В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 та його адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Ужгород, кримінальне провадження № 308/12315/18, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001778 від 01.06.2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Словацької Республіки, м. Михайловці та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, із неповною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:

31 травня 2018 року, близько 22 год., ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будівлі «Укргазбанку», що в м. Ужгород, по вул. Швабській, умисно, відкрито, з корисливих мотивів та з застосування до потерпілого ОСОБА_4 фізичного насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я останнього і виразилося у тому, що ОСОБА_5 підійшовши до потерпілого наніс один удар рукою стиснутою в кулак у область обличчя потерпілого, в результаті чого ОСОБА_4 впав на землю, після чого ОСОБА_5 наніс серію ударів руками стиснутими в кулак та ногами по тулубу та в область голови потерпілого та в подальшому ОСОБА_5 відкрито вирвав з рук потерпілого поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилася гарнітура «Defender Accord 169», вартістю згідно висновку експерта № 11/477 від 13.06.2018 року 233 грн., сумка набедренна зеленого кольору в якій знаходилися дві банківські картки, а саме картка «Приватбанку» та «А банку», паспорт для виїзду за кордон виданий на ім`я потерпілого, цигарки «Комплімент», дві кулькові ручки та в`язка ключів, після чого ОСОБА_5 з кишені потерпілого забравши також банківську картку «Ощадбанку», з викраденим втік з місця події у невідомому напрямку, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 233 грн.
Згідно висновку експерта №206 від 07.06.2018 року потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження, які потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня днів і по цій ознаці згідно п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, покаявся у вчиненому та погодився давати показання. По суті фактичних обставин справи пояснив, що 31 травня 2018 року, близько 22 год., він йшов по вул. Швабській, що в м. Ужгород, коли побачив потерпілого, який був напідпитку. Підійшовши до нього, він вдарив потерпілого рукою в область обличчя, внаслідок чого останній впав на землю. Вже лежачого потерпілого, ОСОБА_5 два рази ударив ногою та відібрав у останнього кульок, в якому знаходилися навушники та набедренна сумка, в якій він знайшов паспорт та банківські картки. З викраденим він пішов у напрямку Проспекту Свободи, що в м. Ужгород. Приблизно через 3-4 год., на Проспекті Свободи його зупинили працівники поліції, які і вилучили у нього викрадений у потерпілого паспорт та банківські картки. Що стосується навушників, то такі він залишив під залог в розмірі 50 грн. в «апаратці». На даний час, усвідомлює вчинене, кається та зобов`язується в подальшому не вчиняти нових злочинів. Просить суд суворо його не карати.
Крім повного визнання ОСОБА_5 своєї вини, винуватість останнього повністю та об`єктивно доведена і підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у ході судового розгляду наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що 31 травня 2018 року, біля 22 год., він ішов додому з роботи по вул. Швабській, що в м. Ужгород. Біля провулку між вул. Швабська і «Укргазбанком» його наздогнав ОСОБА_5 , який вдарив його в обличчя, в результаті чого він впав на землю, а ОСОБА_5 почав добивити його руками і ногами та чистити кармани. Під час вказаних дій, ОСОБА_5 питав у нього : «що ти тут робиш? гроші є ?». В подальшому ОСОБА_5 вирвав з його рук кульок та з викраденим зник у невідомому напрямку. Крім цього, потерпілий також показав, що у кульку знаходилися телефонна гарнітура та банківські картки, які на даний час йому повернуті. ОСОБА_5 впізнає саме як ту особу, яка вчинила відносно нього злочин. В той вечір, він був трохи випившим, оскільки був на дні народження. В лікувальний заклад звернувся на наступний день, оскільки погано себе почував, а саме: боліла голова та тіло, на якому було багато синців. Щодо міри покарання, то призначення такої залишає на розсуд суду.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав суду, що на той час, коли до нього звернувся ОСОБА_5 , то він працював адміністратором в інтернет - кафе. ОСОБА_5 звернувся до нього з пропозицією купити навушники, за які обвинувачений хотів отримати 300-400 грн., однак він відмовився купляти такі. Тоді, ОСОБА_5 запропонував залишити дані навушники в залог до наступного дня за 50 грн., на що він погодився. Наступного дня ОСОБА_5 гроші не приніс, а через день прийшли працівники поліції, яким він і віддав навушники. Після цієї події, він ще один раз бачив ОСОБА_5 , який у нього питав чому він віддав працівникам поліції навушники.
