КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000031 за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ? адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2019 відносно
ОСОБА_7 , ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лагос Федеративної Республіки Нігерії, громадянина Нігерії, без реєстрації та постійного місця проживання на території України, паспорт громадянина Федеративної Республіки Нігерія № НОМЕР_1 , дійсний до 30.10.2023,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,
за участі:
прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_5

перекладачів ОСОБА_11 , ОСОБА_12

ВСТАНОВИЛА
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2019 затверджено угоду про визнання винуватості від 21.02.2019, підписану в кримінальному провадженні № 0000031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2019, укладену між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_9 та обвинуваченим громадянином Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), за участю захисника ? адвоката ОСОБА_13 . Громадянина Федеративної Республіки Нігерія ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені кримінального правопорушення ? злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. Змінено ОСОБА_6 запобіжний захід із застави на особисте зобов`язання, до набрання вироком суду законної сили, та встановлено обов`язок повідомляти суд чи прокурора про дійсне місце свого проживання, та надати йому дозвіл на залишення меж території України. Сплачений розмір застави в сумі 57630 (п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять) грн. 00 коп. повернуто заставодавцю ОСОБА_14 . Інші речі вилучені у ОСОБА_6 при його затриманні в порядку ст. 208 КПК України речі ? повернуто останньому.Вирішено долю речових доказів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2019 скасувати, а справу направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку, оскільки угода була укладена під час досудового розслідування.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на недотримання судом порядку судового провадження на підставі угоди, встановленого ст.474 КПК України: суд не роз?яснив обвинуваченому його права та наслідки укладення угоди, не переконався в добровільності її укладення, не пересвідчився у компетентності перекладача, тощо. Апелянт зауважує, що засідання перекладачем було перекладено вибірково і допит обвинуваченого не проводився, тоді як суд у вироку посилається на показання обвинуваченого як на доказ доведення вини останнього.
11.06.2019 від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 надійшли зміни та доповнення до раніше поданої апеляційної скарги, в яких адвокат, не змінюючи первинні апеляційні вимоги посилається на відсутність підпису перекладача про здійснення перекладу в угоді, пам?ятки про права та обов?язки обвинуваченого, зазначає щодо незабезпечення вручення перекладу вироку, засвідченого підписом перекладача, стосовно недотримання судом порядку судового розгляду в порядку ст.474 КПК України, а саме невстановлення особи обвинуваченого, тощо. Також вказує, що стороною обвинувачення допущено неконкретність формулювання обвинувачення в угоді, що судом залишилось поза увагою, а саму угоду зі сторони обвинувачення підписано неуповноваженою особою.

Також від прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_9 надійшов відзив, який по суті є запереченнями на апеляційну скаргу захисника, в яких прокурор просить відмовити захиснику у задоволенні його апеляційної скарги, а оскаржуваний вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2019 залишити без змін.

В обґрунтування поданих заперечень прокурор зазначає, що з оскаржуваним наразі захисником вироком обвинувачений ОСОБА_6 погодився та його виконав. Порядок, передбачений ст.474 КПК України, судом дотриманий, а перекладач був залучений особисто обвинуваченим.

За обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, в ході проведення співбесіди та перевірки документів громадянин Федеративної Республіки Нігерії ОСОБА_6 ( ОСОБА_15 ), останній не дотримався правил та строку перебування на території України, у зв`язку з чим уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордон України ОСОБА_6 ( ОСОБА_15 ) було відмовлено в установленому порядку у перетинанні державного кордону України. Отримавши рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 16.02.2019 року, громадянин Федеративної Республіки Нігерії ОСОБА_6 ( ОСОБА_15 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішив незаконно перетнути державний кордон України шляхом підкуп/ службових осіб Державної прикордонної служби України. Так, для реалізації задуманого плану, перебуваючи у службовому приміщенні міжнародного аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (термінал «D») за адресою: Київська область, м. Бориспіль-7, Аджім Деніс Аджім (AGIM DENIS AGIM) 17.02.2019 близько 01 год. 40 хв. звернувся з пропозицією до інспектора прикордонної служби 2 групи паспортного контролю 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Бориспіль-1» ОКПП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДПС України ОСОБА_16 щодо позитивного перегляду рішення та подальшого перетину державного кордону України у міжнародному аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за неправомірну вигоду. Надалі, реалізуючи злочинний план, громадянин Федеративної Республіки Нігерії ОСОБА_6 ( ОСОБА_15 ), 17.02.2019, близько 08 год. 45 хв. у службовому приміщені міжнародного аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (термінал «D») за адресою: Київська область, м. Бориспіль-7, надав службовій особі Державної прикордонної служби України ОСОБА_16 неправомірну вигоду у сумі 900 (дев`ятсот) доларів США за позитивний перегляд рішення, подальшого пропуску на територію України у пункті пропуску «Бориспіль» та проставлення відповідних відміток в його паспортному документі щодо перетину ним державного кордону України на в`їзд. Після надання громадянином Федеративної Республіки Нігерії ОСОБА_6 ( ОСОБА_15 ), неправомірної вигоди, грошові кошти у сумі 900 (дев`ятсот) доларів США було вилучено під час проведення огляду місця події. 17.02.2019, о 09 год. 55 хв. громадянина Федеративної Республіки Нігерії ОСОБА_6 ( ОСОБА_15 ), затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у пропозиції та наданні громадянином Федеративної Республіки Нігерії ОСОБА_6 ( ОСОБА_15 ) неправомірної вигоди у сумі 900 (дев`ятсот) доларів США (що станом на 17.02.2019 відповідно до офіційного курсу НБУ становило 24444 грн.) службовій особі Державної прикордонної служби України ОСОБА_16 за позитивний перегляд рішення про відмову у перетинанні державного кордону України та подальший пропуск на територію України у пункті пропуску «Бориспіль», шляхом проставлення відповідних відміток в його паспортному документі щодо перетину державного кордону України на в`їзд, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.369 КК України, тобто пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, дій з використанням службового становища.

