Справа № 365/215/19
Провадження № 1-кп/359/373/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

провівши судове засідання в приміщенні суду у відкритому судовому з повною відео та аудіо фіксацією судового засідання, кримінального провадження №0000010 від 13.02.2019 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.02.2019, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Олексіївка Згурівського району
Київської області, громадянин України, одруженого,
не працюючого, жителя
АДРЕСА_1 ,
в силу ст. 89 КК України такий, що не має судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків під час судового розгляду, а також з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти найвищої соціальної цінності - життя людини, покарання за який, передбачено ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. ОСОБА_6 ніде не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності 20 жовтня 2010 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 286 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Крім того, обвинуваченому добре відомі свідки та місця їх проживання, що свідчить про можливість незаконно впливати на них, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального правопорушення та переховуватися від суду. Окрім цього під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 після вчинення ним злочину з метою приховування обставин злочину та уникнення покарання за його вчинення змінив обстановку на місці його вчинення, а саме попросив сусідку - свідка ОСОБА_9 вимити вхідні двері будинку від слідів крові, змінив місце розташування трупа ОСОБА_10 .
Весь перелік обставин, вказує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які свідчать, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду.
Такими ризиками є: незаконний вплив на свідків, родичів потерпілого та хід досудового розслідування, адже обвинуваченому ОСОБА_6 відомо їх місце проживання, а також те, що відразу після вчинення злочину, ОСОБА_6 намагався приховати його сліди, знищити, сховати або спотворити будь-які з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; чинити інше кримінальне правопорушення; можливість переховуватися від суду так як ОСОБА_6 хоча і має постійне місце проживання, родину в особі дружини та малолітньої доньки, але веде антисоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, сім`ю не утримує, тож за місцем проживання характеризується посередньо. Вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, що підвищує рівень його соціальної небезпеки.
Тому, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином та вчиненню іншого кримінального правопорушення, відносно ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заявлені ризики не зменшилися, тому виправдовують продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
Потерпілий ОСОБА_7 під тримав думку прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.
Захисник ОСОБА_8 заперечив проти продовження строку тримання під вартою. Підтримав своє письмове заперечення, яке було ним подано в минулому судовому засіданні, відповідно до якого обвинувачений не має будь-якого наміру переховуватися від слідства чи суду, оскільки його попередня поведінка говорить про інше, адже має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , що підтверджено довідкою с/ради № 121 від 20.03.2019 про склад сім`ї та не заперечується слідчим та прокурором. Довідка про доходи з місця роботи ОСОБА_11 , законної дружини обвинуваченого, свідчать про достатність коштів на забезпечення домашнього арешту навіть цілодобово. Довідка-характеристика на ОСОБА_11 с/р № НОМЕР_1 є позитивною і заслуговує на увагу та на довіру обвинуваченому.
Обвинувачений позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки всі речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені та передані стороні обвинувачення, отже вже зібрані.
ОСОБА_6 не має потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів так як під час досудового розслідування були допитані зазначені особи та зроблений висновок експертів.
Обвинувачений не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується , а протилежному немає жодних доказів.
Крім цього стороною захисту поставлене питання про перекваліфікацію злочину із ст. 115 ч. 1 КК України на ст. 121 чи 118 КК України, для чого є всі підстави.
Стан здоров`я ОСОБА_6 після перебування в СІЗО змінився на гірше, він переніс психічну та фізичну травму, переніс операцію про що свідчать шви на його тілі та медична документація, яка ще не приєднана до матеріалів справи.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, не має підстав в даний час стверджувати, про існування всіх зазначених ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.
Однак, враховуючи побоювання слідства, що деякі з ризиків можуть мати місце, однак вони не можуть впливати на доцільність саме тримання під вартою і можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з чим він повністю погоджується.
Заслухавши думку учасників процесу, колегія суд прийшов до висновку.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011, рішення "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000, рішення "Летельє проти Франції" від 26.06.1991).
Зважаючи на вимоги Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу щодо встановлення мінімальних стандартів забезпечення прав, підтримання та захисту жертв злочинів від 25 жовтня 2012, вказує на обов`язок держав здійснювати захист вразливих учасників кримінального процесу не лише від фізичного, а й від емоційного та психічного впливу.

Колегія суду прийшла до переконання, що прокурор довів наявність ризиків, а тому клопотання слід задовольнити.
З огляду на вищевикладене, суд на даний час не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у зв`язку з закінченням терміну, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для обвинуваченого слід подовжити на 60 днів, для можливості повноцінного судового розгляду та прийняття відповідних рішень.
Крім того, необхідно зобов`язати адміністрацію Державної установи «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України надати повноцінну медичну допомогу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись ст.ст.331, ч.2 ст.376 КПК України, суд,
ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка Згурівського району Київської області, громадянин України, одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України такий, що не має судимості, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, утримуючи його у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.
Строк дії ухвали шістдесят днів, рахується з часу винесення ухвали до 24 год. 18.08.2019 включно.

Зобов`язати адміністрацію Державної установи «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України надати медичну допомогу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.
Повний текст ухвали буде виготовлено протягом п`яти днів.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_12

ОСОБА_3