Справа № 201/4727/19
Провадження №1-кс/201/2683/2019
У Х В А Л А
Іменем України
29 травня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника - адвоката ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі заяву адвоката Адвокатського об`єднання «ДЕ-ФАКТО» ОСОБА_3 про відвід слідчих з ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 01.08.2018 за ч. 1 ст. 212 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат АО «ДЕ-ФАКТО» ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з заявою про відвід слідчих з ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 01.08.2018 за ч. 1 ст. 212 КК України.

В обґрунтування заяви адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що, на його думку, старший слідчий з ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , старший слідчий з ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_6 та заступник начальника слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_7 не можуть брати участь у кримінальному провадженні з оглядку на те, що існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в їх неупередженості, зокрема з огляду на наступне. Так, здійснюючи досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 01.08.2018 за ч. 1 ст. 212 КК України, вони: грубо порушують та незаконно обмежують права і свободи юридичних і фізичних осіб, розповсюджують незаконну інформацію, проводять незаконні слідчі дії, всупереч КПК впливають на свідків у кримінальному провадженні, на працівників ГУ ДФС у Дніпропетровській області, вимагають неправомірну вигоду для себе.

Протиправні дії зазначених вище осіб є предметом:

- досудового розслідування у кримінальному провадженні № 001471 від 23.11.2018 за ст. 365 КК України, яке здійснюється першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава;

- судових справ №201/14033/18, №201/12782/18, які розглядаються Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська; №160/9111/18, яка розглядалась Дніпропетровським окружним адміністративним судом;

- провадження, що здійснюється Радою бізнес-омбудсмена 271 разом із ДФС України.

Крім того заявник зазначає, що кримінальне провадження №0000066 за ч. 1 ст. 212 КК України розпочато слідчим, як на його думку, незаконно, за фактом, нібито, умисного ухилення від сплати податків TOB «Форт Стіл» та TOB «Кернст Груп» у сумі 1515136 грн. (податок на прибуток 717 696 грн. та податок на додану вартість 797 440 грн.) попри те, що станом на дату відкриття і станом на сьогодні триває процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень - рішень, а відтак вони були і є не узгодженими в розумінні ст. 56 ПК України.

Крім того, рішенням у справі №160/7737/18 Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2019, яке набрало законної сили 03.01.2019, визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області про призначення позапланової перевірки, а також скасовано податкові повідомлення - рішення.

Таким чином, судовим рішенням підтверджено факт відсутності складу злочину за ч.1 ст.212 КК України у кримінальному провадженні.

Не дивлячись на це, попри неодноразові клопотання TOB «Форт Стіл» закрити кримінальне провадження, слідчим ОСОБА_8 кримінальне провадження не закрито, натомість він разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_6 продовжує проводити незаконні слідчі дії.

ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , маючи особисту зацікавленість, розуміючи, що у випадку закриття кримінального провадження їх самих буде притягнуто до кримінальної відповідальності за незаконне кримінальне переслідування TOB «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТРУБОІЗОЛКОМПЛЕКТ», TOB «ФОРТ СТІЛ», TOB НАУКОВО - ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ «УКРТРУБОІЗОЛ», TOB «СТРОЙТРАНСГАЗ», TOB «УКРТРУБОІЗОЛ - НВП», TOB «ТОРГОВИЙ ДІМ «КРИВОРІЗЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД», TOB «УКРТЕХПОЛІМЕР», TOB «ФЕДЕРАЦІЯ ТЕНІСУ», ГО «ДИТЯЧА АКАДЕМІЯ ФУТБОЛУ РОТАНЯ ТА ЗОЗУЛІ», TOB «СТАЛЬ МОНТАЖ СТРОЙ», TOB «ТГ МИЛИХ», ПП «МЕТАЛОІНДУСТРІЯ», адвоката ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 та ін., перевищуючи свої службові повноваження, попри пряму заборону встановлену законом готівкою сплатили від імені фізичної особи ОСОБА_16 судовий збір в сумі 45704,76 грн. за подану ГУ ДФС у Дніпропетровській області апеляційну скаргу в справі №160/7737/18.

В судовому засіданні адвокат АО «ДЕ-ФАКТО» ОСОБА_3 підтримав клопотання про відвід слідчих у повному обсязі та просив клопотання задовольнити. Окрім наведеного, також послався на те, що у вищезгаданому кримінальному провадженні №001471 від 23.11.2018 за ст. 365 КК України, яке здійснюється першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, на підставі ухвали слідчого судді було проведено психофізіологічну експертизу свідка ОСОБА_17 із застосуванням комп`ютерного поліграфа, за наслідками якої встановлено, що її твердження про вимагання неправомірної вигоди слідчим ОСОБА_5 , є правдивими та не видуманими.

