461/3448/18
1-кп/465/730/19
УХВАЛА
підготовчого судового засідання

09.10.2019 року

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні, обвинувального акту, долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 11.01.2018, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верховина, Верховинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, зареєстрованого га проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,
Сторона обвинувачення: старший прокурор групи прокурорів прокурор другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та прокурор другого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5

Сторона захисту - адвокат ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 0000010 від 11.01.2018, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досудовим слідством підозрюється у тому, що перебуваючи відповідно до наказу начальника ГУ НП у Львівській області №62o/c від 07.11.2015 на посаді заступника командира батальйону патрульної поліції особливого призначення «Львів» Головного управління Національної поліції у Львівській області, 29.10.2016 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», за 2015 рік, шляхом заповнення її на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, у якій зазначив завідомо недостовірні відомості щодо наявного у нього нерухомого майна та фінансових зобов`язань.
За обвинувальним актом слідчий та прокурор вважають, що відповідно до ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Відповідно до п. п. «з» п.1 ч.1 ст. З Закону, серед суб`єктів, на яких поширюється дія Закону, зазначено і поліцейських.
Згідно п.2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» у 2016 році, зазначено в обвинувальному акті, службові особи, які на день початку роботи вказаної системи займають, згідно зі статтею 50 цього Закону, відповідальне та особливо відповідальне становище, зобов`язані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.
Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», у декларації зазначаються відомості про об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності. Такі відомості включають: дані щодо виду, характеристики майна, місцезнаходження, дату набуття майна у власність, оренду або інше право користування, вартість майна на дату набуття його у власність, володіння або користування.
Відповідно до п.9 ч.2 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», у декларації зазначаються відомості про фінансові зобов`язання, у тому числі отримані кредити, позики, зобов`язання за договорами лізингу, розмір сплачених коштів в рахунок основної суми позики (кредиту) та процентів за позикою (кредиту), зобов`язання за договорами страхування та недержавного пенсійного забезпечення, позичені іншим особам кошти. Відомості щодо фінансових зобов`язань включають дані про вид зобов`язання, його розмір, валюту зобов`язання, інформацію про особу, стосовно якої виникли такі зобов`язання, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та дату виникнення зобов`язання. Такі відомості зазначаються лише у разі, якщо розмір зобов`язання перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року. У разі якщо розмір зобов`язання не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, зазначається лише загальний розмір такого фінансового зобов`язання. У разі якщо предметом правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання є нерухоме або рухоме майно, в декларації зазначаються вид майна, його місцезнаходження, вартість та інформація про власника майна відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі якщо засобом забезпечення отриманого зобов`язання є порука, в декларації має бути вказано інформацію про поручителя, зазначену у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Згідно із змістом обвинувального акту, станом на 31.12.2015 року у власності ОСОБА_3 перебували 15 земельних ділянок, а саме:
1) кадастровий номер :07:139:0125, площею 0.12 га, для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 і вартість такої, на момент придбання, складала 85 980 грн.;
2) кадастровий номер :07:139:0127, площею 0.12 га, для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 і вартість такої, на момент придбання, складала 85 980 грн.;
3) кадастровий номер :07:139:0123, площею 0.12 га, для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 і вартість такої, на момент придбання, складала 85 980 грн.;
4) кадастровий номер :07:139:0098, площею 0.12 га, для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 і вартість такої, на момент придбання , складала 85 980 грн.;
5) кадастровий номер :07:139:0156, площею 0.12 га, для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 і вартість такої, на момент придбання, складала 85 980 грн.;
6) кадастровий номер :07:139:0097, площею 0.12 га, для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 і вартість такої, на момент придбання, складала 85 980 грн.;
7) кадастровий номер :07:139:0122, площею 0.12 га, для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_13 і вартість такої, на момент придбання, складала 85 980 грн.;
8) кадастровий номер :07:139:0160, площею 0.12 га, для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_14 і вартість такої, на момент придбання, складала 85 980 грн.;
9) кадастровий номер :07:139:0099, площею 0.12 га, для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_15 і вартість такої, на момент придбання, складала 85 980 грн.;
