ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2479/19 Справа № 203/1878/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілий ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2019 року про повернення обвинувального акту прокурору відносно ОСОБА_10 , за ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2019 року було повернуто прокурору обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000042 відносно ОСОБА_10 , обвинувачего за ч. 3 ст. 368 КК України у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України.
Як встановлено судом, ОСОБА_10 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що , будучи службовою особою - старшим державним судовим виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в березні 2019 року перебуваючи у своєму службовому кабінеті за місцем своєї роботи висловив пропозицію ОСОБА_8 щодо передачі йому 800 доларів США для безперешкодного зняття арешту з автомобіля «FAW» державний номерний знак НОМЕР_1 , з яких 300 доларів США- в якості неправомірної вигоди безпосередньо - йому, а 500 доларів його безпосередньому керівнику, на виконання якої в квітні 2019 року потерпілий ОСОБА_8 в службовому кабінеті ОСОБА_10 поклав частину обумовленої раніше суми 500 доларів США під системний комп`ютерний блок,розташованому на письмовому столі робочого кабінету держвиконавця.
Тобто ОСОБА_10 обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 не деталізований, в ньому не належним чином викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, зокрема, підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення з відображенням часу, місця, способу та інших обставин вчиненого правопорушення.

Згідно обвинувального акту, затвердженого 21 травня 2019 року прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4, в останньому відсутні дані, що підтверджують використання ОСОБА_10 свого службового становища. У обвинувальному акті відсутні будь-які відомості (дані), які вказують про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 при здійсненні виконавчих дій (виконанні службових обов`язків) у конкретному виконавчому провадженні. Прокурором не встановлено та не зазначено в обвинувальному акті в рамках якого виконавчого провадження накладено захід забезпечення виконавчого провадження на автотранспортний засіб, кому належить зазначений автотранспортний засіб та чи є ОСОБА_10 посадовою особою (службовою особою), яка визначена в встановленому діючим законодавством порядку державним виконавцем у виконавчому провадженні. Вказані дані є обов`язковими для встановлення і зазначення в обвинувальному акті.

Також з описової частини обвинувального акту вбачається, що вимагання неправомірної вигоди ОСОБА_10 в сумі 500 доларів США здійснювалось для безпосереднього керівника задля позитивного вирішення прохання ОСОБА_8 , однак дані даної особи в обвинувальному акті не зазначені, також не дана правова оцінка діям ОСОБА_10 в цій частині.

Відсутність відповідних даних є порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, що зумовлює повернення обвинувального акту у зв`язку з його невідповідністю вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Вимоги апеляційної скарги.
В своїй апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2019 року про повернення обвинувального акту та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Свою апеляційну скаргу прокурор мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і підстав для повернення обвинувального акту прокурору в суду не було, оскільки він оформлений відповідно до вимог КПК України, повністю відповідає положенням ст. 291 КПК України.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурори в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, з підстав та мотивів, викладених в ній.
Захисник та обвинувачений в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, ст. 291 КПК України, якою встановлено, що вказаний процесуальний документ має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Повернути обвинувальний акт в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України можливо лише за підстав, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Ознайомившись із матеріалами кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , колегія суддів приходить до висновку, що направляючи обвинувальний акт до суду першої інстанції прокурор вимог ст. 291 КПК України дотримався в повному обсязі та виклав в обвинувальному акті обставини, які вважав встановленими та доведеними, зазначив правову кваліфікацію вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення із відповідним посиланням на положення закону та сформулював обвинувачення.
Висновки суду першої інстанції, які стали підставою для повернення обвинувального акту прокурору, про те, що в обвинувальному акті відсутнє деталізоване формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій особи, не відображено таких найважливіших формулювань обвинувачення, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, не встановлено та не зазначено в обвинувальному акті в рамках якого виконавчого провадження накладено захід забезпечення виконавчого провадження на автотранспортний засіб, кому належить зазначений автотранспортний засіб та чи є ОСОБА_10 посадовою особою (службовою особою), яка визначена в встановленому діючим законодавством порядку державним виконавцем у виконавчому провадженні, що як наслідок позбавляє суд можливості прийняти будь-яке процесуальне рішення по суті справи є необґрунтованими та передчасними, оскільки в такий спосіб під час підготовчого судового засідання по обвинувальному акту відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 368 КК України, суд першої інстанції фактично почав з`ясовувати наявність або відсутність складу злочину та інші обставини правопорушення, при тому, що вказані обставини мають бути досліджені під час судового слідства, з вивченням зібраних досудовим слідством доказів та в подальшому надання їм оцінки у нарадчій кімнаті.

Тобто, надаючи оцінку вказаним обставинам, суд першої інстанції вийшов за межі вирішення питань, які мають розглядатись на стадію підготовчого судового засідання, та почав з`ясовувати обставини, які підлягають з`ясуванню в процесі судового провадження відносно обвинуваченої особи.

Такі посилання в ухвалі суду на неможливість чітко визначитись з межами судового розгляду стосовно обвинуваченого та прийняття об`єктивного рішення у справі, а також надання оцінки наявності або відсутності ознак кримінального правопорушення, правової кваліфікації та обставинам події ще до початку судового розгляду, на думку колегії суддів, свідчить про порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно із п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт - це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту.

Вказані вимоги в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_10 були додержані в повному обсязі, порушень кримінального процесуального законодавства України під час складання обвинувального акту та направлення його прокурором до суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено, а тому підстави для повернення обвинувального акту відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в суду були відсутні.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 , судом були істотно порушені вимоги КПК України, та суд допустив упередженість, оскільки вийшов за межі питань, які вирішуються судом у вказаній стадії процесу та незаконно надав оцінку тим обставинам, які підлягають перевірці безпосередньо під час судового розгляду, адже глава 27 КПК України регламентує порядок проведення підготовчого судового засідання, але в ній не передбачено порядку та обов`язкового з`ясування питань, пов`язаних з правильністю чи неправильністю встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду щодо повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_10 - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

У зв`язку з чим, враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями ст. ст. 291, 314, 404, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 задовольнити.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2019 року про повернення обвинувального акту прокурору відносно ОСОБА_10 , за ч. 3 ст. 368 КК України скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4