УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

06 листопада 2019 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі:

прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у приміщенні суду в м. Біла Церква клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , що погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Жашківського району Черкаської області, громадянина України, що не одружений, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, раніше судимий:

17 березня 2005 року вироком Апеляційного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 289, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 12 років;

11 червня 2014 року вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України у відповідності до ст.ст. 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці;

у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 листопада 2019 року за № 0003295, установив:

слідчим СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_2 , ініційоване клопотання, в якому він просив: застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Мотивував його тим, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_3 злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій). Досудовим слідством встановлена наявність ризиків передбачених п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_3 може вчиняти спроби: переховуватись від органів досудового слідства, суду; знищити, сховати або спотворити знаряддя злочину, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення. Їх наявність обумовлюється вагомістю доказів вчинення інкримінованого ОСОБА_3 злочину, тяжкістю покарання, яке йому загрожує, відсутністю даних про місце знаходження знаряддя злочину та зібраними даними про особу ОСОБА_3 , який раніше судимий, міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи чи навчання не має.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні від 07 листопада 2019 року висловили заперечення щодо застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зазначали, що запобігти ризикам, які на думку досудового слідства є встановленими, можливо більш м`яким запобіжним заходом, не пов`язаним із триманням ОСОБА_3 під вартою, а саме: домашнім арештом у нічний час за зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Оцінюючи наведені доводи, слідчий суддя зазначає про таке.

Згідно ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

До таких ризиків належать запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За ч. 1 ст. 194 КПК України, на слідчого суддю покладений обов`язок, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із протоколу допиту потерпілого від 03 листопада 2019 року ОСОБА_6 , протоколу особи для впізнання за фотознімками від 03 листопада 2019 року ОСОБА_6 , протоколу допиту свідка від 03 листопада 2019 року ОСОБА_7 , протоколу особи для впізнання за фотознімками від 03 листопада 2019 року ОСОБА_7 , протоколу допиту свідка від 04 листопада 2019 року ОСОБА_8 , протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 04 листопада 2019 року, слідчий суддя вважає встановленим, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за таких обставин.

Близько 05:33 год. 03 листопада 2019 року, ОСОБА_3 , перебуваючи на території «Білоцерківської міської лікарні № 2», що по вул. Семашко, буд. 9 в м. Біла Церква, помітив ОСОБА_6 , що прямувала із місця проживання до зупинки громадського транспорту.

Після чого, попрямував за потерпілою, наздогнавши біля будинку № 159 по бул. Олександрійському в м. Біла Церква, де керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_6 , поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я останньої, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, підійшовши ззаду штовхнув потерпілу у спину, внаслідок чого остання впала на землю на коліна.

В подальшому, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , долаючи опір потерпілої почав душити двома руками в області шиї.

Після цього, наніс удар предметом, схожим на ніж, у правий бік в область тулуба, внаслідок якого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, а саме колото-різане поранення правої поперекової ділянки проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням паранефральної клітковини, ушкодження правої нирки.

В подальшому, ОСОБА_3 діючи з корисливих мотивів, відкрито заволодів сумкою марки «David Jones», належної ОСОБА_6 вартістю 551,25 грн., у якій знаходились паспорт та ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Samsung Prime 2» у комплекті з зарядним пристроєм, вартістю 1 575 грн. футляр до оправи «Bulget», в якому знаходились окуляри з оправою марки «6200 H02 Bulget» та лінзою «+1,25 Essilor (-) SHARP Trio 1,61», загальною вартістю 4 522,88 грн. та гаманець зі шкірзамінника вартістю 99,38 грн, у якому знаходились грошові кошти в загальній сумі 400 грн. та банківська картка ПАТ «БАНК ВОСТОК».

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, а майном потерпілої ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на загальну суму 7 178,51 грн.

Слідчий суддя вважає доведеним, що на даний час існує достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_3 може вчиняти спроби: переховуватись від органів досудового слідства, суду; знищити, сховати або спотворити знаряддя злочину, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, адже він раніше судимий, в разі визнання його винуватим може бути засуджений до позбавлення волі, міцних соціальних зв`язків, місця роботи, навчання не має, без постійного місця проживання, на даний час не знайдено знаряддя злочину, а саме предмет схожий на ніж, що має істотне значення для проведення швидкого, повного та всебічного проведення досудового слідства у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що наведені обставини свідчать про те, що запобігти встановленим ризикам запобігти більш м`якими запобіжними заходами можливості не має.

Зважаючи на особу ОСОБА_3 , який раніше судимий за особливо тяжкий та тяжкий злочини, підстав для визначення розміру застави немає.

Таким чином, наведені обставини свідчать, що клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194,196, 197, 205, 371-372, 376 КПК України.

постановив:

застосувати щодо ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 02 січня 2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному.

Повний текст ухвали оголошений 11 листопада 2019 року.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1