10) кадастровий номер :07:139:0131, площею 0.12 га, для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_5 ; яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_16 і вартість такої, на момент придбання, складала 85 980 грн.;
11) кадастровий номер :07:139:0124, площею 0.12 га, для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_17 і вартість такої, на момент придбання, складала 85 980 грн.;
12) кадастровий номер :07:139:0161, площею 0.12 га, для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_18 і вартість такої, на момент придбання, складала 85 980 грн.;
13) кадастровий номер :07:139:0155, площею 0.12 га, для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_19 і вартість такої, на момент придбання, складала 85 980 грн.;
14) кадастровий номер :07:139:0159, площею 0.12 га, для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_20 і вартість такої, на момент придбання, складала 85 980 грн.;
15) кадастровий номер :07:139:0164, площею 0.12 га, для ведення садівництва за адресою АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.10.2007 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_21 і вартість такої, на момент придбання, складала 85 980 грн.
Загальна вартість вказаних ділянок на момент придбання, тобто станом на 23.10.2007 року, становила 1 289 700 грн.
Ринкова вартість кожної з вказаних земельних ділянок станом на 31.12.15року становила 90 720 грн., а відтак, загальна ринкова вартість цих 15 земельних ділянок складала 1 360 800 грн.
Окрім цього, згідно обвинувального акта, ОСОБА_3 підозрюється в тому, що 23.10.2007 року відповідно до кредитного договору № 014/9408/85/62892 отримав в ВАТ «Райффазен Банк Аваль» кредит т сумі 1 010 000 грн. на строк 240 місяців, з 13.10.2007 по 13.10.2027 року включно.
Згідно з договором іпотеки від 23.10.2017 до Кредитного договору 37Л4/9408/85/62892, з метою забезпечення вимог ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», що витікають з кредитного договору №014/9408/85/62892 від 23.10.2007, ОСОБА_3 передано в іпотеку належні йому вказані вище 15 земельних ділянок.
У 2009 році ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (ЄРДПО 14305909) змінило організаційно правову форму на Публічне Акціонерне Товариство «Райффайзен Банк Аваль» (ЄРДПО 14305909), скорочено - AT «Райффазен Банк Аваль».
Станом на 31.12.2015 заборгованість ОСОБА_3 за вказаним кредитним договором перед AT «Райффайзен Банк Аваль» становила 6 941 634,10 грн, з яких заборгованість за кредитом - 997 658,83 грн., заборгованість за відсотками - 1 028 040,39 грн., розрахована пеня - 4 915 934, 88 грн.
Попри вказане вище, зазначають слідчий та прокурор, ОСОБА_3 29.10.2016 року, а відтак і 09.03.2017 року подав шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачену Законом України «Про запобігання корупції», за 2015 рік, у яких умисно, з особистих мотивів, в порушення вимог п.гі.2, 9 ч. І ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції», в Розділі 3 «Об`єкти нерухомості» не відобразив необхідні відомості про наявність у нього на праві власності вказаних вище 15 земельних ділянок та їх вартість (на момент придбання), а також у Розділі 13 «Фінансові зобов`язання» не вказав наявність у нього вказаної вище заборгованості за кредитним договором №014/9408/85/62892 від 23.10.2007 та інформації про майнове забезпечення за цим кредитним договором згідно договору іпотеки від 23.10.2007 - зазначених вище 15 земельних ділянок.
Згідно обвинувального акта, прокурор вважає, що таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, а саме в поданні суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 11.01.2018 року, був скерований до Галицького районного суду м. Львова 08 травня 2018 року старшим прокурором групи прокурорів - прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Львівської області ОСОБА_4 .
Відповідно до ухвали Львівського апеляційного суду від 15 березня 2019 року, визначено підсудність обвинувального акта за Франківським районним судом м. Львова та матеріали якого 03 квітня 2019 року поступили до Франківського районного суду м. Львова та передані судді ОСОБА_1 .
Згідно з ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2019 року, матеріали прийнято до провадження та по них призначено підготовче судове засідання.
Матеріали підлягають розгляду у порядку кримінального судочинства і згідно вказаної вище ухвали апеляційного суду та ст. 32 і ст. 33 КПК України, підсудні Франківському районному суду м. Львова.
В ході підготовчого судового засідання та вирішенні питань, передбачених статтями 314 316 КПК України, встановлено, що обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам КПК України.
При цьому, прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні , кожен окремо, пропонували суду призначити справу до судового розгляду, стверджуючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам процессуального закону, а досудове розслідування проводилося належним органом досудового розслідування. За твердженнями прокурорів, обвинувальний акт складений, підписаний та затверджений прокурором ОСОБА_4 , який мав процесукальні повноваження на здійснення слідчих та процесуальних дій станом на 08 травня 2019 року. Проте, жоден з них не зміг пояснити причини нескладання обвинувального акта саме слідчим, як це передбачено ст. 291 КПК України, відповідно до якої, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.

