Справа № 466/1826/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/514/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2019 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:

цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання адміністрації арештного дому ДУ «ЛВК №30» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що він не винен у вчиненні злочинів, а його справа є сфабрикованою.

Заслухавши доповідача,думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні колегією суддів встановлено, що вироком Горохівського районного суду Волинської області від 19 жовтня 2009 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.185, ч.1 ст.115, ст.70 КК України та засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 березня 2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано термін попереднього ув`язнення з 28.10.2008 року по 03.11.2009 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання 28 жовтня 2008 року, кінець строку покарання 23 жовтня 2022 року.

На момент подачі клопотання, засуджений ОСОБА_6 відбув три чверті призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Перебуваючи під вартою у Луцькому СІЗО з 05.11.2008 року, ОСОБА_6 два рази заохочувався адміністрацією установи.
У Личаківську виправну колонію №30 засуджений ОСОБА_6 прибув 28 березня 2010 року. Приймав участь у ремонтних роботах. Працевлаштований по строковому трудовому договорі машиністом з ремонту спецодягу. До праці відноситься добре. За час відбування покарання в установі порушень вимог відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Адміністрацією установи вісім разів заохочувався.
Проте, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 засуджений за злочини проти життя та здоров`я особи, незаконне поводження зі зброєю та злочин проти власності, перебуваючи під вартою в Луцькому СІЗО допустив два порушення вимог режиму утримання, за що двічі притягався до дисциплінарної відповідальності.
З огляду на це, колегія суддів, вважає, що наявність у ОСОБА_6 заохочень не свідчить про його виправлення, а тому висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання є обґрунтованим і таким що відповідає фактичним обставинам справи.
На підставі наведеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 405, 407, 411, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

у задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 відмовити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2019 року про відмову у задоволенні у задоволенні клопотання адміністрації арештного дому ДУ «ЛВК №30» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4