Справа № 545/2868/19
Провадження № 1-в/545/631/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.2019 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава матеріали клопотання засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
В С Т А Н О В И В:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернулася засуджена ОСОБА_4 із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, щовона сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечував з тих підстав, що засуджена ОСОБА_4 за час відбуття покарання не довела своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці; вважає, що до неї не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від покарання.

Засуджена ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі.

Представник державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Встановлено, що ОСОБА_4 вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.04.2017 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 11.01.2018 року, засуджена за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишено без змін до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання. Протокол затримання засудженої від 17.03.2018 року. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27.09.2018 року ОСОБА_4 зараховано у строк відбування покарання, призначеного за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.04.2017 року, термін її ув`язнення в період з 01.06.2017 року по 29.11.2017 року, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, на момент звернення до суду з клопотанням, ОСОБА_4 відбула 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з характеристики від 21.11.2019 року, ОСОБА_4 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, оскільки неодноразово судима та неодноразово застосовувався іспитовий строк, але вона належних висновків не зробила і вчинила новий злочин. Згідно з протоколом № 11 від 10.04.2019 року (с.125) комісією державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» постановлено відмовити в подачі матеріалів до суду про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженої ОСОБА_4 як такої, що не стала на шлях виправлення.

Згідно з довідкою про стягнення і заохочення засуджена стягнень не мала.

З матеріалів особової справи вбачається, що до засудженої застосовувалось 2 заохочення протягом всього періоду відбування покарання, а саме : за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 16.02.2019 року та 26.09.2019 року.

Таким чином, ця обставина може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженої, проте не дає підстави вважати, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення і до неї може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1