Справа № 456/1324/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/972/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

18 вересня 2019 року суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 серпня 2019 р.,

встановив:
Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2017 р.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою: скасувати ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 від 23 травня 2017 р.; зобов`язати Стрийську місцеву прокуратуру Львівської області внести відомості до ЄРДР за ст.383 КК України за правопорушення, вчинені ОСОБА_5 , і за ст.364 КК України за правопорушення, вчинені начальником Стрийського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 ; передати матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування в порядку ч.7 ст.214 КПК України; відшкодувати моральну шкоду за приниження честі, гідності та ділової репутації правоохоронними органами в розмірі 400 млрд. грн.; за відмову у задоволенні його заяви в порядку цивільного позову відшкодувати моральну шкоду за приниження честі, гідності та ділової репутації слідчим суддею в розмірі 800 млрд. грн.

Перевіряючи подану ОСОБА_3 апеляційну скаргу, приходжу до висновку про те, що вона не відповідає вимогам, встановленим кримінальним процесуальним законом для апеляційних скарг. При цьому, враховую наступне.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі обов`язково зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Водночас, як вбачається із апеляційної скарги ОСОБА_3 , апелянт, формулюючи свої апеляційні вимоги, заявляє такі без урахування повноважень суду апеляційної інстанції.

Так, зокрема, апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, зобов`язати прокуратуру вчинити процесуальні дії, відшкодувати йому моральну шкоду, при цьому, не вказується, в межах яких повноважень апеляційної інстанції, передбачених КПК України, такі вимоги заявляються.

Крім цього, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 стверджує про дотримання ним строків на апеляційне оскарження ухвали судді, посилаючись на те, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 03 вересня 2019 р., однак, жодних доказів на підтвердження цієї обставини апелянтом не представлено.

У зв`язку з наведеним вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 подана без дотримання вимог п.п.3, 4 ч.2 ст.396 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.396, ч.1 ст.399 КПК України,

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 серпня 2019 р. залишити без руху.

Надати апелянту строк 5 днів з дня отримання ним копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надіслати особі, яка її подала.

Суддя ОСОБА_2