В И Р О К
Іменем України

18.02.2020 року м.Мостиська

єдиний унікальний номер 448/1802/18
провадження № 1-кп/448/26/20
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська кримінальне провадження за №0000629 від 05.11.2018 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малнів, Мостиського району Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України,

учасники справи:
прокурорка ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

його захисник ОСОБА_6 ,

після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

в с т а н о в и в:

Так, 05.11.2018р., біля 13:00 год., на підставі заяви №3-82, що надійшла від ОСОБА_7 , комісією у складі в.о. начальника відділу з питань профілактики бездоглядності та правопорушень серед дітей Мостиської РДА ОСОБА_5 , ст. інспектора з ювенальної превенції ОСОБА_8 , директора Мостиського РЦСССДМ ОСОБА_9 було здійснено виїзд в с.Малнів, Мостиського району Львівської області до місця проживання ОСОБА_3 . Знаходячись на території господарства останнього, ОСОБА_5 , яка перебувала на вищевказаній посаді відповідно до розпорядження голови Мостиської РДА №171 від 10.03.2017 року, та згідно службових обов`язків, що передбачені посадовою інструкцією від 03.02.2018 року, в складі комісії прийняла міри для повернення немовляти його матері, а саме ОСОБА_7 , котре ОСОБА_3 , як її співмешканець, відмовлявся повертати.

В подальшому, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку, під час котрої умисно стиснув своєю лівою рукою зап`ястя правої руки ОСОБА_5 , а також викрутив руку такій, усвідомлюючи при цьому, що остання перебуває при виконанні службових обов`язків, чим згідно висновку експерта, спричинив потерпілій синець на правій руці, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину визнав повністю, цілковито підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті і проголошені прокуроркою. Зазначив, що дійсно вищевказаного дня та часу при наведених вище обставинах у своєму господарстві, що у с.Малнів, Мостиського району Львівської області, завдав тілесних ушкоджень працівнику Мостиської РДА ОСОБА_5 , при виконанні такою службових обов`язків. Зазначив, що попросив вибачення у потерпілої. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд не застосовувати до нього суворої міри покарання.

Крім визнання вини, винність ОСОБА_3 стверджується наступними доказами по справі:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні показала, що в Службу у справах дітей Мостиської РДА звернулась громадянка ОСОБА_7 із заявою, в якій просила відібрати її сина у обвинуваченого, оскільки такий забрав у неї дитину та не надає бачитись з такою. В подальшому, зокрема 05.11.2018 року, в обідній час, нею (потерпілою), інспектором ювенальної превенції ОСОБА_8 , а також директором Мостиського РЦСССДМ ОСОБА_9 було здійснено виїзд за місцем проживання обвинуваченого. Під час вказаного виїзду, перебуваючи за місцем проживання обвинуваченого, такий в проміжок часу, коли вона (потерпіла) відбирала від нього дитину, щоб передати матері ОСОБА_7 , схопив її за руку, при цьому викрутив таку та завдав тілесні ушкодження у вигляді синця на зап`ясті руки і передпліччя. Зазначила, що під час вищевказаних подій обвинувачений, на її думку, перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- аналогічними показаннями свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 з приводу обставин, котрі мала місце 05.11.2018р., близько 13:00 год. за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 , що за адресою: с.Малнів, Мостиського району Львівської області, в ході яких обвинувачений вхопив потерпілу ОСОБА_5 , - в.о. начальника відділу з питань профілактики бездоглядності та правопорушень серед дітей Мостиської РДА, за руку та почав викручувати таку, завдавши при цьому тілесних ушкоджень;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні показала, що 05.11.2018 року звернулась в Службу у справах дітей Мостиської РДА із заявою, в якій просила відібрати її сина у обвинуваченого, оскільки такий відмовляється повертати дитину. В подальшому вона, а також представники Мостиської РДА в складі: в.о. начальника відділу з питань профілактики бездоглядності та правопорушень серед дітей Мостиської РДА ОСОБА_5 , ст.інспектора з ювенальної превенції ОСОБА_8 , директора Мостиського РЦСССДМ ОСОБА_9 виїхали у с.Малнів, Мостиського району Львівської області до місця проживання обвинуваченого ОСОБА_3 . Перебуваючи вже у господарстві обвинуваченого, такий перебував у стані алкогольного сп`яніння та на вимогу ОСОБА_5 віддати дитину, взяв потерпілу за руку та викрутив таку. Згодом сина було відібрано у обвинувачено ОСОБА_3 .. Більше нічого з даного приводу повідомити не може.

