохоронним органам. Для з`ясування питань щодо спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень слідчим 28.12.2015 року було призначено судово-медичну експертизу (т. 1 ар. 39-40), від проходження якої обвинувачений відмовився, що підтверджується як висновком експерта № 404 (т. 1 ар. 42-43), так і показами обвинуваченого в судовому засіданні.
Таким чином, судом встановлено, що підстави для обмови обвинуваченого потерпілими відсутні.
Свідок ОСОБА_18 показав суду, що є інспектором патрульної поліції. 24.12.2015 року у другій половині дня під час патрулювання у складі екіпажу отримали виклик, що в будинку АДРЕСА_4 людина кличе про допомогу. Прибувши на місце, біля входу до під`їзду побачив двох чоловіків не слов`янської зовнішності, які були побиті, знесилені, з кров`ю на голові. В під`їзді на полу сидів інший чоловік, на якого вони вказали як на одного з трьох нападників і пояснили, що змоги його затримати. На вулиці біля під`їзду лежав предмет, схожий на пістолет, і потерпілі вказали, що нападники погрожували їм саме цим предметом. Пізніше його екіпаж доставив затриманого до райвідділу поліції.
-згідно повідомлення оператора «102» від 24.12.2015 року о 16 годині 34 хвилини, встановлено, в під`їзді будинку АДРЕСА_4 біло чути крики про допомогу. Вказана подія зареєстрована Малиновським відділом поліції в м. Одесі (т. 1 ар. 2). Того ж дня потерпілі ОСОБА_13 і ОСОБА_12 звернулися до слідчого з заявами про здійснення нападу із застосуванням фізичного насильства, зброї і заволодінням грошовими коштами (т. 1 ар. 5, 6).
-під час огляду місця події 24.12.2015 року на дорожньому покритті у 3-х метрах від входу до під`їзду № 6 будинку АДРЕСА_4 виявлено: предмет, схожий на пістолет з магазином, з пластику чорного кольору, з маркувальними позначками на корпусі; ліхтар-електрошокер в корпусі чорного кольору; батарея від мобільного телефону. На сходинковому майданчику 3 поверху знайдена куртка потерпілого ОСОБА_12 з фрагментами ліпкої стрічки на рукавах, шапка з прорізами (маска). В квартирі АДРЕСА_5 , що є житлом потерпілих виявлені сліди боротьби, в коридорі на стіні та підлозі бризки та краплі крові (т. 1 ар. 7-23). Суд вважає неспроможними доводи захисту з приводу недопустимості як доказу протоколу огляду місця події квартири АДРЕСА_6 , оскільки огляд проводився з письмового дозволу потерпілого (т. 1 ар. 7), який на час огляду проживав в цій квартирі.
Дані, отримані в результаті огляду місця події, узгоджуються з показами потерпілих щодо обставин злочину.
-відповідно до висновку судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_13 були виявлені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді забійної рани тім`яної області зліва, забійної рани тім`яно-потиличної області справа. Дані ушкодження могли бути заподіяні 24.12.2015 року від дії тупих твердих предметів, в тому числі могли утворитися в результаті нанесення ударів корпусом електрошокеру (т. 1 ар. 48-49).
-при дослідженні ліхтарика-електрошокера, виявленого під час огляду місця події, висновками судово-медичної цитологічної експертизи встановлено, що на склі та внутрішній поверхні ободку для скла виявлена кров, клітини епітеліальної та сполученої тканини, білок людини. Наявність сполученої тканини свідчить про можливий травматичний характер її походження. Кров та клітини належить особі чоловічої статі, якою може бути потерпілий ОСОБА_13 (т. 1 ар. 92-97). Висновки експертизи узгоджуються з показами потерпілого про нанесення йому ударів і спричинення тілесних ушкоджень за допомогою електрошокеру.
Сліди крові, вилучені під час огляду місця події в квартирі, на сходовій клітині та на одязі потерпілого ОСОБА_12 відповідно до висновку імунологічної експертизи можуть мати походження від потерпілого ОСОБА_13 та від обвинуваченого, якому потерпілими під час затримання спричинені тілесні ушкодження (т. 1 ар. 99-102).
Тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_12 виявлено не було (т. 1 ар. 53-54).
Висновком дактилоскопічної експертизи (т. 1 ар. 59-66) не встановлено слідів пальців рук ОСОБА_10 серед виявлених під час огляду місця події, що не протирічить показам потерпілих про поведінку обвинуваченого під час розбійного нападу.
