Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________01.11.2019
Справа № 490/6287/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0002837, внесене 19.07.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, направленому з угодою про примирення, укладену 30.07.2018 року між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любомирівка, Снігурівського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, офіційно непрацюючий, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 19.07.2018 року приблизно о 20:30 перебував на ринку «Юліана», який знаходиться на вул. 3-й Слобідський перехрестя з пр. Центральним (в напрямку вул. Чкалова і 6-ї Слобідської) в м. Миколаєві, де побачив потерпілого ОСОБА_4 , який рухався по ринку разом із своєю родиною, дружиною ОСОБА_7 та дочкою ОСОБА_8 . У цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямоване на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення.

Так, коли ОСОБА_4 з родиною наблизився до ОСОБА_5 , останній реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, будучі в стані алкогольного сп`яніння, сказав ОСОБА_4 віддати його гроші, однак він відмовився це робити. Після не однократних вимог ОСОБА_5 у грубій формі, відати грошові кошти та відмову не робити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 почав тягти за сумку «Polo Videng», яка була одягнена у ОСОБА_4 через плече, в результаті чого ремінь сумки вирвався з однієї сторони і ОСОБА_5 взяв цю сумку у своєї руки.

Сумка «Polo Videng», яка належить ОСОБА_4 вартістю 500 гривень, в сумці знаходилось майно останнього, а саме: паспорт громадянина України на ім`я потерпілого, кредитна картка потерпілого банку «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_2 » на ім`я потерпілого, гаманець шкіряний, вартістю 800 гривень, в якому було грошові кошти, загальною сумою 228 гривень.

Після того, як ОСОБА_5 вирвав сумку, ОСОБА_4 розуміючи, що ОСОБА_5 може покинути місце події з його майном, зробив йому підніжку, після чого ОСОБА_5 впав, а ОСОБА_4 схопив його за руки заду утримуючи так до приїзду поліції.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.
Одночасно з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 прокурором направлено до суду угоду про примирення, укладену 30.07.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі його захисника ОСОБА_6 .

Відповідно до цієї угоди ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.
Крім того, сторони угоди узгодили призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. Крім того, обвинувачуваний ОСОБА_5 в угоді зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення під час судового розгляду, що ним виконано під час підготовчого судового засідання.
В судове засідання з`явилась особа, яка назвалась ОСОБА_5 і вказала відповідні анкетні данні. Крім того особа зазначилда, що паспорт громадянина України не отримувала.
Так, відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI зі змінами та доповненнями, документами, що посвідчують особу є:
1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України:
а) паспорт громадянина України;
б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон;
в) дипломатичний паспорт України;
г) службовий паспорт України;
ґ) посвідчення особи моряка;
д) посвідчення члена екіпажу;
е) посвідчення особи на повернення в Україну;
є) тимчасове посвідчення громадянина України;
2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус:
а) посвідчення водія;
б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон;
в) посвідка на постійне проживання;
г) посвідка на тимчасове проживання;
ґ) картка мігранта;
д) посвідчення біженця;
е) проїзний документ біженця;
є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту.

Жодних із зазначених у переліку документів на момент проведення досудового розслідування та судового провадження у вказаної особи не було, що підтвердив прокурор у судовому засіданні при розгляді угоди про примирення.
Разом із тим, прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яку було укладено за участі його захисника ОСОБА_6 та призначити обвинуваченомуОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди покарання.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про примирення сторін та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди покарання. Також пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладання даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, які йому було роз`яснено судом і не має до обвинувачуваного ніяких матеріальних чи моральних претензій.
Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, який назвався ОСОБА_5 , його захисника щодо можливості затвердження укладеної угоди, приходить до висновку про неможливість затвердження угоди між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_6 про примирення від 30.07.2018 року, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність Кримінального процесуального Кодексу України та/або закону. В частині 7 ст. 474 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за яких суд відмовляє в затвердженні угоди, в тому числі, якщо умови угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та/або закону, а також, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
Так, відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В судовому засіданні було встановлено, що угода про примирення від 30.07.2018 року не може бути затверджена з підстав не відповідності Кримінального процесуального Кодексу України та закону, оскільки суд позбавлений об`єктивної можливості встановити особу, відносно якої до суду подано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002837, внесеного 19.07.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Так, стороною обвинувачення та стороною захисту не надано жодних документів, які б посвідчували особу, відносно якої складено обвинувальний акт і якою укладено угоду про примирення, а взяти до уваги відомості щодо анкетних даних, які зазначила про себе особа, яка назвалась - ОСОБА_5 , суд не може через вимоги Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI.
За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку, що надана суду угода про примирення не підлягає затвердженню з підстав суперечності її умов вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства, а також невідповідності умов цієї угоди інтересам суспільства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 372, 470, 474 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В затвердженні угоди про примирення від 30.07.2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002837, відомості про яке внесено 19.07.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та ОСОБА_5 - відмовити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002837, відомості про яке внесено 19.07.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15. ч. 1 ст. 186 КК України - повернути прокурору.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1