Судом детально, повно та всебічно досліджено всі докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які були надані суду стороною обвинувачення, зокрема:

- заявою ОСОБА_5 від 05.11.2018 року, в якій така просить прийняти міри до громадянина ОСОБА_3 , мешканця с.Малнів, Мостиського району Львівської області, котрий вказаного вище дня, близько 13.20 год., у своєму господарстві завдав їй тілесні ушкодження;

- висновком експерта за №95/2018, з якого відомо, що у ОСОБА_5 , 1970рн., при огляді виявлено один синець на правій руці, два синці на лівій руці, які могли утворитись 05.11.2018 року від контактів з тупими предметами, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. На тілі ОСОБА_5 виявлено не менше трьох місць прикладання тупих предметів. Судово-медичних даних про утворення вказаних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту немає;

- посадовою інструкцією заступника начальника служби начальника відділу з питань профілактики бездоглядності та правопорушень серед дітей служби у справах дітей Мостиської РДА;

- копією розпорядження за №171 від 10.03.2017 року «Про покладення обов`язків на ОСОБА_5 »;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13.11.2018 року та фототаблицями до вказаного протоколу;

Дослідивши надані стороною обвинувачення доказами та даючи їм належну правову оцінку, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд при розгляді кримінального провадження досліджує докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, аналізує їх та дає оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною першою статті 85 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Під час розгляду справи у суді обвинувачений ОСОБА_3 , не був позбавлений можливості подавати докази на свій захист, проте не скористався своїм правом.

При цьому суд вказує, що винність ОСОБА_3 , за ч.2 ст.350 КК України підтверджується обсягом досліджених в судовому засіданні доказів, які підтверджують винність обвинуваченого у скоєному та не викликають у суду сумнівів.

Будь-яких належних та допустимих доказів захисту на спростування доказів обвинувачення ОСОБА_3 , під час судового розгляду суду не надано.

Згідно з п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи вищеописані досліджені в судовому засіданні докази, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд визнає їх належними і допустимими доказами, оскільки такі докази знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку, нічим не спростовані, передбачені як джерела доказування КПК України та зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством, а відтак суд вважає повністю доведеним факт вчинення злочину та винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинної дії.

Суд знаходить доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 та вважає, що його дії вірно юридично кваліфіковано за ч.2 ст.350 КК України, оскільки він умисно заподіяв легке тілесне ушкодження службовій особі працівнику Мостиської РДА ОСОБА_5 , у зв`язку з виконання такою службової діяльності.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про винну особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив злочин, котрий згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття.

Органом досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 , як обставинами, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України зазначено: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину, у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку.

Однак, на думку суду, як обтяжуючу обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, слід виключити з пред`явленого ОСОБА_3 , обвинувачення по факту завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , враховуючи наступне.

Так, органами досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 , було інкриміновано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, проте даний факт не був доведений стороною обвинувачення в судовому засіданні. Крім цього, суду не надано доказів щодо того чи проводилось медичне обстеження ОСОБА_3 , на виявлення стану алкогольного сп`яніння, а потерпіла ОСОБА_5 , зазначила, що поведінка обвинуваченого ймовірно вказувала на його стан алкогольного сп`яніння.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_3 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на стійке переконання суду обвинувачений є осудною особою.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується те, що такий вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, де проживає з матір`ю та трьома братами, незадовільний стан здоров`я (інвалід ІІІ групи), посередньо характеризуються за місцем свого проживання, щиро розкаявся у вчиненому, попросив пробачення у потерпілої ОСОБА_5 , на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, його роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до застережень, наведених у п.9 Постанови, рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, має бути належним чином мотивоване.

Так на переконання суду та враховуючи позицію прокурорки, яка просила призначати покарання для обвинуваченого зі звільненням від відбуття такого з випробуванням, керуючись принципом законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, тому такому слід призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 350 КК України, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде необхідним і достатнім для його перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , положень ст.69 КК України, суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , не обирався та суд не вбачає підстав такий застосовувати до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.350 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_3 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , не застосовувати до набранням вироком законної сили.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили: «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1