Під час затримання ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПК України слідчим в його одязі (лівому кармані дублянки) були виявлені і вилучені частини з пластмаси чорного кольору (т. 1 ар. 26).
В ході криміналістичної експертизи були досліджені виявлені у ОСОБА_10 при затриманні дві деталі із полімерного матеріалу чорного кольору, а також виявлений при огляді місця події предмет іграшка у формі пістолету з магазином, виготовлені з полімерного матеріалу чорного кольору. При цьому при суміщенні деталей та передньої частини корпусу іграшкового пістолету встановлено, що виступи на внутрішніх поверхнях суміщених деталей відповідають борозенкам на передній частині корпусу іграшкового пістолету. Експерт прийшов до висновку, що пістолет і деталі раніше могли складати єдине ціле (т. 1 ар. 71-79).
Таким чином підтверджується, що ОСОБА_10 зберігав при собі в кармані одягу частини (деталі) від предмету, який використовувався під час розбійного нападу для здійснення психологічного впливу на потерпілих погрози застосування насильства, небезпечного для їх життя і здоров`я. Вказані докази і підтверджені ними обставини дозволяють суду прийти до висновку про узгодженість дій ОСОБА_10 з іншими співучасниками злочину, його обізнаність про використання зазначеного предмета при вчиненні злочину, а також про участь у вчиненні саме розбійного нападу.
Суд враховує, що під час здійснення розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_10 виконував менш активну роль, ніж інші співучасники злочину Однак, він, діючи узгоджено з ними, виконував свою роль добровільно, без примусу, не заперечував проти застосування до потерпілих саме такого виду насильства і погрози його застосування. Він усвідомлював суспільно небезпечний характер дій, що вчинялись ним особисто, а також суспільно небезпечний і злочинний характер дій інших співучасників. Тому і злочин, і суспільно небезпечні наслідки є єдиними і неподільними для всіх учасників, в тому числі і для ОСОБА_10 .
Відповідно до висновку судово-медичної імунологічної експертизи, на шапці з прорізами та липкій стрічці, знайденими на місці події, виявлені пото-жирові виділення, які можуть належати колу осіб, до числа яких відноситься і обвинувачений (т. 1 ар. 85-87). Разом з тим на підставі показів потерпілих судом встановлено, що у шапку з прорізами (у маску) була одягнена інша особа, і липку стрічку на руках потерпілого закріплювала також інша особа, а не ОСОБА_10 . Тому не виключається належність виявлених на предметах пото-жирових виділень не обвинуваченому, а іншим співучасникам злочину.
Стороною захисту заявлено про недопустимість речових доказів на підставі того, що сторона обвинувачення не виконала вимоги КПК України щодо ознайомлення з ними. При цьому в обґрунтування заяви захист посилається на складений слідчим 14.03.2016 року протокол про надання доступу до матеріалів досудового розслідування (т. 1 ар. 130-131), в якому вказано про надання доступу стороні захисту до матеріалів у 2-х томах, але не зазначено окремо також і про надання доступу до речових доказів.
Вирішуючи вказану заяву, суд виходить з наступного.
З повідомлення про відкриття сторонами кримінального провадження, протоколу від 14.03.2016 року (т. 1 ар. 143-144, 130-131) вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_10 та захиснику стороною обвинувачення були відкриті матеріали досудового розслідування. При цьому обвинувачений і захисник письмово підтвердили ознайомлення з матеріалами розслідування у 2-х томах і стороною захисту не заперечується відкриття і надання доступу до всіх документів, які були представлені прокурором в судовому засіданні як докази.
Тобто, фактично стороні захисту були відкриті всі матеріали, в тому числі документи, що стосувались речових доказів у справі, а також самі речові докази, які зберігались не разом з письмовими матеріалами, а у спеціально обладнаному приміщенні відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду».
Таким чином, стороні захисту було відомо про наявність речових доказів, ці докази були відкриті і наданий доступ до них. Однак обвинувачений і захисник ознайомились лише з письмовими доказами та іншими документами, але не стали ознайомлюватись з речовими доказами, хоча такої можливості позбавлені не були.
Суд вважає, що стороною обвинувачення були виконані вимоги ст. 290 КПК України щодо відкриття матеріалів іншій стороні, і тому відсутні підстави для застосування положень частини 12 цієї норми Закону щодо недопущення відомостей, що містяться в матеріалах (а саме в речових доказах) як доказ.
Вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_13 майна визначена з урахуванням курсу валют (долару США) по відношенню до національної валюти, встановленого Національним банком України на 24.12.2015 року (т. 1 ар. 114).
