Справа №636 / 2993 / 19
1-кс / 636 / 1249 / 19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року
слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області та слідчого Чугуївського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
22 липня 2019 року до слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора (посадових осіб) Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області та Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 164 КК України, а також просить зобов`язати прокурора (посадових осіб) Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області та Чугуївського відділу поліції ГУ НП в Харківській області внести відомості про кримінальне правопорушення за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 164 КК України, та провести повний та всебічний розгляд її заяви у відповідності з Кримінальним Процесуальним Кодексом України.
В скарзі посилається на те, що нею 12.07.2019 року до Чугуївської місцевої прокуратури та до Чугуївського відділу поліції ГУ НП в Харківській області була направлена заява про вчинення відносно неї кримінального правопорушення за ст. 164 КК України, з зазначенням того, що 16.07.2019 року її заява була отримана Чугуївською місцевою прокуратурою та Чугуївським відділом поліції ГУ НП в Харківській області 16.07.2019 року.
Після цього, 17.07.2019 року через канцелярію Чугуївської місцевої прокуратури та через канцелярію Чугуївського відділу поліції ГУ НП в Харківській області вона дізналася про те, що відомості про кримінальні правопорушення, які зазначені в її заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і тому просить скаргу задовольнити.
Заявник та її представник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, від вказаного представника до суду надійшла заява, згідно якої вона просила розглянути справу за її відсутності, заявлені вимоги просила задовольнити (а.с.44).
В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення скарги з підстав відсутності в діях державного виконавця ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України.
Скарга подана у строки, які передбачені ст. 304 КПК України.
Слідчий суддя заслухавши прокурора, дослідивши матеріали скарги та завірені належним чином копії матеріалів ЖЕО №7558, дійшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 звернулась до Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області та до Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області з заявою відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 164 КК України. Однак, станом на день подання скарги до суду (22.07.2019 року), вона не отримала даних про те, що її заява внесена до ЄРДР.
До скарги додано копію повідомлення старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_7 від 23.07.2019 року за № 14.15-36/14657, а також копію розрахунку заборгованості по аліментах на утримання дитини, який складений старшим державним виконавцем ОСОБА_7 від 23.07.2019 року, відносно ОСОБА_6 та копію розрахунку заборгованості по аліментах на утримання заявника, який складений від 23.07.2019 року відносно ОСОБА_6 старшим державним виконавцем ОСОБА_7 .

З вказаних документів та з заяви ОСОБА_4 вбачається, що на примусовому виконанні в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження з виконавчого листа № 644/7074/15-ц, виданого 11.01.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а також з виконавчого листа № 644/7074/15, виданого 11.01.2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 16.07.2015 і до 23.02.2022 року, розмір яких було зменшено на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова до 1/10 частини всіх видів заробітку ОСОБА_6 щомісяця до 23.02.2022 року.

Згідно вказаного розрахунку заборгованості по аліментах на утримання дитини, який складений старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_7 від 23.07.2019 року відносно ОСОБА_6 , встановлено наступне: аліменти на утримання дитини нараховувались вище зазначеним старшим державним виконавцем у розмірі частини всіх видів заробітку ОСОБА_6 , але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; боржником в період примусового виконання виконавчого листа сплачувались аліменти (з 16.07.2015 року по липень 2019 року), на загальну суму 27002,00 грн; у боржника станом на 31.07.2019 року виникла переплата по аліментах у розмірі 1760,08 грн.; боржником було здійснено перший платіж по аліментам у вересні 2015 року (а.с.34).

Крім того, зі вказаного розрахунку вбачається, що з січня 2019 року по червень 2019 року, боржником не сплачувались аліменти, однак, у липні 2019 року ним було сплачено аліменти у розмірі 4500 грн.

Факт не отримання аліментів заявником у зазначений період підтверджується її письмовими посиланнями в заяві про кримінальне правопорушення.

