Справа № 461/6962/19
Провадження № 1-кс/461/8046/19
УХВАЛА

26.09.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ прокуратури Львівської області,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №000047 від 08.06.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явились. ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника. Згідно заяви вказує, що йому стало відомо передачу даного кримінального провадження до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

Прокурор подав заяву, згідно якої просить розгляд скарги проводити за його відсутності, зазначивши, що матеріали кримінального провадження №000047 від 08.06.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України передано за підслідністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.
Виходячи аналізу норм КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, а тому, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило застосовується й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).
Таким чином, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Як вбачається зі скарги матеріали кримінального провадження №000047 від 08.06.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України передано за підслідністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові зареєстроване за адресою: 79008, м. Львів, вул. Кривоноса 6 , у Личаківському районі м. Львова, тобто поза межами територіальної юрисдикції слідчого судді Галицького районного суду м. Львова.
Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності.
Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях вказує, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зважаючи на обов`язок дотримання судом вимог КПК України щодо верховенства права та законності під час кримінального провадження, приймаючи до уваги той факт, що підслідність вказаного кримінального провадження визначена за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань у м. Львові, вважаю, що скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ прокуратури Львівської області не підлягає розгляду в Галицькому районному суді м. Львова, відтак таку скаргу слід повернути скаржнику, при цьому роз`яснивши останній право звернення з аналогічною скаргою до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.303, 304, 318-380 КПК України,

постановив:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ прокуратури Львівської області - повернути скаржнику.

Копію ухвали разом зі скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1