По даній справі за клопотанням заявника також було допитано свідка ОСОБА_17 головного бухгалтера ТОВ «Трубоізолкомплект», яка під присягою наполягала на тому, що в червні 2018 року слідчий ОСОБА_5 вимагав у неї неправомірну вигоду у розмірі 2000 доларів США за те, щоб закрити кримінальне провадження відносно підприємства «Техносплав» та не чіпати контрагентів цього підприємства, серед яких ТОВ «Трубоізолкомплект», «Форт Стіл» та інші. З заявою про цей факт до правоохоронних органів вона звернулася у листопаді 2018, чому із запізненням майже у півроку лише після проведених обшуків на підприємствах, пояснити не змогла.

Слідчий СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 та прокурор в судовому засіданні заперечували проти відводу слідчих, подали з цього приводу письмові пояснення та послалися на таке:

- кримінальне провадження №001471 від 23.11.2018 за ч.1 ст.365 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється першим слідчим відділом Територіального управління ДБР розташованого у м. Полтава, зареєстроване на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за скаргою ТОВ «Форт Стіл» (код 37005670) щодо нібито допущених порушень норм КПК України працівниками податкової міліції в ході обшуку офісних приміщень за адресою: м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, б. 1-А. Хоча, всі порушення норм КПК України, які зазначені в скарзі ТОВ «Форт Стіл» (код 37005670) та є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №001471 від 23.11.2018 є надуманими та не відповідають дійсності, про що свідчить відеозапис обшуку. Крім того, працівниками прокуратури Дніпропетровської області та керівництвом Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України (м. Київ) за результатами перегляду та вивчення відеозапису слідчої дії - обшуку офісних приміщень за адресою: м. Дніпро, вул. Павла Нірінберга, б. 1-А, не встановлено фактів порушення норм КПК України слідчим та оперативними працівниками ГУ ДФС у Дніпропетровській області в ході обшуку.

- факти, які є предметом розгляду у Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська в судових справах №201/14033/18 та №201/12782/18, також не відповідають дійсності. Так, в судовій справі №201/14033/18 розглядається цивільний позов ТОВ НВП з II «Укртрубоізол», в якому зазначено, що на сайті ДФС України була розміщена недостовірна інформація відносно вказаного підприємства, хоча насправді ніяка інформація про ТОВ НВП з II «Укртрубоізол» взагалі на сайті ДФС України не розміщувалась.

В судовій справі №201/12782/18 розглядається цивільний позов гр. ОСОБА_13 щодо нібито звинувачення слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області в клопотанні про надання дозволу на обшук та відповідно в ухвалі Жовтневого районного суду, якою надано дозвіл на обшук, останнього у вчиненні незаконних дій, хоча зазначена інформація у вказаних процесуальних документах відносно даного громадянина відсутня.

Таким чином, факти, які викладені позивачами ТОВ НВП з II «Укртрубоізол» та гр. ОСОБА_18 у вищезазначених цивільних позовах та розглядаються Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська в судових справах №201/14033/18 та №201/12782/18, є перекрученими та не відповідають дійсності. Крім того, остаточні рішення по вказаним судовим справам на теперішній час не прийняті, тому факти, які в них викладені, не можна сприймати як недолік у роботі слідчого;

- інформація щодо вимагання наприкінці весни на початку літа 2018 року слідчим грошових коштів у гр. ОСОБА_17 (відповідальна за бухгалтерський облік ряду підприємств) за не реєстрацію кримінальних проваджень відносно TOB «Форт Стіл» та інших пов`язаних підприємств є неправдивою та наклепом на слідчого.

Щодо Заключення за результатами психофізіологічної експертизи із застосуванням комп`ютерного поліграфа від 22.04.2019 №105 відносно гр. ОСОБА_17 та складеного спеціалістом - поліграфологом ПП «Українське бюро психофізіологічних досліджень та безпеки» (код 35024601) ОСОБА_19 , в якому зазначено про вимагання слідчим ОСОБА_8 неправомірної вимоги у гр. ОСОБА_17 , треба звернути увагу на наступне:

1) згідно ЗУ «Про судову експертизу» № 4038-ХІІ від 25.02.1994р. (із змінами та доповненнями) в ст. 7 зазначено, що судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. Згідно ст. 9 даного Закону, особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 10 даного Закону, до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом. Тобто, в даному випадку Заключення за результатами психофізіологічної експертизи із застосуванням комп`ютерного поліграфа від 22.04.2019 №105 відносно гр. ОСОБА_17 складено приватним підприємством, а не державною спеціалізованою установою (положення ст. 9 ЗУ «Про судову експертизу»), а спеціаліст - поліграфолог ОСОБА_20 , який склав Заключення, згідно державного Реєстру атестованих судових експертів (http://rasc.minjust.gov.ua) не є судовим експертом (положення ст. ст. 9-10 ЗУ «Про судову експертизу»).