Заслухавши доповідь судді, доводи сторони захисту, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника та просив залишити її без задоволення, пояснення учасників кримінального провадження, заслухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, з огляду на наступне.
Згідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Частиною другою ст.474 КПК України визначено, що розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Частиною четвертою цієї статті регламентовано, що перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:
мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;
мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;
допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;
4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Згідно ч.6 ст.474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.
Також відповідно до частини сьомої згаданої статті суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Перевіркою колегією суддів доводів апеляційної скарги захисника щодо недотримання судом першої інстанції порядку судового провадження на підставі угодив ході судового розгляду вони свого підтвердження не знайшли.
Так, вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2019 ухвалений на підставі угоди від 21.02.2019 про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 , відповідає вимогам процесуального закону.
Як підтверджується журналом судового засідання від 06.03.2019, а також аудіозаписом цього ж судового засідання, після встановлення осіб учасників, оголошення складу суду та права відводу, суд роз?яснив предмет розгляду ? угода від 21.02.2019 про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, з?ясував: чи відомо обвинуваченому з яких підстав він знаходиться в суді; чи укладав він з прокурором угоду від 06.03.2019 про визнання винуватості за ч.1 ст.369 КК України; чи є у нього заперечення, заяви чи зауваження щодо підписаної ним угоди; чи добровільно він підписав угоду з прокурором; чи здійснювався на нього тиск або примус; чи підтримує він угоду і ч бажає, що суд її затвердив, чи може потрібно здійснювати судове провадження в повному обсязі; чи не відмовляється він від підписаної угоди; чи розуміє обвинувачений наслідки затвердження судом угоди; чи розуміє, що угодою передбачено призначення йому покарання у виді штрафу; чи розуміє, що вилучені як речові докази грошові кошти будуть конфісковані в дохід держави України; чи зробив ОСОБА_6 для себе належні висновки; чи є у нього додаткові заяви чи повідомлення (а.с. 71-72).
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що від обвинуваченого ОСОБА_6 , який окрім іншого в суді був представлений захисником, жодних заперечень, зауважень, не надійшло.
Захисник ОСОБА_17 , яка здійснювала захист ОСОБА_6 також підтримала затверджену між прокурором та обвинуваченим 06.03.2019 угоду, жодних зауважень та заперечень суду не повідомила.
Отже, вказаним підтверджується, що судом першої інстанції дотримано вимог ст.474 КПК України щодо порядку здійснення судового провадження на підставі угоди та затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_6 є громадянином Федеративної Республіки Нігерія, то в ході судового розгляду в суді першої інстанції також був присутній перекладач ? ОСОБА_14 . Вказаний перекладач була залучена стороною захисту. Суд, після встановлення особи перекладача та пересвідчення в її компетентності, з?ясував чи потребує вона роз?яснення її прав та обов?язків, попередив її про відповідальність за ст.384, 385 КК України, а також привів перекладача до присяги. Відтак, посилання адвоката в апеляційній скарзі на те, що суд не переконався в компетентності перекладача, їх відносин з обвинуваченим, тощо ? колегія суддів вважає безпідставними.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про відсутність в угоді підпису перекладача, то з огляду на відсутність будь-яких заперечень з боку сторони захисту в ході затвердження судом такої угоди, апеляційний суд вважає такі недоліки не суттєвими, оскільки угода підписана самим ОСОБА_6 з одного боку та прокурором ОСОБА_18 з іншого, як на українській мові, так і на рідній мові обвинуваченого.
Стосовно доводів захисника про допущення стороною обвинувачення неконкретності формулювання обвинувачення в угоді, то колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_6 в суді першої інстанції підтримав укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості в повному обсязі, а відтак такі доводи сторони захисту наразі є неспроможними.
Такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи відомостями є також твердження апелянта про незабезпечення вручення перекладу вироку обвинуваченому. Зокрема розпискою від 06.03.2019, в якій ОСОБА_6 своїм підписом засвідчив отримання ним копії вироку та його перекладу. Копію вироку також отримала перекладач (а.с. 78).
Крім того, звертає на себе увагу і той факт, що покарання затверджено угодою було виконано і штраф сплачено ( а.с. 79) .

Не знаходять також свого підтвердження і посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що угоду зі сторони обвинувачення підписано неуповноваженою особою, оскільки такі твердження спростовуються приписами ст.ст.36, 37 КПК України.
Безпідставними є також і доводи захисника про те, що ОСОБА_6 має статус підозрюваного, поза як відповідно до ч.2 ст.42 КПК України підозрюваний набуває статусу обвинуваченого (підсудного) з моменту направлення обвинувального акту щодо нього до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України. А тому, оскільки обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, 21.02.2019 був направлений на розгляд до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, то з цього часу ОСОБА_6 набув статусу обвинуваченого в кримінальному провадженні №0000031.
За таких обставин, оскільки порушень кримінального процесуального закону під час затвердження судом першої інстанції угоди від 21.02.2019 про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 колегією суддів не встановлено, а доводи апеляційної скарги захисника свого підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження в апеляційному порядку не знайшли, то підстав для скасування вироку місцевого суду, як того просить сторона захисту, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 з доповненнями в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ? залишити без задоволення.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.03.2019 щодо ОСОБА_6 , яким затверджено угоду про визнання винуватості і визнано його винним за ч.1 ст. 369 КК України, ? залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на дану ухвалу може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 359/1647/19
Апеляційне провадження № 11-кп/824/1633/2019
Категорія: ч.1 ст.369 КК України
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_19
Суддя-доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1