Справа № 487/5447/19
Провадження № 1-кс/487/5857/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2019 року Слідчий суддя Заводський районний суд м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу голови правління громадської організації «Народне бюро розслідувань» ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, -

ВСТАНОВИВ:
Голова правління громадської організації «Народне бюро розслідувань» ОСОБА_3 звернувся із скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей за його заявою від 26.06.2019 року до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч ст. 375 КК України.
Обґрунтовую вимоги скарги зазначив, що громадська організація «Народне бюро розслідувань» провела журналістське розслідування за фактом незаконної видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки №02 будівництва перевантажувального комплексу зернових вантажів та було встановлено, що голова правління ПАТ «ІСРЗ» ОСОБА_4 та голова Чорноморської міської ради ОСОБА_5 розробили злочинну схему, в яку задіяли суддю Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 та начальника юридичного відділу управління держаної реєстрації прав та правового забезпечення виконавчого комітету ЧМР ОСОБА_7 , заступником начальник управління начальник служби містобудівного кадастру виконавчого комітету ЧМР ОСОБА_8 .
Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства ІСРЗ до Управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету міської ради Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів Чорноморської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету міської ради Одеської області від 11.04.2018 року, яким ПАТ ІСРЗ відмовлено у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок для будівництва Перевантажувального комплексу зернових вантажів за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, с. Малодолинське, зобов`язати Управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету міської ради Одеської області видати ПАТ ІСРЗ містобудівні умови та обмеження забудови земельних ділянок: площею 20,6373 га з кадастровим номером :03:002:0060, площею 1,3260га з кадастровим номером :03:001:0036, площею 3,3417 га з кадастровим номером :03:001:0323, площею 0,2048 га з кадастровим номером :03:001:0465, площею 0,0923 га з кадастровим номером :03:001:0205, площею 3,6820 га з кадастровим номером :03:001:0483, площею 0,1059 га з кадастровим номером :03:001:0338 для будівництва Перевантажувального комплексу зернових вантажів за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, с.Малодолинське, задоволені повністю.
Проте, вважає, що вказане рішення суддею ОСОБА_6 ухвалено з порушенням норм матеріального права та ним було неповне з`ясовані обставини справи, крім того, висновки суду не відповідають обставинам справи, що є ознаками кримінального правопорушення та умислу судді при винесенні рішення.
У зв`язку з чим, він 26.06.2019 року звернувся із заявою до в.о. директора ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 про внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення суддею Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив про її задоволення.
В судове засідання представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений, причини неявки не повідомив, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення заявника, вивчивши скаргу, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів скарги, 26.06.2019 року ОСОБА_3 звернувся із заявою до в.о. директора ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 про вчинення суддею Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України та внесення відомостей до ЄРДР.
Проте, відомості по заяві ОСОБА_3 , як стверджує заявник, станом на 03.07.2019 року до ЄРДР внесені не були.
Ст. 214 КПК України та пп. 1 п. 2 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139, передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.
Зі змісту наведених норм вбачається, що до ЄРДР обов`язково вносяться лише ті відомості про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.
Також, слідчий судя, враховуючи ч. 1 ст. 2, ст. 11 КК України, вважає, що в заяві про злочин мають бути вказані фактичні дані про вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки складу злочину та наявність даних відомостей має бути критерієм внесення заяви про злочин до ЄРДР.
Критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомлені таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, що мають обов`язково внесені до ЄРДР.
З дослідженого судом звернення ОСОБА_3 вбачається те, що що хоча воно формально і назване заявником заявою про злочин, проте в ньому відсутнє наведення достатніх ознак вчинення суддею кримінального правопорушення як такового, тим більше в контексті норм ст. 375 КК України, на яку посилається заявник. Зокрема, в ньому взагалі не наведено дій чи бездіяльності судді, що могли б свідчити про вчинення ним злочину, а наводяться обставини виконання ним своїх безпосередніх процесуальних обов`язків.
Заява ОСОБА_3 не є заявою про вчинений злочин, оскільки вона носить узагальнений характер, викладена в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, ґрунтується на його власних міркуваннях щодо порушення суддею під час ухвалення рішення норм матеріального права та неповного з`ясовання обставин справи та не містить наведення об`єктивної сторони діяння, кваліфікованого заявником за ст. 375 КК України, а сам по собі факт винесення судового рішення, з яким не погоджуються учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, не може слугувати підставою для внесення даних до ЄРДР, оскільки такі дії є безпосереднім предметом його (судді) процесуальної діяльності.
На думку суду вказане звернення є фактичною незгодою ОСОБА_3 з прийнятим судовим рішенням (для набрання законної сили яким законом чітко визначений певний порядок) без наведення достатніх відомостей, які б свідчили про те, що воно є неправосудним.
Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, на думку суду ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві обґрунтовано по зазначеному зверненню ОСОБА_3 не були внесені відомості до ЄРДР.
Інші обставини, наведені в скарзі заявника не доводять його вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення та наданих матеріалів.
Таким чином, з поданої ОСОБА_3 скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги голови правління громадської організації «Народне бюро розслідувань» ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1