2) згідно розділу VI «Психологічна експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 встановлено, що:

- з метою отримання орієнтувальної інформації можуть проводитися опитування із застосуванням спеціального технічного засобу комп`ютерного поліграфа (п. 6.8);

- предметом опитування із застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа є отримання орієнтувальної інформації щодо: ступеня ймовірності повідомленої опитуваною особою інформації; повноти наданої опитуваною особою інформації; джерела отриманої опитуваною особою інформації; уявлень опитуваної особи про певну подію; іншої орієнтувальної інформації, необхідної для конструювання версій розслідування певних подій (п. 6.8.1).

Таким чином, метою опитування на поліграфі є отримання орієнтувальної інформації для конструювання версій слідства, і не більше того.

Крім того, про неправдивість свідчень гр. ОСОБА_17 свідчить той факт, що слідчий ОСОБА_21 спілкувався з нею 08.06.2018 (про це свідчить запис в Журналі обліку відвідувачів ДФС в Дніпропетровській області), а акт документальної перевірки ТОВ «Форт Стіл» №33695/04-36-14-09/37005670 складено 27.06.2018. Тобто, слідчий ОСОБА_21 не міг 08.06.2018 вимагати від гр. ОСОБА_17 кошти за не реєстрацію кримінального провадження відносно службових осіб TOB «Форт Стіл», оскільки акту документальної перевірки підприємства на той період часу навіть не було. А 08.06.2018 слідчий ОСОБА_21 спілкувався з гр. ОСОБА_17 відносно підприємства, по якому в той період часу здійснювалось досудове розслідування та гр. ОСОБА_17 мала відношення до даного підприємства, та повинна була допомогти встановити зв`язок з директором даного підприємства.

Підставою для реєстрації в ЄРДР кримінального провадження №0000066 відносно службових осіб TOB «Форт Стіл» були матеріали оперативного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області, про які слідчому та його керівнику нічого не було відомо до моменту їх отримання та внесення до ЄРДР, тобто 01.08.2018;

- інформація щодо незаконної реєстрації СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області кримінального провадження №0000066 від 01.08.2018 за фактом умисного ухилення від сплати податків в значних розмірах службовими особами TOB «Форт Стіл» (код 37005670), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, також є перекручено адвокатом, оскільки підставами для реєстрації кримінального провадження були матеріали оперативного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області та акт позапланової документальної перевірки №33695/04-36-14-09/37005670 від 27.06.2018, в якому описані виявлені порушення по фінансово-господарським взаємовідносинам між TOB «Форт Стіл» (код 37005670) та TOB «Керне Груп» (код 3943488). Також в матеріалах був вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2017 по справі № 761/22397/17, яким директора ТОВ «Керне Груп» визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України. А збитки державного бюджету від незаконних дій службових осіб підприємства вже визначаються в ході досудового розслідування шляхом проведення документальних перевірок, експертних досліджень та експертиз.

Так, згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 08.10.2004 № 15, при розгляді справ про злочини, пов`язані з ухиленням від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, судам слід мати на увазі, що фактичні дані, які підтверджують наявність чи відсутність у діях підсудного складу такого злочину, можуть бути встановлені висновком експерта або за допомогою актів документальної перевірки виконання податкового законодавства і ревізії фінансово-господарської діяльності.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа №160/7737/18) від 28.11.2018 дійсно було скасовано наказ про призначення позапланової перевірки та податкові повідомлення рішення, але вказане рішення було прийнято суддею передчасно та не надано можливості працівнику юридичного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області надати докази, які підтверджують правомірність початку документальної перевірки та відповідно винесення за її результатами правомірних податкових повідомлень-рішень. Оскільки, суддею в один день було проведено підготовче судове засідання та відразу розпочато розгляд справи по суті не надавши можливості представнику ГУ ДФС у Дніпропетровській області фізично надати докази, які спростовували заяви позивача та відмовлено в задоволенні його клопотання про виклик додаткових свідків. Але, ГУ ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа №160/7737/18) від 28.11.2018 подано апеляційну скаргу, яка на теперішній час розглядається по суті Третім апеляційним адміністративним судом.

