Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/843/19
Провадження № 1-в/499/20/19
У Х В А Л А

Іменем України

"24" вересня 2019 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників судового засідання: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника ДУ «Ширяївський ВЦ №111» ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області в порядку виконання покарань скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_6 про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

На виконання ухвали Одеського апеляційного суду про направлення справи за підсудністю, в провадження Іванівського районного суду надійшла вищевказана скарга.

Скарга була подана захисником ОСОБА_4 ОСОБА_6 , відповідно до даної скарги, ОСОБА_4 відбуває покарання у ДУ «Ширяївський ВЦ №111».

Згідно витягу з протоколу №6 від 30.04.2019 року ДУ «ШВЦ №111» 28.04.2019 року близько 20 годин 20 хвилин під час перевірки засуджених на робочих місцях на підставі рапорту №58 було виявлено відсутність на робочому місці засудженого ОСОБА_4 , якого потім наздогнали та затримали за межами сільського населеного пункту.

На підставі цього, дисциплінарна комісія на засіданні вирішила, що дії засудженого ОСОБА_4 є невиконанням обов`язків та притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді поміщення до дисциплінарного ізолятора строком на 10 діб.

Разом з тим, засуджений вважає накладення даного стягнення незаконним та необґрунтованим, оскільки 28.04.2019 року він порушення порядку не вчиняв, натоміть він був побитий працівниками установи, а всі документи сфальсифіковані, не було враховано його пояснення та не надано медичну допомогу, у зв`язку з чим просить дане дисциплінарне стягнення скасувати.

У судове засідання від захисника ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом було поставлено питання про можливість подальшого слухання справи.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні відзначив, що він відмовляється від послуг захисника та буде сам захищати свої інтереси.

Інші учасники справи не заперечували проти розгляду справи у відсутність захисника засудженого, оскільки останній відмовився від його послуг.

Що стосується суті скарги, то у судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу, подану в його інтересах повністю підтримав, зазначив, що дійсно 28.04.2019 року він перебував на своєму робочому місці на огородній бригаді, та у зв`язку з тим, що 28.04.2019 року був Великдень, він вирішив піти до церкви та посвятити воду. При цьому про зазначену обставину він повідомив першого заступника начальника установи та чергового, який надав йому дозвіл. Після чого близько сьомої години вечора, він вирушив до церкви, не недалеко від неї був затриманий співробітниками установи та направлений до неї. ОСОБА_4 зазначив, що жодних порушень не вчиняв, так як повідомив про залишення робочого місця відповідних осіб, з установи не тікав, жодних інших протиправних дій не вчиняв, при цьому зазначив, що письмових доказів на підтвердження обставин на які він посилається у нього відсутність, клопотання про виклик свідків заявляти не буде, оскільки не має бажання щоб їх допитували у судовому засіданні.

Прокурор у судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки по-перше з боку ОСОБА_7 було вчинено порушення порядку знаходження у виправному центрі, він дійсно намагався покинути територію села в якому даний виправний центр знаходиться, по даному факту було розпочато досудове розслідування, а покази ОСОБА_4 не ґрунтуються на доказах.

Представник ДУ «ШВЦ №111» вважав скаргу безпідставною та просив у її задоволенні відмовити, був повністю згоден з позицією прокурора.

Так, дослідивши матеріали скарги та особою справи засудженого ОСОБА_4 суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.68 КВК України до засуджених, які порушують трудову дисципліну і встановлений порядок відбування покарання, адміністрація виправного центру може застосовувати такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; заборона проживати поза гуртожитком строком до трьох місяців; заборона виходу за межі виправного центру у вільний від роботи час на строк до трьох місяців; поміщення в дисциплінарний ізолятор строком до десяти діб.

Стосовно особи, яка самовільно залишила місце обмеження волі або злісно ухиляється від робіт, або систематично порушує громадський порядок чи встановлені правила проживання, адміністрація виправного центру надсилає прокуророві матеріали для вирішення питання про притягнення засудженого до кримінальної відповідальності відповідно до статті 390 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.9 ст.69 КВК України стягнення у виді поміщення в дисциплінарний ізолятор застосовується в порядку, визначеному статтями 134, 135 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1, 3, 4, 6, 7, 8, 13, 14, 15 ст.134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Накладене стягнення звертається до виконання негайно, а у виняткових випадках - у строк не пізніше одного місяця з дня його накладення. Якщо протягом місяця з дня накладення стягнення воно не було звернено до виконання, то це стягнення не виконується.

Стягнення накладається лише письмово.

Поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор або в карцер чи переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за вмотивованою постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов`язки, з визначенням строку тримання.

Засуджений може оскаржити накладене на нього стягнення, однак подання скарги не зупиняє виконання стягнення. Посадова особа, яка наклала стягнення, за наявності для того підстав може його скасувати або замінити іншим, більш м`яким стягненням. Вища посадова особа може скасувати стягнення в разі, коли посадова особа, яка наклала стягнення, перевищила свої повноваження або стягнення було накладено нею при відсутності порушення з боку засудженого.