Від допиту свідків обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурор відмовився, оскільки забезпечити їх явку в судове засідання є неможливо.
Крім показань потерпілого та вказаного свідка, винність ОСОБА_5 у скоєному злочині стверджується наступними письмовими доказами по справі:
?протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 26.09.2018 року, згідно якого ОСОБА_5 було затримано на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 21.09.2018 року за підозрою у вчиненні злочину, при цьому був присутній адвокат і у учасників даної слідчої дії будь-яких зауважень не поступало. (а.с. 52-56).
?протоколом огляду місця події від 01.06.2018 року, який проводився о 04 год. 10 хв., згідно якого об`єктом огляду є тротуарна доріжка, що на перехресті вул. Капушанська та Пр. Свободи та в ході якого було виявлено та вилучено у ОСОБА_5 належні ОСОБА_4 закордонний паспорт, банківські картки «Приватбанку» та «Ощадбанку» та сумку (а.с. 57-62),
?протоколом огляду місця події від 01.06.2018 року, який проводився о 14 год. 15 хв., в ході проведення якого у свідка ОСОБА_7 було вилучено навушники, які останній добровільно видав, повідомивши при цьому, що такі отримав в залог від знайомої на вид особи на ім`я ОСОБА_10 (а.с. 63-69),
?протоколом пред`явлення особи для впізнання від 01.06.2018 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 впізнає особу ОСОБА_5 саме як ту особу, яка 31.05.2018 року спричинила йому тілесні ушкодження та відкрито заволоділа належним йому майном (а.с. 70-75),
?протоколом пред`явлення речей для впізнання від 26.07.2018 року, згідно якого ОСОБА_4 впізнає викрадену у нього ОСОБА_5 гарнітуру «Defender Accord 169» (а.с. 76-78),
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.07.2018 року, згідно якого ОСОБА_7 впізнає особу ОСОБА_5 саме як ту особу, яка 01.06.2018 року о 00 год. 30 хв. в інтернет кафе залишила йому під залог навушники (а.с. 79-81),
?протоколом проведення слідчого експерименту від 16.07.2018 року, який проведений з участю потерпілого ОСОБА_4 та в ході проведення якого останній добровільно, у присутності понятих, вказує на час, спосіб, місце та обставини вчиненого ОСОБА_5 злочину (а.с. 82-88),
? висновком експерта №206 від 07.06.2018 року, згідно якого на тілі ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах нижньої повіки правої та лівої орбітальних ділянок, набряку м`яких тканин спинки носа, перелом кісток носа, навколо орбітальні гематоми які, виникли внаслідок тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак та обуті ноги сторонньої людини, при цьому потерпілий міг знаходитися як у вертикальному або близькому до нього положенні так і у горизонтальному або близькому до нього положенні, повернутий обличчям до джерела спричинення тілесних ушкоджень. По давності виникнення вкладаються в час події, яка відбулася 31.05.2018 р. і не суперечать обставинам справи. Малоймовірно виникнення даних ушкоджень в результаті падіння з висоти власного росту або удару об якийсь предмет. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня днів і по цій ознаці згідно п.2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. (а.с. 89 91),
?висновком експерта №11/477 від 13.06.2018 року, згідно якого вартість гарнітури «Defender Accord 169» становить 233 грн. (а.с. 92-100),
?заявою ОСОБА_7 від 01.06.2018 року, якою підтверджується факт добровільної видачі вказаним свідком навушників «Defender Accord 169» працівникам поліції (а.с. 103).
Відповідно до вимог ст. 23 КПК України, суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні. При цьому суд виходить з вимог ст. 62 Конституції України, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинність у вчинені злочинів, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, і що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд надає віри показанням потерпілого, свідка, протоколам слідчих дій, висновкам експертиз, оскільки вважає такі належними, достовірними, допустимими та достатніми для доведення винуватості підсудного у скоєному.