Таким чином, надані стороною обвинувачення докази доводять поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_10 у вчиненні злочину відносно потерпілих і дають підстави вважати, що ОСОБА_10 , діючи узгоджено з іншими співучасниками злочину, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, за попередньою змовою групою осіб здійснив розбійний напад на потерпілих. На наявність у співучасників попередньої змови на вчинення саме цього злочину вказує узгодженість їх дій під час нападу і після нього (одночасне залишення місця події), застосування насильства і погрози його застосування до потерпілих за сумісною згодою і за відсутності будь-яких заперечень з боку кожного зі співучасників, зокрема, з боку обвинуваченого ОСОБА_10 .
Аналізуючи наведені отримані в ході судового розгляду докази, суд вважає, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише у тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок передбачений ст. 92 КПК України, сторона обвинувачення (прокурор) має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою в міру освічена і безстороння особа може пояснити факти встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якої пред`явлено обвинувачення. Що у даному випадку, стороною обвинувачення було виконано у повному обсязі, у наслідок чого, на підставі досліджених в ході відкритого змагального процесу доказів, стороною обвинувачення було беззаперечно доведено вину ОСОБА_10 у пред`явленому обвинуваченні.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо. Зазначених вище суттєвих порушень при збиранні, фіксації та залученні доказів в ході досудового слідства у даному кримінальному провадженні, судом не встановлено.
Дослідивши в ході судового розгляду обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення,суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 в інкримінуємому йому злочині доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі.

На підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що ОСОБА_10 винен у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме у вчиненні розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з проникненням у житло, з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Суд зважає на те, що в судовому засіданні встановлено застосування під час розбійного нападу до потерпілого ОСОБА_13 насильства, небезпечного для його здоров`я, оскільки потерпілому були спричинені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Зазначена кваліфікуюча ознака (застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого) була виключена стороною обвинувачення при зміні обвинувачення ОСОБА_10 . Разом з тим, діючи відповідно до вимог, встановлених ст. 337 КПК України, суд не має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни правової кваліфікації злочину, якщо це погіршує становище обвинуваченого.
Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, за місцем проживання характеризується як особа, на яку не надходило скарг від сусідів (т. 1 ар. 110), не працює і не має законного джерела доходу, не зайнятий корисною справою.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , не встановлено.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до категорії особливо тяжких, особу винного, наявність обтяжуючої покарання обставини, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.
Визначаючи питання про зарахування до строку покарання обвинуваченим строку їх попереднього ув`язнення, суд виходить з наступного.
26.11.2015 року було прийнято Закон № 838-VIII. Зазначеним Законом були внесені зміни до ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. 21.06.2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України.
Як вбачається з правових висновків Великої палати Верховного суду, викладених в п. 105 Постанови від 29.08.2018 по кримінальному провадженню № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Оскільки ОСОБА_10 вчинив злочин 24.12.2015 року, то з огляду на вищезазначені правові висновки Великої палати Верховного суду, суд вважає за необхідне строк попереднього ув`язнення кожному з обвинувачених обчислювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_10 на користь держави необхідно стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення криміналістичних експертиз в сумі 797,13 грн. (т. 1 ар. 58, 70).
У відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України речові докази, що зберігаються у Малиновському ВП у м. Одесі (т. 1 ар. 36-38), необхідно: ліхтарик-електрошокер і предмет, схожий на пістолет, 2 пластикові деталі, мобільний телефон «Нокіа» без батареї з сім-картою знищити; особисті речі ОСОБА_10 кофту, ремінь повернути йому.
Також при постановленні даного вироку судом враховуються вимоги ст. 416 ч. 2 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк сім років із конфіскацією всього майна, що є його власністю.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбутого ОСОБА_10 основного покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення: за період з 24 грудня 2015 року до 24 червня 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
Вирок в частині призначеного судом ОСОБА_10 основного покарання у виді позбавлення волі вважати виконаним.
Обрати до набрання вироком законної сили ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати на залучення експертів в сумі 797 (сімсот дев`яносто сім) грн. 13 коп.
Речові докази, що зберігаються у Малиновському ВП у м. Одесі, - ліхтарик-електрошокер і предмет, схожий на пістолет, 2 пластикові деталі, мобільний телефон «Нокіа» без батареї з сім-картою знищити; особисті речі ОСОБА_10 кофту, ремінь повернути йому у встановленому законом порядку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_3
Суддя ОСОБА_2