Крім того, прокуратурою Дніпропетровської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000066 від 01.08.2018 та відповідно факту незаконного внесення відомостей до ЄРДР встановлено не було.

Факти щодо нібито незаконних дій заступника начальника СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_16 пов`язаних зі сплатою ним в банківських установах від ГУ ДФС у Дніпропетровській області судового збору для подання апеляційної скарги по справі №160/7737/18, також не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_22 являється працівником ГУ ДФС у Дніпропетровській області та сплата судового збору в банківських установах від ГУ ДФС у Дніпропетровській області не є незаконною дією. Крім того, ОСОБА_22 сплатив судовий збір не за власний кошт, як зазначає адвокат ОСОБА_3 .

Також, адвокат ОСОБА_3 в Третьому апеляційному адміністративному суді заявляв клопотання щодо закриття апеляційного провадження у справі №160/7737/18 у зв`язку із сплатою судового збору заступником начальника СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_23 . Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів не встановила в даних обставинах порушень норм діючого законодавства та відмовила в його задоволенні.

Факт здійснення слідчим тиску та залякування осіб, які були присутні в ході обшуку офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1 також не відповідає дійсності. Адвокатом ОСОБА_3 було отримано пояснення від свідків обшук (працівники офісу), які зазначили, що в ході слідчої дії працівниками податкової міліції були допущені численні порушення норм КПК України. Вказані пояснення були направлені адвокатом керівництву ДФС України, яке в подальшому їх направило до СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області для долучення до матеріалів кримінального провадження та проведення перевірочних заходів. У зв`язку з чим, слідчим були вжиті заходи щодо допиту в якості свідків осіб, які надали адвокату в поясненнях неправдиві показання щодо обшуку (наприклад, в поясненнях зазначено: в ході обшуку проводились обшуки осіб, а насправді особистий обшук осіб не проводився; проведено обшук робочих місць адвокатів, а насправді їх робочі місця не обшукувались; не допущено до обшуку адвоката, але обшук було розпочато за участю адвоката та ще одного адвоката було допущено в ході обшуку; нікого не ознайомлено з ухвалою суду на обшук, але на початку обшуку ухвала суду була оголошена головному бухгалтеру одного із підприємств та присутньому адвокату; та інші неправдиві факти). Крім того, деякі опитувані адвокатом особи взагалі не могли бути обізнаними про деякі обставини щодо яких давали свідчення, оскільки не являлись учасниками обшуку. Також слід зазначити, що всі пояснення написані однотипно для всіх осіб, як для тих, які постійно були присутні в ході обшуку, так і осіб, які лише залучались до обшуку їх робочих кабінетів, столів та не бачили всієї слідчої дії.

В ході допитів вказаних осіб слідчим необхідно було встановити причини надання неправдивих пояснень адвокату щодо обшуку, оскільки всі зазначені ними неправдиві факти не підтверджуються відеозаписом з обшуку. При цьому, в ході допиту в якості свідків вказаних осіб (допитано лише дві особи) ніякого тиску та залякування від слідчого не було, на допит вони прибули з адвокатом ОСОБА_3 та відмовились від надання показань згідно ст. 63 Конституції України. Таким чином, вказані адвокатом факти щодо тиску та залякування осіб зі сторони слідчого також не відповідають дійсності та є наклепом на слідчого.

Таким чином, на думку прокурора та слідчого, вищевикладені обставини ніяк не свідчить про неупередженість слідчого при здійсненні ним досудового розслідування та не можуть бути підставою для його відводу від подальшого проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 01.08.2018. Також їм очевидно, що заява адвоката про відвід слідчому є лише одним із способів захисту посадових осіб TOB «Форт Стіл» та намагання відсторонити від розслідування кримінального провадження №0000066 від 01.08.2018 слідчого, яким в ході досудового розслідування відносно них встановлено докази та встановлюються на теперішній час, які свідчать про їх злочинну діяльність. Також вказані дії посадових осіб TOB «Форт Стіл» та їх адвоката здійснюються з метою затягування досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши сторони, вивчивши та проаналізувавши заяву про відвід слідчого, додані до неї матеріали, приходить до наступного.
Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу, слідчий суддя виходить з того, що порядок відводу слідчого від участі у кримінальному провадженні врегульований ч. 1 ст. 77 КПК України, відповідно до якої прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справах «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

