Справа № 489/6753/18
кримінальне провадження
№1-кп/489/310/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження на підставі обвинувального акта з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цалка Цалквського району Республіки Грузія, громадянина Вірменії, з середньою освітою, неодруженого, раніше несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
встановив:
З метою не перетину державного кордону України, в січні 2018 року, всупереч міграційного законодавства, ОСОБА_3 надав невстановленій особі належний йому паспорт громадянина Республіки Вірменія серії НОМЕР_1 , виданий 31.10.2017 з метою внесення недостовірних відомостей до офіційного документу, де останньому було поставлено завідомо підроблені відбитки штампів про перетин державного кордону, а саме: «Україна 03 01 18 06 Хутір-Михайлівський 590902», «Україна 12 04 18 06 Х. Михайлівський НОМЕР_2 ».
16.05.2018, перебуваючи в приміщенні Березанського районного сектору УДМС України в Миколаївській області по вул. Центральна, 43 в смт. Березанка, Березанського району Миколаївської області, маючи намір на використання завідомо підробленого документу, умисно, для встановлення легального знаходження на території України, пред`явив на вимогу уповноваженої особи належний йому паспорт громадянина Республіки Вірменія з завідомо недостовірними даними про перетин державного кордону України, в результаті чого йому було продовжено строк перебування на території України до 16.08.2018
10.08.2018, перебуваючи в приміщенні Березанського районного сектору УДМС України в Миколаївській області по вул. Центральна, 43 в смт. Березанка, Березанського району Миколаївської області, маючи намір на використання завідомо підробленого документу, умисно, для встановлення легального знаходження на території України, пред`явив на вимогу уповноваженої особи належний йому паспорт громадянина Республіки Вірменія з завідомо недостовірними даними про перетин державного кордону України, в результаті чого йому було продовжено строк перебування на території України до 08.11.2018
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю та розкаявся у вчиненому.
Між обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , та прокурором ОСОБА_6 29.10.2018 у кримінальному провадженні № 0003283 укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до умов угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 358 КК України.
ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. При цьому, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, встановлені ст. ст. 473, 476 КПК України, які зрозумілі обвинуваченому та прокурору.
У судовому засіданні обвинувачений, захисник та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений в присутності захисника та прокурор повністю усвідомлюють зміст угоди про визнання винуватості, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, при цьому обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України.
Умови угоди про визнання винуватості не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб. Міра покарання, узгоджена обвинуваченим, захисником та прокурором, з урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання, а тому істотно знижують ступінь тяжкості злочину який вчинив ОСОБА_3 , є достатньою для попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
Враховуючи наведене та приймаючи до уваги те, що умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно, покарання узгоджене сторонами угоди є достатнім для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості на підставі якої обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.
Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 376, 469-475 КПК України, суд
ухвалив:
Угоду про визнання винуватості, укладену 29 жовтня 2018 року між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 затвердити.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.)

Речові докази: паспорт громадянина Вірменії серії НОМЕР_3 знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 1716,00 грн. на користь держави в особі ГУ ДКСУ в Миколаївській області (р/р 4005 в УК у м. Миколаєві/Інгульський район, МФО 899998, код ЗКПО: 37992781, КБК 24060300).

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1