Номер провадження: 11-сс/813/988/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 03 червня 2019 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні № 0000827, внесеному до ЄРДР 10.12.2018 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 03.06.2019 року було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні № 0000827, внесеному до ЄРДР 10.12.2018 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є такою, що постановлена з порушенням вимог КПК України, без повного, об`єктивного і всебічного розгляду всіх обставин, слідчим суддею не в враховано наявність стійких соціальних зв`язків.

У зв`язку з викладеним, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 03.06.2019 року і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.
Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржену ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши захисника і прокурора, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
З клопотання слідчого вбачається, 10.12.2018 року водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Jaguar X-Type», д/н НОМЕР_1 , рухаючись на 399 км. + 913 м. автодороги Київ-Одеса, із сторони м. Києва в напрямку м. Одеси, по лівій смузі руху, за наявності двох смуг для руху в обох напрямках, в умовах недостатньої видимості, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, здійснюючи безпідставне екстрене гальмування, допустив боковий занос транспортного засобу, як результат втрату керування транспортним засобом, та неконтрольований виїзд його вліво за ходом свого руху, за межі смуги свого руху, з наступним наїздом некерованого транспортного засобу на металеву огорожу, яка розділяла транспортні потоки зустрічних напрямків, та пішохода ОСОБА_11 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці дорожньо-транспортної події, та які перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП, від 10.12.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , від 27.12.2018 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , від 27.12.2018 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 , від 17.04.2019 року, висновком експерта №129.Е., висновком експерта №88-А, від 07.03.2019 року, висновком експерта №319-А від 21.05.2019 року.
За загальною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні по справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182, щодо терміну «обґрунтована підозра», зазначено, що підозра є обгрунтованою, коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення [6].
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді стосовно того, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, є обґрунтованою.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу має бути викладено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що наявність ризиків переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду чи вчинити інший злочин стороною обвинувачення у судовому засіданні доведена не була.
Крім того, апеляційний суд відповідно до положень ст. 178 КПК України враховує той факт, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання, до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, одружений, має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків.
Також апеляційний суд приймає до уваги той факт, що підозрюваний визнав свою вину, позитивно характеризується за місцем проживання.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 надав заяви представника потерпілих, з яких вбачається, що потерпілі не заперечують проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.
Розглядаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд виходить з того, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Зокрема, відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина а також відповідно до практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Крім того, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів,і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Разом з тим, враховуючи обґрунтованість підозри і тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, апеляційний суд звертає увагу на те, що ризики, які зазначені у клопотанні слідчого і в оскарженій ухвалі повністю не виключаються, між тим, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного буде достатнім застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що необхідність обмеження права підозрюваного на свободу на даній стадії досудового розслідування прокурором не доведена.
Відповідно до приписів п.2 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;
Відповідно до п. 2 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки
Керуючись статями 176, 177, 182, 183, 194, 196, 199, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, від 03.06.2019 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні № 0000827, внесеному до ЄРДР 10.12.2018 року, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні № 0000827, внесеному до ЄРДР 10.12.2019 року.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною залишати за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на ОСОБА_8 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним викликом;
2) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками в цьому кримінальному провадженні;
3) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Визначити строк дії ухвали апеляційного суду до 28.07.2019 року, включно.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з-під варти негайно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4