Законодавець передбачив складання обвинувального акта прокурором, проте обмежив його дії у таких процесуальних повноваженнях, - незгодою з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

В судовому засіданні прокурорами не надано ні обвинувального акта складеного слідчим, з яким не погодився прокурор, ні інших процесуальних рішень, що стали підставою усунення слідчого від виконання обовязку скласти обвинувальний акт та подати його прокурору на затвердження.

У той же час, згідно з вимогами ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення прокурора приймається у формі постанови.

Згідно зі ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Так, у ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт слідчим ОСОБА_22 , якому 12 січня 2018 року було доручено проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, не складався та прокурору на затвердження не подавався.

Такиам чином, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України з підстав його складання особою у якої не було процесуальних повноважень на це, та у спосіб, який суперечить вимогам процессуального законодавства.

Крім цього, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому не зазначено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, однак які згідно ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню. Так, в обвинувальному акті не вкзано конкретний час (що не є тотожним з датою), місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення. Тобто обвинувачення є неконкретизоване.

Диспозиція ст. 366-1 КК України, передбачає подання субєктом декларування завідомо неправдивих відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», або умисел неподання субєктом декларування зазначеної декларації.

Як убачається із обвинувального акта, орган досудового розслідування, а точніше прокурор ОСОБА_4 одноособово, обвинувачує ОСОБА_23 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 -1 КК України, а саме, в поданні субєктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, проте, якої саме декларації за 2015 рік , яку подав 29.10.2019 року, чи за 2016 рік, яку подав 09.03.2017 року.
У той же час, Закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичні обставини кримінального правопорушення; правової кваліфікації; формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, не містить всіх необхідних зазначених вище складових, а саме, виклад фактичних обставин не узгоджується з диспозицією, а відтак і з правовою кваліфікацією діяння обвинуваченого ОСОБА_3 та формулюванням обвинувачення в цілому.

Дані обставини перешкоджають призначенню обвинувального акта до судового розгляду, оскільки вказані вище його недоліки, і в першу чергу складання обвинувального акта прокурором не можуть бути виправлені в ході судового розгляду, у тому числі й у порядку, передбаченому статтями 338 341 КПК України.

Отже, в ході підготовчого судового засідання встановлено ряд очевидних обставин, що вказують на процесуальні порушення органами прокуратури щодо складання та затвердження обвинувального акта у кримінальному провадженні 0000010 від 11.01.2018 року, фактичні обставини, що викладені в обвинувальному акті є суперечливими, кримінальне правопорушення вчинено в два етапи, в різних місцях та різний час

Вказані процесуальні порушення, котрі у сукупності з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, позбавляють можливості суд провести судовий розгляд кримінального провадження з дотриманням процесуальних вимог щодо повноти, всебічності та об`єктивності.

У відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В ході підготовчого судового засідання суд зобов`язаний перевірити обвинувальний акт на відповідність вимогам ст.. 291 КПК України, а у випадку його невідповідності повернути прокурору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною першою та другою ст.. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим кодексом.

Доводи прокурорів в судовому засіданні, про наявність повноважень у прокурора ОСОБА_4 складати і підписувати обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не узгоджуються з нормами процесуального закону, і зокрема без дотримання процесуального порядку встановленого ст.. 36, п.7 ч. 2 ст. 40 та ст.. 291 КПК України, а тому відхиляються судом.

Підсумовуючи викладене, слід зробити висновок, що досудове розслідування не отримало логічного завершення в порядку визначеному ст.. 283, 291 КПК України.

Відтак, ОСОБА_3 не може вважатися обвинуваченим, тобто не набув процесуального статусу обвинуваченого та відповідно, не може піддаватися кримінальному переслідуванню на стадії судового розгляду за даним обвинувальним актом, а тим більше, бути покараним за даних обставин.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст.314КПК України, суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 7 9, 26, 36 38, 39 40, 91, 110, 283 291, 314 -316 , 369 372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні за № 0000010 від 11 січня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 366 1 КК України, повернути старшому прокурору групи прокурорів прокурору другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури прокуратури Львівської області ОСОБА_4 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п.13 ст.3; ст. 110; ст.. 216; частині 1, пункту 4 частини 2, частинам 3 4 ст.. 291 та ст.. 293 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_24