В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження №00005633 внесене 14 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

та його представника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне зазначене кримінальне провадження,

встановив:

12 вересня 2019 року, близько 21 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , в дворі будинку, що по АДРЕСА_2 , в ході конфлікту із потерпілим ОСОБА_7 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс останньому не менше одного удару кулаком правої руки в голову, в результаті чого заподіяв потерпілому тілесне ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи.

Дані тілесні ушкодження відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразилася у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину не визнав.

Вказав, що 12 вересня 2019 року, близько 21 год., перебуваючи в дворі будинку, що по АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_7 , щоб запитати навіщо останній ображає його матір. Останній безпричинно витягнув з кишені газовий аерозольний балон та почав розпилювати газ в його сторону. З метою самозахисту, вибив газовий балон в потерпілого та необачно вдарив ОСОБА_7 в голову. Умислу на нанесення тілесних ушкоджень в нього не було, просить провадження у справі закрити.

Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди вважає необґрунтованим, таким що не підлягає до задоволенню, оскільки матеріальна шкода жодними доказами не підтверджена.

Винність ОСОБА_5 в нанесенні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, встановлена дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Потерпілий ОСОБА_7 показав, що 12 вересня 2020 року у вечірній час перебував біля будинку, що по АДРЕСА_2 . До нього підійшов обвинувачений ОСОБА_5 , який являється сусідом та запитав навіщо ображає його матір. В подальшому почав погрожувати фізичною розправою. Після даного конфлікту пішов в продуктовий магазин. Повертаючись з магазину разом із знайомим ОСОБА_9 , до нього знову підійшов обвинувачений та без будь-яких пояснень наніс декілька ударів кулаками в голову. З метою самозахисту витягнув газовий балон «Терен», спрямував на ОСОБА_5 . Після чого останній побіг у невідомому напрямку. В подальшому викликав працівників поліції. Пред`явлений цивільний позов підтримав, просить задовольнити. Згідно показів свідка ОСОБА_9 вбачається, що 12 вересня 2019 року, у вечірній час він вийшов з будинку, що по АДРЕСА_2 . Біля будинку стояв обвинувачений та потерпілий ОСОБА_7 і між ними була словесна перепалка. Через деякий час обвинувачений пішов у невідомому напрямку, а він з потерпілим пішли до магазину. Прийшовши з магазину у двір будинку, що по АДРЕСА_2 , до них підійшов обвинувачений та без будь-яких пояснень почав наносити удари кулаками рук в голову ОСОБА_7 . Після ударів в потерпілого з обличчя потекла кров. В цей час ОСОБА_10 дістав з кишені газовий балон «Терен» та спрямував газ в напрямку обвинуваченого. Після чого обвинувачений побіг в невідомому напрямку. Свідок ОСОБА_11 показала, що 12 вересня 2019 року близько 20 години, ОСОБА_7 який являється її сином, пішов в магазин за продуктами харчування. Через годину часу, ОСОБА_12 повернувся додому. Обличчя було в крові. Останній повідомив, що його побив сусід ОСОБА_13 . В подальшому ОСОБА_12 викликав працівників поліції. Додатково вказала, що її син являється інвалідом третьої групи та не проявляє агресію до оточуючих. Згідно показань свідка ОСОБА_14 убачається, що з обвинуваченим перебуває в дружніх відносинах. Потерпілого ОСОБА_15 знає, як особу яка живе по сусідству. Зазначив, що 12 вересня 2019 року, близько 21 години 00 хвилин, в дворі будинку, що по АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , підійшов до потерпілого та запитав навіщо останній ображав його матір. Після чого потерпілий почав ображати нецензурними словами ОСОБА_16 . Після словесного конфлікту дістав газовий балон «Терен» почав розпилювати його в обличчя. Обвинувачений з метою самозахисту, маючи на меті вибити газовий балон вдарив потерпілого по обличчю. В подальшому ОСОБА_17 побіг у невідомому напрямку.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №780 від 23 жовтня 2019 року убачається, що при огляді ОСОБА_7 виявлене та згідно з наданими медичними документами лікарями відмічене тілесне ушкодження а саме, забійна рана верхньої губи зліва, яке могло утворитися у вказаний в обставинах термін, а саме 12 вересня 2019 року і згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 жовтня 2019 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 , який 12 вересня 2019 року приблизно о 21 год.00 хв. в дворі будинку, що по АДРЕСА_2 наніс йому тілесні ушкодження. Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 жовтня 2019 року убачається, що свідок ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 який 12 вересня 2019 року, по вул.Буковинській, 4 в м.Рівне наніс потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Таким чином твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що тілесні ушкодження потерпілому наніс перебуваючи в стані необхідної оборони не відповідають дійсності, оскільки спростовуються показаннями потерпілого, свідків, а також письмовими доказами. Потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_9 дали чіткі та послідовні показання, які узгоджуються з іншими письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Будь-яких зауважень з приводу допустимості та належності даних доказів в сторони захисту не виникало. Показання обвинуваченого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_14 суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджують з іншими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Також, суд приймає до уваги, що свідок перебуває у дружніх відносинах з обвинуваченим ОСОБА_5 , що дає підстави суду сумніватися у правдивості показах свідка .

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми діями, які виразилися в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини що обтяжують відповідальність. Обставини, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання, суд відносить вчинення злочину, щодо особи з інвалідністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Частиною 2 ст. 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи тяжкість злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, не працюючий, суспільно-корисною працею не займається, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, не покаявся, обставини, що обтяжують покарання, а також інші обставини справи, суд дійшов висновку, про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді 200 ( двісті ) годин громадських робіт. Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином суд задовольняє частково з наступних підстав.

Вирішуючи пред`явлений потерпілим цивільний позов, суд повинен виходити з встановленого обов`язку позивача довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до п.3 ч.1ст. 91 КПК України доказуванню підлягають вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винний у вчиненні інкримінованому кримінальному правопорушенні за описаних у вироку обставинах і в результаті його злочинних дій цивільному позивачу заподіяно матеріальну шкоду, що підтверджується дублікатом квитанції за медичний огляд в діагностичному центрі, враховуючи наявність правових підстав, передбачених ст.1166 ЦК України для покладання відповідальності за завдану шкоду саме на обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 800 (вісімсот) гривень.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_7 до ОСОБА_5 не пред`являв.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 368, 373-376 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання 200 ( двісті) годин громадських робіт.

Строк відбування покарання рахувати з початку виконанні засудженим безоплатних суспільно корисних робіт у вільний від роботи чи навчання час, але не раніше від дня набрання вироком законної сили

Цивільний позов ОСОБА_18 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 800 (вісімсот) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1