ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3062/19 Справа № 192/1227/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 , засудженого вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року засудженому за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення у зв`язку з тим, що засуджений був звільнений умовно достроково на невідбутий строк за попереднім вироком, проте знову вчинив тяжкий злочин, що свідчить про відсутність у засудженого належних висновків щодо своєї поведінки.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року та задовольнити його клопотання.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що за період перебування в колонії не порушував встановлений режим, закінчив ПТУ, офіційно працевлаштований, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення. Також засуджений наголошує на тому, що під час перебування у колонії, він отримав травму, внаслідок чого йому була зроблена операція, тож він потребує лікування.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_8 з 23.02.2017 року відбуває покарання в Державній установі Солонянська виправна колонія (№21), кінець строку відбування покарання 15.10.2020р. За цей час засуджений отримав три заохочення, характеризується добре, офіційно працевлаштований, до праці ставиться добре, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Проте засуджений не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.
Доводи засудженого стосовно того, що він не порушував встановлений режим, закінчив ПТУ, офіційно працевлаштований, має три заохочення, крім того, під час перебування у колонії, він отримав травму, внаслідок чого йому була зроблена операція, тож він потребує лікування, не є підставою для застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення.
Колегія суддів вважає, що три заохочення, позитивна характеристика та сумлінна поведінка, хоча і характеризують позитивно особу засудженого ОСОБА_8 , проте не вказують на факт його виправлення.
Крім того, ОСОБА_8 20.03.2015 року був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 5 днів, проте знову вчинив тяжкий злочин, що характеризує засудженого як особу, яка схильна до систематичної злочинної діяльності.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відсутні підстави вважати, що станом на час розгляду вказаного клопотання, поведінка засудженого є зразковою та свідчить про становлення ОСОБА_8 на шлях виправлення, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , засудженого вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 чт. 70 КК України, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , засудженого вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 чт. 70 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4