Справа № 545/1051/19
Провадження № 1-в/545/264/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2019 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава, справу за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Харків, мешкає: АДРЕСА_1 , не одружений, раніше судимий : 11.03.2014 року Дзержинським районним судом м. Харків за ст.. 185 ч.3, 75,76,104 КК України, до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

засуджений: 22.02.2016 року Дзержинським районним судом м. Харків за ст.ст.. 186 ч.2, 187 ч.2, 70,71, 103 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.. 72 ч.5 КК України зараховано у строк відбування покарання 23.07.2015 по 22.02.2016 року. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 07.03.2017 року вирок від 22.02.2016 залишено без змін один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, відповідно до ст..72 ч.5 КК України зарахувати з 23.02.2016 року по 07.03.2017 року один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення,

в с т а н о в и в :

До Полтавського районного суду звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_4 направив до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, подання підтримує та просить задовольнити.

Від представника державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, в характеристиці на засудженого від 13.05.2019 року вказано, що засуджений заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, прохав відмовити, вважав, що останній не довів своє виправлення.

Учасники процессу у своїх заявах не заперечують проти проведення судового засідання без фіксування технічними засобами.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.107 КК України, до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого злочину. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття: 1) не менше третини призначеного строку покарання у виді позбавлення волі за злочин невеликої або середньої тяжкості і за необережний тяжкий злочин; 2) не менше половини строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила у віці до вісімнадцяти років новий умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше двох третин строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі і була умовно-достроково звільнена від відбування покарання, але до закінчення невідбутої частини покарання та до досягнення вісімнадцятирічного віку знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі .

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17, п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах про умовно-дострокове звільнення або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання. Зазначено, що слід звернути увагу судів на те, що в постанові про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким необхідно обов`язково викладати суть подання органу, який відає виконанням покарання, і спостережної комісії чи служби у справах неповнолітніх, мотиви прийнятого рішення й дані, що були підставою для задоволення клопотання або відмови в цьому.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 24.07.2015 року. Відбуває покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.02.2016 року, яким його засуджено до позбавлення волі строком на 8 років без конфіскації майна за ст.ст.. 186 ч.2, 187 ч.2, 70, 71, 103 КК України до, на підставі ст.. 72 ч.5 КК України зараховано у строк 23.07.2015 по 22.02.2016 року. Початок строку рахується з 23.07.2015 року, кінець строку відбування покарання -12.12.2021 року.

Під час утримання в СІ м. Харків мав три стягнення : в 2015 ро ці одне та два в 2016 році, які погашені в установленому законом порядку.

Починаючи з 24.03.2017 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Божковська виправна колонія (№ 16)».

Працевлаштований у виробничій зоні установи, де працює до даного часу. До праці відноситься сумлінно, проявляє розумну ініціативу.

В теперішній час характеризується позитивно. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці рішенням комісії установи заохочений 7 разів протягом 2017, 2018, 2019 років. Останній раз 29.03.2019 року. Чітко прослідковується процес позитивних змін у поведінці засудженого.

У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.

До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Міру покарання по вироку вважає справедливою, підтримує тісні зв`язки з рідними. Відповідно до ст.. 127 КВК України бере участь у самодіяльних організаціях, проявляє соціально корисну ініціативу в організації їх роботи. Входить до складу фізкультурно-спортивної секції.

Відповідно до ст.. 123 КВК України, бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу «Духовне відродження» , «Фізкультура і спорт», відвідує заплановані заходи, читає духовну літературу.

Висновок начальника відділення соціально- психологічної служби № 1, погоджений заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи від 29.05.2019 року позитивний, а саме, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і на підставі ст.. 107 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Ураховуючи те, що в поведінці ОСОБА_4 прослідковується чіткий процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, що підтверджується тим, що він став на шлях виправлення отримує заохочення протягом 2017-2019 років, в теперішній час характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою від 29.05.2019 року, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 досяг належного ступеня виправлення, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд:

у х в а л и в :

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити умовно-достроково на 2 роки 6 місяців 11 днів від відбування покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.02.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1