Ухвала
іменем України
25 листопада 2019 року

м. Київ
справа №640/106/18

провадження № 51-4181 км 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» (далі - ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Золоті ворота») ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 6 листопада 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 6 листопада 2019 року відмовлено на підставі статей 309, 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) у відкритті апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ПАТ «Банк Золоті ворота» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000031.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про скасування вказаного судового рішення, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі та дослідивши надані до неї судові рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний розгляд справи, а у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Положеннями ст. 174 КПК передбачено, що арешт майна може бути скасовано під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У ст. 309 КПК визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, до числа яких ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна не відноситься. Оскарження таких рішень в апеляційному порядку кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Таким чином, висновок апеляційного суду в оскаржуваній ухвалі про те, що ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно не підлягає оскарженню в апеляційному порядку ґрунтується на вимогах закону. Постановивши рішення про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Золоті ворота» ОСОБА_4 , суддя апеляційного суду діяв у відповідності до вимог ч. 4 ст. 399 КПК.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 не навів переконливих доводів із посиланням на конкретну норму кримінального процесуального закону, які би свідчили про те, що ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті провадження за його скаргою було прийнято без додержання вимог цього закону.
За таких обставин, підстав для задоволення касаційної скарги колегія суддів не вбачає.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись пунктами 1, 2 частини 2 ст. 428, 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Золоті ворота» ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 6 листопада 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3