Справа № 379/1176/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква кримінальне провадження № 0000255, внесеного 10.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Букрин Миронівського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 12.11.2018 Таращанським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

потерпілий: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

08.08.2019 приблизно о 18.00 год. ОСОБА_3 проходив по березі ставка «Карасик», який розташований поряд з вулицею Богдана Хмельницького в м. Тараща Київської області, де побачив рюкзак залишений ОСОБА_5 , який на той час відійшов до джерела, яке знаходиться на відстані близько 100 м. від залишеного рюкзака. Після чого ОСОБА_3 вирішив подивитися вміст вказаного рюкзака з метою виявлення у ньому цінного майна.

З зазначеною метою ОСОБА_3 підійшов до рюкзака та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, своєю правою рукою проник в середину рюкзака та виявив в ньому мобільний телефон марки SAMSUNGGT-S5600, IMEI: НОМЕР_1 ,S/N: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне протиправне заволодіння чужим майном ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що його дії залишаються не поміченими, таємно викрав із рюкзака, мобільний телефон марки SAMSUNG GT-S5600, IMEI: НОМЕР_1 , S/N: НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_5 .

В подальшому ОСОБА_3 повернувся до місця свого проживання, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 219,00 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадання чужого майна (крадіжка).

30.08.2019 під час досудового провадження відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

За умовами цієї угоди сторони, а саме потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 1 ст. 185 КК України у зазначеному діянні.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 , у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення, від надання пояснень відмовився, враховуючи наявність повної згоди з встановленими обставинами правоохоронними органами. Також підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтримав угоду, просив її затвердити на викладених в ній умовах.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зважає на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Відповідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційне не працевлаштований, але має неофіційне місце роботи та постійний дохід у розмірі 8000 гривень, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, а також обставину, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочину.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

Укладена між потерпілим та підозрюваним угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні, що становлять 314,02 грн. стягнути з ОСОБА_3 .

Цивільний позов по справі не заявлено. Запобіжний захід не обирався.

Доля речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду від 30.08.2019 про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30.08.2019 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки SAMSUNG GT-S5600, IMEI: НОМЕР_1 , S/N: НОМЕР_2 , який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Таращанського відділу поліції Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 , як власнику майна.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: витрати на проведення судової експертизи, у розмірі 314,02 гривень (триста чотирнадцять гривень 02 копійки).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1