Справа № 191/1201/19
Провадження № 1-кп/191/105/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000353 від 01.03.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіровське Черноморського району Крим, громадянина України, із середньою освітою, працює стропальником ТОВ «АВ метал груп», розлученого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В :
17 лютого 2019 року, приблизно о 18.00 годині ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 маючи при собі дерев`яну палку, а саме держак від сільськогосподарської лопати, довжиною біля 130 см, прийшов до вхідної хвіртки в двір домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 ..

В цей час ОСОБА_6 повертався додому, та на відстані від хвіртки 8 метрів, побачив ОСОБА_3 , який утримував в руці дерев`яну палку а саме держак від сільськогосподарської лопати. Усвідомлюючи, що ОСОБА_3 перебуває в стані сп`яніння та має особисті неприязнені відносини до ОСОБА_6 , останній, з метою уникнення конфлікту почав тікати від ОСОБА_3 вверх по вулиці Привокзальній с. Сад, Синельниківського району, Дніпропетровської області.

ОСОБА_3 , побачивши ОСОБА_6 , який тікав, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на умисне спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , почав наздоганяти ОСОБА_6 та неподалік від домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 наздогнав ОСОБА_6 , який усвідомівши це, розвернувся обличчям до ОСОБА_3 .

ОСОБА_7 намагався нанести один удар в область голови ОСОБА_6 , утримуючи при цьому дерев`яну палку, а саме держак від сільськогосподарської лопати, обома руками, але останній виставивши вперед свою праву руку, відбив удар, та розвернувшись спиною до ОСОБА_3 почав тікати.

ОСОБА_3 не бажаючи припинення своїх протиправних дій, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , почав його наздоганяти, утримуючи в руці дерев`яну палку, а саме держак від сільськогосподарської лопати. Наздогнавши ОСОБА_6 , ОСОБА_3 підвівши догори дерев`яну палку, а саме держак від сільськогосподарської лопати та наніс один удар в область лобне-скроневої частини голови потерпілого ОСОБА_6 зліва. В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 69 від 13.03.2019 року, спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забитої рани потиличної області волосистої ділянки голови, які відповідають категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та тілесні ушкодження у вигляді садження шкіри лобне-скроневої області зліва, забою м`яких тканин тильної поверхні правої кисті в проекції У-ї п`ясної кістки, які відповідають категорії легких тілесних пошкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково, так як вважає що захищався від неправомірних дій потерпілого та це була обопільна бійка. В судовому засіданні пояснив, що між нм та потерпілим тривалий час вже існують неприязнені стосунки. 17.02.2019 року, приблизно о 18.00 годині він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля домоволодіння № 1на вул. Привокзальній в с. Сад Синельниківського району Дніпропетровської області, повертався від свого знайомого та зустрів потерпілого ОСОБА_6 , який ніс в руках дерев`яну колоду. Обвинувачений запитав у потерпілого де він вкрав цю колоду. ОСОБА_6 одразу розігнався та кинув дерев`яну колоду йому під ноги. Він схватив палку і одразу вдарив ОСОБА_6 по голові, розпочалася бійка. Одразу підбіг ОСОБА_8 , який намагався їх розборонити, а потім вийшла дружина потерпілого і вини всі разом повалили обвинуваченого на землю. Він впав на живіт а дружина потерпілого сіла на нього зверху та виламувала йому ногу і утримувала його в такому положенні аж поки не приїхала міліція.
Потерпілий ОСОБА_6 при допиті у судовому засіданні пояснив, що 17.02.2019 року приблизно о 18.00 годині він повертався від свого товариша ОСОБА_8 та ніс в руках колоду дерев`яну, при цьому побачив, як обвинувачений, тримаючи в руках держак від лопати, стояв біля забору його домоволодіння та гукав його. Обвинувачений побачив його і почав наздоганяти його намагаючись вдарити. Потерпілий відбігаючи назад, від обвинуваченого, кинув колоду, розвернувся і правою рукою відбив один удар обвинуваченого і одразу почав бігти, але отримав удар держаком по голові в потиличну ділянку, від чого він на мить втратив свідомість. Потім підбіг ОСОБА_9 і почав розбороняти, але обвинувачений знов його вдарив по голові і він впав на землю. А потім вийшла його дружина і він разом з ОСОБА_10 та дружиною повалили обвинуваченого на землю і дружина утримувала ОСОБА_3 на землі поки не приїхала міліція.
Свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що вона є дружиною потерпілого та 17.02.2019 року приблизно о 18.00 годині недалеко від свого двору вона побачила, як ОСОБА_9 відтягував обвинуваченого від її чоловіка, який намагався вдарити потерпілого ОСОБА_6 , при цьому останній був на колінах та намагався піднятися. ОСОБА_3 схватив держак від лопати, який був вже поламаний в одному місці і наніс удар потерпілому по голові. Від удару держак розламався. Потім вона, разом з ОСОБА_9 , почала утримувати обвинуваченого і вона завалила обвинуваченого на землю та утримувала його на землі в лежачому положенні поки не приїхала міліція.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 17.02.2019 року приблизно о 17.30 годині ОСОБА_6 взяв у нього дерев`яну колоду для опалення та пішов до себе додому. Через деякий час він почув крики і побачив як ОСОБА_6 біжить , а його наздоганяє обвинувачений ОСОБА_3 , який був у стані алкогольного сп`яніння та намагався вдарити потерпілого. Перший удар потерпілий відбив так як виставив руку. Але обвинувачений, знов тримаючи держак обома руками наздогнавши потерпілого позаду, наніс удар потерпілому вже в потиличну частину голови. Потерпілий намить втратив свідомість. Він підбіг до обвинуваченого та намагався його стримати, схопивши ОСОБА_3 позаду двома руками, але обвинувачений вирвався та знов наніс удар по голові потерпілого, від якого вже держак розвалився. Вискочила дружина потерпілого - ОСОБА_11 і вони разом з нею намагалися вже втримати обвинуваченого. Потім ОСОБА_11 повалила ОСОБА_3 на землю та утримувала обвинуваченого на землі до приїзду міліції.
Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_8 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин.
Суд вважає, що вина обвинуваченого в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.
Так, вина обвинуваченого підтверджується: витягом з ЄРДР від 01.03.2019 року (т.2 а.с.1);заявою ОСОБА_6 від 17.02.2019 року (т.2 а.с.11), якими підтверджено, що датою вчинення кримінального правопорушення є 17.02.2019 року, а місцем вчинення злочину є територія біля домоволодіння АДРЕСА_2 ; висновком судово-медичного експерта № 48 від 18.02.2019 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забитої рани потиличної області волосистої ділянки голови, які відповідають категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та тілесні ушкодження у вигляді садження шкіри лобне-скроневої області зліва, забою м`яких тканин тильної поверхні правої кисті в проекції У-ї п`ясної кістки, які відповідають категорії легких тілесних пошкоджень, які могли утворитись не менш, ніж від двократного травматичного впливу тупого твердого предмету з обмеженою (можливо циліндричною) контактуючою поверхнею (т.2 а.с.12-13); протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 та фототаблицею до нього під час якого свідок зазначив механізм спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 (т.2 а.с. 19-22); протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 та фототаблицею до нього під час якого потерпілий зазначив механізм спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 (Т.2 а.с.28-29); висновком експерта № 69 від 13.03.2019 року згідно якого механізм спричинення тілесних пошкоджень потерпілому ОСОБА_6 відмічений у протоколі слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_6 не суперечить судово-медичним експертним даним щодо механізму виникнення ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_6 (т.2 а.с. 36-38); протоколом огляду предмету від 07.03.2019 року та фототаблицею до нього, згідно якого предметом огляду являється три фрагменти дерев`яної палиці, які визнані постановою від 07.03.2019 року речовим доказом (Т.2 а.с.39-42);

Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого, що він захищався та це була обопільна бійка, оскільки вони спростовані в судовому засіданні показами потерпілого та свідків. Підстав для обмовлення потерпілим обвинуваченого судом не встановлено. Тілесні ушкодження у обвинуваченого не встановлені.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 , випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю. Він діяв з прямим умислом, оскільки мав умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому з метою з`ясування особистих стосунків. Також обвинувачений є суб`єктом злочину, оскільки є осудною та повнолітньою особою.
Проаналізувавши та оцінивши вищезазначені докази, які досліджені у судовому засіданні, у їх взаємозв`язку, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та про правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до невеликої тяжкості, у якому обвинувачений свою вину визнав частково, особу обвинуваченого, який працевлаштований, має на утриманні сина ОСОБА_12 2006 року народження, розлучений, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий не був.
Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає за необхідне й доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст.125 КК України, вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів. Оскільки покарання у вигляді штрафу відповідатиме ступеню тяжкості інкримінованого злочину, особі обвинуваченого, його суб`єктивному відношенню до вчиненого злочину, тим більше, що обвинувачений має постійне місце роботи та має стабільний дохід. Призначення покарання у вигляді громадських робіт та виправних робіт суд вважає недоцільним, так як обвинувачений працевлаштований та має на утриманні дитину. Покарання у вигляді арешту та обмеження волі суд вважає занадто суворим, оскільки обвинувачений раніше не судимий.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.
Речові докази три фрагменти дерев`яної палки, а саме держака від лопати, які зберігаються в камері схову речових доказів у кримінальному провадженні (т.2 а.с. 42) - знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1