Суд оцінює показання ОСОБА_5 в сукупності з іншими доказами по справі, зокрема з показаннями потерпілого ОСОБА_4 , які повністю збігаються щодо дати, часу, місця, обставин та обстановки вчиненого злочину.
Показання ж ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 повністю доповнюються дослідженими судом протоколами слідчих дій, зокрема: протоколами впізнання, проведення слідчого експерименту, в яких детально відображено не лише події вчиненого злочину, а і в ході проведення яких, потерпілий чітко впізнав ОСОБА_5 саме як особу, яка вчинила відносно нього розбійний напад.
Крім цього, показання ОСОБА_5 щодо реалізації викраденого майна повністю підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_7 та протоколами слідчих дій проведеними з його участю.
В сукупності покази ОСОБА_5 та покази потерпілого ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_7 є логічними, послідовними, чіткими, змістовними та такими, що доповнюють одні одних.
Беручи до уваги в сукупності всі встановлені судом обставини та мотиви вчиненого злочину, за яких ОСОБА_5 відкрито, з метою заволодіння належним ОСОБА_4 майном із застосуванням до останнього насильства, спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а тому суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 охоплювалися прямим умислом та корисливим мотивом спрямованим саме на посягання на здоров`я особи потерпілого та порушення його права власності.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
У справах Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії від 06.12.1998 (пункт 253), Козинець проти України від 06.12.2007 (пункт 54), Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 (пункт 150), Зякун проти України від 25.02.2016 (пункт 40) Європейський Суд неодноразово наголошує про те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Отже, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши та оцінивши кожний доказ на його належність, допустимість, достовірність, а сукупність зібраних доказів на їх достатність і взаємозв`язок, суд приходить поза розумним сумнівом до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч.1 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який є молодим за віком, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває та має не погашену судимість.
Обставинами, визначених ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Поряд з цим, суд не може вважати пом`якшуючою покарання обставиною як добровільне відшкодування потерпілому спричиненої шкоди, оскільки як встановлено в ході розгляду справи, викрадені у потерпілого речі ОСОБА_5 не самостійно повернув потерпілому, а такі були вилучені у обвинуваченого в ході його огляду.
Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 те, що потерпілий під час судового розгляду не мав до підсудного претензій.
Крім цього, суд враховує ті обставини, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності за скоєння умисного, корисливого злочину.
Обставиною, визначеною ст.67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є рецидив злочину.
Враховуючи обставини справи, особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного, корисливого злочину та на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний, корисливий злочин маючи непогашену судимість за попередній злочин, зважаючи на об`єкт вчиненого злочину, яким є не лише власність особи, а і її життя та здоров`я, беручи до уваги підвищену суспільну-небезпечність скоєного злочину, суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_5 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду саме таке покарання буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме буде сприяти виправленню засудженого, а також запобіганню вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
При цьому, суд не погоджується з прокурором, який просив обрати ОСОБА_5 умовну міру покарання, оскільки на думку суду, з врахуванням особи підсудного та наявність обтяжуючої покарання обставини, запропонована прокурором міра покарання не буде відповідати вимогам ст. 50 КК України.
Поряд з цим, обговорюючи питання щодо обрання строку покарання, який буде достатнім для виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_5 , беручи до уваги вищенаведені пом`якшуючі обставини та особу винного, який на думку суду усвідомив вчинене ним діяння, що істотно знижує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, суд вважає, що до підсудного ОСОБА_5 , у порядку виключення, можливо застосувати ст. 69 КК України, тобто призначити йому більш м`яке покарання ніж передбачене санкцією ч.1 ст. 187 КК України, оскільки на думку суду таке покарання буде достатнім для його виправлення.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 26.09.2018 року (а.с. 52-56).
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 715 грн.
Питання про долю речових доказів по справі, суд вирішує у порядку ч.9 ст.100 КПК України.
Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з - 26 вересня 2018 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Цивільний позов не пред`явлено.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 715 грн.
Речові докази по справі: а.с.101-102, 104-106 вважати повернутими потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1