Якщо протягом шести місяців з дня відбуття стягнення засуджений не буде підданий новому стягненню, він визнається таким, що не має стягнення.

При накладенні стягнення на засудженого адміністрація колонії надає йому можливість у встановленому порядку повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Стаття 135 КВК України передбачає процедуру дисциплінарного провадження, відповідно до якої питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань. Дисциплінарна комісія установи виконання покарань діє на постійній основі. Засідання дисциплінарної комісії є повноважним, якщо на ньому присутні більше половини членів дисциплінарної комісії.

До складу дисциплінарної комісії входять начальник установи виконання покарань, його заступники та начальники служб установи, які за своїми функціональними обов`язками безпосередньо спілкуються з особами, які відбувають покарання у виді позбавлення волі. Очолює дисциплінарну комісію начальник установи виконання покарань або особа, яка виконує його обов`язки.

На засідання дисциплінарної комісії запрошуються й інші особи, присутність яких є доцільною для встановлення обставин вчинення правопорушення та визначення міри відповідальності. Члени спостережних комісій на відповідній території мають право бути присутніми на засіданні дисциплінарної комісії та мають право дорадчого голосу.

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення. За заявою засудженого цей термін може бути продовжено, але не більш як на дві доби.

Особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії. Якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката або фахівця в галузі права, адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги.

Матеріали про порушення доповідаються на засіданні дисциплінарної комісії начальником відділення соціально-психологічної служби у присутності особи, яка вчинила порушення, та інших запрошених осіб.

Під час засідання дисциплінарної комісії заслуховуються пояснення засудженого та його представника, свідків, інших осіб, залучених відповідно до частини третьої та абзацу сьомого частини п`ятої цієї статті, адміністрації установи виконання покарань, особи, яка ініціювала притягнення до дисциплінарної відповідальності, та осіб, які мають право дорадчого голосу.

Рішення про притягнення до відповідальності приймається більшістю голосів членів дисциплінарної комісії.

Начальник установи виконання покарань має право поміщати засудженого в дисциплінарний ізолятор строком до однієї доби до прийняття рішення про застосування стягнення у разі порушення режиму відбування покарання, що полягало у перебуванні у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, участі в конфліктній ситуації, бійці, масових заворушеннях або інших діях, що створюють серйозну загрозу підтримці порядку в установі.

Так, дослідивши матеріали скарги та надані у судовому засіданні документи з особової справи засудженого, судом було встановлено, що 28.04.2019 року ОСОБА_4 було тимчасово поміщено до 24 години в дисциплінарний ізолятор у зв`язку з самовільним залишенням ним робочого місця, вчинення фізичного опору, погрожування фізичною розправою співробітникам установи, що підтверджується копією постанови №10,11 від 28.04.2019 року та 29.04.2019 року. 29.04.2019 року, ОСОБА_4 було повідомлено про розгляд відносно нього питання про накладення дисциплінарного стягнення та роз`яснила про його право у встановленому порядку повідомити про це близьких родичів, адвоката або інших фахівців у галузі права, які за законом мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до витягу з протоколу №6 від 30.04.2019 року засідання дисциплінарної комісії установи, на засіданні було заслухано начальника відділення СПС ОСОБА_8 , який доповів, що 28.04.2019 року о 20 годині 20 хвилин було виявлено відсутність на робочому місці ОСОБА_4 та вчинено заходів щодо встановлення його місцязнаходження, та помічено в межах села світло від автомобільних фар, дане авто почало стрімко набирати швидкість, однак його було затиснено на полі, де він загруз, та співробітники установи було затримано ОСОБА_4 , який при затриманні його чинив опір, кидався в бійку та виловлював погрози, загалом вів себе неадекватно.

Дані обставини також викладені у рапортах співробітників установи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Засуджений у судовому засіданні вказав, що дані обставини є не правдивими та сфальсифікованими, проте відмовився від заявлення клопотань щодо виклику даних осіб як свідків для допиту їх у судовому засіданні після попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення.

Відповідно до копії постанови №6 про накладення стягнення від 30.04.2019 року, з якою засуджений був ознайомлений під підпис, у зв`язку з невиконанням покладених на ОСОБА_4 обов`язків та порушення норм ПВР та КВК України було накладено дисциплінарне стягнення.

Враховуючи вищезазначене, судом було встановлено, що дійсно ОСОБА_4 вчинив порушення правил перебування в установі, а саме самовільно залишив її, що є наслідком невиконання ним обов`язків як засудженого, іншого у судовому засіданні не доведено, оскільки покази ОСОБА_4 жодними доказами не підтверджуються, при цьому засудженим не надано жодних переконливих доводів того, що ним даний проступок вчинено не було, стягнення на нього було накладено в порядку та розмірі передбаченому КВК України, у зв`язку з чим, суд вважає що скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч.6 ст.539 КПК України за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_6 про притягнення до дисциплінарної відповідальності відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подання у семиденний строк апеляційної скарги на ухвалу суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст ухвали проголошено 27.09.2019 року о 15 годині 00 хвилин.

СуддяОСОБА_1