Згідно вказаного розрахунку заборгованості по аліментах на утримання ОСОБА_4 , який складений старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_7 від 23.07.2019 року, відносно ОСОБА_6 встановлено наступне: аліменти на утримання дитини нараховувались вище зазначеним старшим державним виконавцем у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку ОСОБА_6 ; боржником в період примусового виконання виконавчого листа сплачувались аліменти (з 16.07.2015 року по липень 2019 року) на загальну суму 10000,00 грн; боржником не сплачувались аліменти з січня 2019 року по липень 2019 року; у боржника станом на 31.07.2019 року виникла переплата по аліментах у розмірі 1217,70 грн. (а.с. 33).

Виходячи з зазначених розрахунків заборгованостей вбачається, що старшим державним виконавцем було розраховано розмір аліментів, які підлягають стягненню з боржника, на підставі виконавчих листів по справі № 644/7074/15-ц від 11.01.2017 року про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання ОСОБА_4 , а також на підставі письмових документів боржника про розміри його доходів (заробітку).

Зі вказаних обставин та з заяви про кримінальне правопорушення слідчий суддя прийшов до висновку, що заявник не згодна з зазначеними розрахунками державного виконавця, та з сумами аліментів, які були сплачені боржником на утримання дитини, а також з обставинами ходу виконавчого провадження.

Крім того, у зазначених розрахунках заборгованостей вказано, що розрахунок заборгованості по аліментах може бути оскаржений в порядку та строку, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Однак, заявником не надано письмових даних відносно того, що вона оскаржила вказані розрахунки заборгованостей, або про те, що вона зверталась до старшого державного виконавця з вимогою про здійснення перерахунку розміру аліментів на підставі її доводів та посилань на обставини.

Більш того, у вищезазначеному повідомленні заявнику були роз`яснені її права та обов`язки як стягувача, зокрема про те, що вона має право: заявляти клопотання, оскаржувати рішення, надавати додаткові матеріали, тощо.

При ухваленні судом вказаного рішення про стягнення аліментів, на підставі якого було видані вище вказані виконавчі листи від 11.01.2017 року, діяв Сімейний Кодекс України в редакції станом від 10.11.2016 року, згідно ч. 2 ст. 182 якого визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Згідно абзацу 1 ч. 2 ст. 182 СК України (діючої редакції) визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, після ухвалення судом вище вказаного рішення про стягнення аліментів, змінився мінімальний розмір аліментів, який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Однак, слідчий суддя вважає, що вищезазначеними вимогами не передбачено, що вказаний мінімальний розмір аліментів на утримання дитини відповідає забезпеченню гармонійного та всебічного розвитку дитини.
Разом з цим, положенням абзацу 2 ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що вимогами ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, заявник не позбавлена права на звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дитини в порядку ст. 192 СК України.

Більш того, заявником до її скарги додано ксерокопію медичного висновку за № 666 на дитину інваліда до 18 років від 14.02.2018 року (а.с. 8), який вказує на ознаки того, що дитина потребує витрат на лікування.

Положенням ч. 1 та абзацу 1,2 ч. 2 ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Крім того, заявник не позбавлена права на звернення до суду з позовною заявою в порядку ст. 185 СК України.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ст. 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Вище викладені обставини вказують на те, що ОСОБА_6 виконується вказане судове рішення.

Диспозиція статті 164 КК України, передбачає: 1. Злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні. 2. Те саме діяння, вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею.

Приміткою ст. 164 КК України визначено, що у статтях 164 і 165 цього Кодексу під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Згідно вказаних розрахунків по аліментах, ОСОБА_6 надавав державному виконавцю письмові дані про його дохід (заробіток), з чого неможливо вважати, що він приховував свої доходи від старшого державного виконавця.

Крім того, зазначені розрахунки заборгованості свідчать про те, що рішення суду, по якому 11.01.2017 року було видано виконавчі листи Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, виконується, заборгованість ОСОБА_6 по аліментам станом на липень 2019 року відсутня, і це вказує на відсутність в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України.

Пунктом 1 глави 2 розділу І Положень про порядок ведення реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 року за № 139, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.2016 року за № 680/28810 визначено, що до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, скарга не знаходить свого об`єктивного підтвердження, і тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 303, 306, 307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області та слідчого Чугуївського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 164 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя -