КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2471/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

представника власника майна ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_9 та накладено арешт на предмети, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 та являються речовими доказами у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Nокіа», модель СЗ-01, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Motorola», ІМЕІ: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Fly», ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 ; мобільний телефон «IPhone 4», чорного кольору; мобільний телефон «IPhone 4», білого кольору; мобільний телефон «Sony ERICSSON» НОМЕР_5 , червоного кольору; банківську картку «Альфа Банк» № НОМЕР_6 ; банківську картку «Альфа Банк» № НОМЕР_7 ; мобільний телефон «IPhone», чорного кольору; системний блок «Starlight», сірого кольору; банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 ; банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_9 ; мобільний телефон «IPhone 8 Plus», білого кольору; мобільний телефон «IPhone 6», сріблястого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_10 ; мобільний телефон «Samsung Duos», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_11 , ІМЕІ: НОМЕР_12 ; мобільний телефон «IPhone 6», золотистого кольору; мобільний телефон «IPhone», сірого кольору; мобільний телефон «Ergo», модель F 181, ІМЕІ: НОМЕР_13 , ІМЕІ: НОМЕР_14 , в якому міститься сім-картка оператора мобільного зв`язку «lifecell»; мобільний телефон «Samsung» GT-У1200R, ІМЕІ: НОМЕР_15 , в якому знаходиться сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар».

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на майно зазначене у клопотанні слідчого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник власника майна ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що клопотання сторони обвинувачення не містить обгрунтування необхідності арешту майна та мети арешту. Вказує про відсутність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри та додає, що власнику майна про підозру не повідомлено.
Також адвокат зазначає, що обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді в рамках іншого кримінального провадження, а дозвіл на вилучення комп`ютерної техніки, мобільних телефонів та банківських карток не надавався.
Крім того, сторона захисту звертає увагу суду на невідповідність арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України та вказує про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, позицію представника власника майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власника майна задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Судове засідання по розгляду згаданої апеляційної скарги перенесено слуханням в апеляційній інстанції на 15 годину 30 хвилин 12.06.2019 року, про що надіслано повідомлення прокурору 13.05.2019року, проте в судове засідання прокурор не прибув, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку із чим, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність прокурора.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділення ВП № 2 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000389, відомості про яке 13.01.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
18.02.2019 старший слідчий слідчого відділення ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_9 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києваз клопотанням про накладення арешту на предмети, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 та являються речовими доказами у кримінальному провадженні, яке ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року, задоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.
Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.
Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.
Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.
Посилання апелянта на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність у даному кримінальному провадженні обгрунтованої підозри, колегія суддів визнає необгрунтованими, оскільки додані до клопотання матеріали свідчать про наявність обгрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. До такого висновку колегія суддів приходить з огляду на додані до клопотання матеріали.
Разом з цим, положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України не вимагають наявності обгрунтованої підозри щодо особи на відміну від пунктів 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України, проте такої мети, яка передбачена пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України у клопотанні не зазначено. З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження апелянта про те, що власнику майна про підозру не повідомлено.
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Твердження апелянта про невідповідність арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами провадження, а саме постановою про визнання речовим доказом від 16.02.2019, відповідно до якої арештоване слідчим суддею майно визнано у рамках даного кримінального провадження речовим доказом (а.с. 37-38).

Посилання адвоката на те, що обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді в рамках іншого кримінального провадження, слід визнати необгрунтованими, з урахуванням постанови про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 23.01.2019 (а.с.16-17).

Твердження сторони захисту про те, що дозвіл на вилучення комп`ютерної техніки та мобільних телефонів слідчим суддею не надавався, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються змістом ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.01.2019, відповідно до якої надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення, фіксації та вилучення, в тому числі, і носіїв інформації (а.с. 25-26).

Що стосується посилань адвоката на те, що клопотання слідчого не містить обгрунтування необхідності арешту майна та мети арешту, то їх слід визнати непереконливими, оскільки дані твердження носять характер припущень, з урахуванням відповідності клопотання вимогам ст. 171 КПК України, оскільки містить підстави і мету арешту, обгрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо незаконності ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.
Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на предмети, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________________ _________________________ ________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4