Справа №345/2665/19
Провадження № 1-кп/345/305/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2019 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000337 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, без утриманців, перебуває на обліку в психіатра, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_2
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
20.06.2019 р. на розгляд до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 186 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, затвердженого прокурором 14.06.2019 р., ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що він 24.03.2019 у період з 19.00 до 23.30 хв. знаходився у квартирі по місцю проживання ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої. Цього ж дня, близько 23.30 год., після розпивання спиртного, ОСОБА_2 вийшов із вказаної квартири і перебуваючи на сходовій клітці, вирішив незаконно заволодіти мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_6 , яким користувався останній. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення мобільного телефона, ОСОБА_2 повернувся до приміщення квартири АДРЕСА_3 , де діючи умисно, з метою незаконного збагачення, відкрито вирвав із рук ОСОБА_6 його мобільний телефон марки «Huawei Pstart FIG-LXi», синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 2565,86 грн., із сім карткою мобільного оператора «Водафон», вартістю 50 грн., з яким почав тікати. Потерпілий ОСОБА_6 намагався наздогнати ОСОБА_2 , який не реагував на його вимогу повернути відкрито викрадене майно, та втік з місця події, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2615,86 грн.

Дії ОСОБА_2 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

12.09.2019 р. між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Відповідно до умов даної угоди обвинувачений ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 186 КК України, визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, відсутність претензій матеріального характеру зі сторони протерпілого, та узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 186 КК України у виді 850 грн. штрафу та дали згоду на його призначення.

У даній угоді зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченому. В угоді зазначена дата її укладення та вона скріплена підписами сторін.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 заявив, що він повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Підтвердив, що угода про примирення укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просить її затвердити.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного.

Потерпілий ОСОБА_6 також просив затвердити угоду про примирення.
Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди про примирення. Також, просив вирішити питання щодо судових витрати та про долю речових доказів у справі.

Заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши їм наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого чи цілком він розуміє права і обставини, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону, переконавшись, що укладення сторонами даної угоди є добровільним і відповідає суспільним інтересам, суд вважає, що укладену між потерпілим та обвинуваченим угоду про примирення слід затвердити з наступних підстав.

У судовому засіданні достовірно з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про примирення або визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_2 повністю усвідомлює зміст угоди про примирення, укладеної з потерпілим, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Затверджуючи дану угоду, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування шкоди. Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, суд не знаходить, чого і не зазначено в обвинувальному акті.
Також, судом береться до уваги досудову доповідь Калуського міськрайонного сектору філії ДУ «Центру пробації» в Івано-Франківській області, згідно якої орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 124/2019 від 05.06.2019 р. ОСОБА_2 на даний час та на період часу, що відноситься до інкримінованих щодо нього протиправних дій виявляє ознаки розладів психіки та поведінки, внаслідок органічного ураження головного мозку з помірно вираженим психоорганічним синдромом. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину підекспертний перебував в стані і перебуває на даний час, при якому не здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_2 не потребує. З ним можуть проводитись слідчі дії. Він не становить суспільної небезпеки

Дана інформація свідчить про те, що на період часу, що відноситься до інкримінованих йому дій, і на даний час ОСОБА_2 був і є обмежено осудним.

Водночас слід відмітити, що відповідно до ч. 1 ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними.
Таким чином, зазначена інформація береться судом до уваги при вирішенні питання щодо можливості затвердження угоди про примирення і призначення визначеного сторонами угоди мінімального покарання.

Також суд зауважує, що в судовому засіданні ОСОБА_2 ствердив, що на даний час лікарських засобів він не приймає і востаннє проходив курс лікування у 2017 році.

За таких обставин, ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 і узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Таким чином, оскільки, умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_2 її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_2 не обирався, і такого клопотання від органу обвинувачення до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням експертизи суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_2 .

Питання про речові докази вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 376, 469, 471, 474-476 КПК України,

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення від 12.09.2019 року укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави 628,04 грн. витрат на залучення експерта (висновок експерта № СЕ-19/109/28-250ТВ/19 від 12.04.2019 р.)

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Huawei Pstart FIG-LXi», синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім карткою мобільного оператора «Водафон», який передано на зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя