1Справа № 335/6790/19 1-кп/335/662/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 серпня 2019 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження №0001150, яке надійшло до суду із угодою про визнання винуватості у кримінальном у провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, маючому повну середню освіту, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно працевлаштований: слюсар ТОВ «Хіт - технологія», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ :

18 травня 2019 року, приблизно о 12 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу «Метадон» без мети збуту, для особистого вживання, діючи умисно, зателефонував на невстановлений мобільний номер оператора мобільного зв`язку «Lifecell», де шляхом телефонної розмови з невстановленою особою, замовила один полімерний згорток чорного кольору з наркотичним засобом «Метадон» за грошові кошти в сумі 400 гривень. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_4 перевів через термінал самообслуговування, який знаходиться у приміщенні ТЦ «Україна», який розташований по пр. Соборний, 147 в м. Запоріжжя, на невстановлений номер банківської картки. Надалі, в ході телефонної розмови, невстановлена особа повідомила, що наркотичний засіб «Метадон» ОСОБА_4 зможе забрати біля на автомобільній стоянці, біля бетонного бордюру, на землі, по пр. Маяковського, 7 в м. Запоріжжя.

Після того, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу «Метадон», направилася до вказаного місця, де знайшов на землі, біля бетонного бордюра, на автомобільній стоянці, яка розташована біля будинку № 7 по пр. Маяковського в м. Запоріжжя, один полімерний згорток чорного кольору, в якому знаходилися кристалічна речовина білого кольору масою 0, 2336 грам, у складі якої згідно з висновку експерта № 7 - 950 від «31» травня 2019 року, міститься наркотичний засіб «Метадон», маса якого склала 0, 1594 грам в перерахунку на основу, який сховав до лівого карману своїх штанів, які в той момент були одягнені на ньому, тим самим незаконно придбав вказаний наркотичний засіб.

В подальшому ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб «Метадон», який знаходився в полімерному згортку чорного кольору, направився до будинку № 14 по пр. Маяковського в м. Запоріжжя у своїх власних справах. Біля вказаного будинку ОСОБА_4 було зупинено співробітниками поліції, якими в ході проведення огляду місця події від «18» травня 2019 року, в період часу з 13 години 00 хвилин до 13 години 50 хвилин було вилучено біля останнього один полімерний згорток чорного кольору з кристалічною речовиною білого кольору, яка являється наркотичним засобом «Метадон», маса якої в перерахунку на основу складає 0, 1594 грам.

«Метадон» згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від «06» травня 2000 року, віднесений до категорії наркотичний засобів, обіг яких обмежено.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Під час досудового розслідування 17.06.2019 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 та ОСОБА_4 за участю захисника укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим, думку обвинуваченого, який просить затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, думку захисника, який проти затвердження угоди не заперечує, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором слід затвердити.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечувала проти затвердження угоди, зазначаючи, що її умови не суперечать нормам законодавства, угода укладена добровільно в присутності захисника, обвинувачений у повній мірі розуміє наслідки укладення угоди .

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає. Відповідно до ст. 12, ч.1 ст.309 КК України, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, оскільки інкримінованим ОСОБА_4 злочином шкоду завдано лише суспільним інтересам.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Судом досліджені матеріали, які характеризують ОСОБА_4 є раніше не судимим, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 17 червня 2019 року по кримінальному провадженні №0001150 про визнання винуватості, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити узгоджене покарання за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази: один полімерний згорток чорного кольору з кристалічною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі «метадон» маса якого у перерахунку на основу склала 0,1594 гр. та три полімерні медичні шприці, передані до камери зберігання речових доказів Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

1)обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1