233 № 233/3106/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 по матеріалам досудового розслідування, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354 від 30 березня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Авдіївка, Донецької області, українця, громадина України, з середньою освітою, не одруженого, працює оператором ПК в м. Харків, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24 лютого 2011 року Авдіївським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі; 13 квітня 2017 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354 від 30 березня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , в якому зазначено, що:
15 березня 2017 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна з території домоволодіння належного ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_4 , скоїти крадіжку металевих труб з території вищевказаного домоволодіння, на що останній погодився.
Того ж дня, приблизно о 19 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 прийшли за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, переліз через паркан вищезазначеного домоволодіння та відкрив хвіртку огорожі, через яку ОСОБА_5 завезла візок, на який поклали три металеві труби з чорного металу. Діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 викрали три металеві труби з чорного металу, вартістю 265 гривень 49 копійок за одну трубу, загальною вартістю 796 гривень 48 копійок. Після чого, з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 796 гривень 48 копійок.
21.04.2017 року ОСОБА_4 отримано копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив розглянути клопотання на розсуд суду.
Прокурор ОСОБА_3 просила суд задовольнити клопотання.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні достатніми доказами, а саме: протоколом огляду місця події та фототаблицею до протоколу огляду місця події від 30.03.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_6 ; протоколами огляду місця події та фототаблицями до них від 31.03.2017 року, а саме: металевої труби, яка була оглянута та вилучена до Костянтинівського ВП за участю свідка ОСОБА_7 ; постановою про визнання речових доказів, а саме: оглянутої та вилученої металевої труби від 31.03.2017 року; висновком експерта від 12.04.2017 року за № 2/20-269, відповідно до якого ринкова вартість лому метала об`єктів дослідження, станом на 30.03.2017 року загальною вагою 58 кг 350 г становить 265,49 грн., а трьох труб загальною вагою 175 кг 05 г становить 796,48 грн.; протоколом пред`явлення особи для впізнання та фототаблицями до нього від 18.04.2017 року, під час вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_7 вказав на ОСОБА_4 , як на особу, який продав останньому металеві труби; протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 21.04.2017 року, під час вказаної слідчої дії ОСОБА_4 розповів та показав про обставини вчинення даного кримінального правопорушення (всі матеріали зібрані під час досудового розслідування та долучені суду під час судового розгляду).

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України,

Прокурором доведено, що підставами вважати, що в кримінальному проваджені існують ризики, передбачені у п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність.
Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, підтверджується тим, що протягом перебування обвинувального акту на розгляді в суді місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_4 не було встановлено, за місцем свого мешкання він не проживав, переховувався від суду, був оголошений у розшук, крім того ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, через що наслідки і ризик втечі для нього можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальна відповідальність.

Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся до суду, однак про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, неявка ОСОБА_4 в судові засідання впливає на строки розгляду кримінального провадження.

Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити злочинну діяльність, підтверджується тим, що в матеріалах кримінального провадження маються дані, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливий злочин, а саме за ч. 2 ст. 186 КК України та судимість за вказаний злочин у встановленому законом порядку не знята та не погашена.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений переховується від суду, тобто грубо ігнорує та не виконує покладені на нього чинним КПК України обов`язки.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків в суді, і в тому числі унеможливить скоєння обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам, у зв`язку з чим останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Частиною 1 статті 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, окрім інших також: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання: репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Судом оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його вини, оскільки він обвинувачується, зокрема, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років; наявність не знятих і не погашених судимостей за вчинення корисливих злочинів; те, що ОСОБА_4 не одружений, на обліку лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за час мешкання на території, що обслуговується характеризується негативно.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Однак, розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, враховуючи вищезазначене, тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його можливість переховуватись від суду, перешкоджати провадженню іншим чином, продовжити злочинну діяльність, на думку суду, є підставою для обрання ОСОБА_4 саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не забезпечать виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку.
Зазначені ризики виправдовують обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
При цьому суд вважає, що застосування даного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
На підставі викладеного та враховуючи, що згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три років, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , з метою запобігання ОСОБА_4 переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого ОСОБА_4 приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 182 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тож, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України слід призначити заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 60 210 грн., поклавши на ОСОБА_4 певні обов`язки у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196-198 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Авдіївка, Донецької області, - задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Авдіївка, Донецької області, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354 від 30 березня 2017 року, на строк 60 (шістдесят) днів, по 25 жовтня 2019 року включно.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тримати під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)».
Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 60210 (шістдесят тисяч двісті десять) гривень.
У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язок прибувати на виклики до суду із встановленою періодичністю; не відлучатися зі свого постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із потерпілою, свідками та іншими особами, причетними до даного кримінального правопорушення; не вчиняти інших правопорушень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Вручити копію ухвали учасникам судового провадження, негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3 .
На ухвалу суду учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1