В даному випадку постало питання надання оцінки діям представників органу досудового розслідування щодо їх неупередженості при розслідуванні кримінального провадження. Надаючи таку оцінку, зокрема щодо дій слідчого ОСОБА_5 , враховуючи пряме звинувачення останнього в скоєнні кримінального правопорушення, яке висунула свідок ОСОБА_17 під присягою в судовому засіданні при її допиті, у сукупності із висновками психофізіологічної експертизи цього свідка із застосуванням комп`ютерного поліграфа, за наслідками якої встановлено, що її твердження про вимагання неправомірної вигоди слідчим ОСОБА_5 , є правдивими та не видуманими (а.с.75-102), слід дійти висновку, що ці обставини дійсно можуть викликати певні сумніви в об`єктивності та неупередженості слідчого. До таких сумнівів підводить також й факт колективного звернення свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_24 , ОСОБА_15 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 до слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_30 про тиск на них з боку слідчого ОСОБА_5 , який, за їх твердженням намагався їх допитати у кримінальному провадженні №0000066 від 01.08.2018 за ч.1 ст.212 КК України з приводу свідчень, які вони дали як свідки в рамках кримінального провадження №001471 від 23.11.2018 за ч.1 ст.365 КК України, що розслідує ДБР за фактом можливого перевищення влади та службових повноважень слідчими СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області (а.с.74)

При цьому слідчий суддя наголошує на тому, що це зовсім не означає доведеності факту вчинення слідчим ОСОБА_5 правопорушення, у якому його звинувачує ОСОБА_17 та незаконності дій цього слідчого при допиті зазначених свідків, однак задля усунення будь-яких сумнівів у його неупередженості, він має бути відведений від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 01.08.2018 за ч.1 ст.212 КК України.

Доходячи до такого висновку, слідчий суддя виходить з наступного.

Значення неупередженого досудового розслідування варто оцінювати в контексті забезпечення реалізації права на справедливий розгляд (ст.6 Європейської конвенції з прав людини). Адже хоча буквально в цій статті мова йде про справедливість судового провадження, до орбіти оцінки в контексті дотримання цієї статті в перебігу конкретних проваджень належить і досудове розслідування як невід`ємний етап кримінального процесу.

Положення про те, що справедливість під час провадження необхідно оцінювати, беручи до уваги весь процес у цілому, є однією з усталених правових позицій Європейського Суду з прав людини, яку цей судовий орган висловлював в низці своїх рішень. Зокрема, стосовно дотримання п.?п.«а» п.3 ст.6 Європейської конвенції з прав людини, Європейський Суд з прав людини зазначив, що у кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення у справі «Dallos v. Hungary» від 01.03.2001 № 29082/95, п. 47, «Pelissier and Sassi v. France» від 25.03.1999 № 25444/94, п. 52; рішення у справі «Mattoccia v. Itali» від 25.07.2000 № 23969/94, п. 58). Крім того, Європейський Суд з прав людини нагадав, що положення п.?п.«а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті.

Отже, об`єктивне (за термінологією чинного КПК «неупереджене») розслідування є однією з необхідних умов здійснення справедливого судового розгляду в тому розумінні, яке цьому поняттю надає Європейська конвенція з прав людини та практика її застосування.

За таких умов, діяльність слідчих, які проводять досудове розслідування в контексті наявності підстав для їх відводу, має оцінюватись за аналогією із наявністю підстав для відводу суддів від розгляду справ.

Натомість, відповідно до положення ст.3 Європейського статуту судді, суддя не тільки повинен бути неупередженим але й має сприйматися будь-ким, як неупереджений, а відповідно до положення п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Виходячи з вищенаведеної позиції Європейського Суду з прав людини, аналогічні вимоги мають висуватися й до слідчого, який проводить досудове розслідування.

В судовому засіданні прокурором надано постанову начальника СУ ФР ГУ ДФС у Дніпроетровській області від 27.05.2018 про створення слідчої групи для розслідування кримінального провадження №0000066 від 01.08.2018 за ч.1 ст.212 КК України у іншому складі, до якої слідчі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та заступник начальника СУ ФР ГУ ДФС у Дніпроетровській області ОСОБА_7 не входять, ці відомості внесені до ЄРДР.

Надаючи оцінку цьому процесуальному документу, слідчий суддя зазначає, що він не містить періоду, або строку, на який слідчий ОСОБА_5 не буде входити до складу слідчої групи, а отже, наявність такої постанови не заважає залучити останнього до проведення досудового розслідування знову у будь-який час, що знову може викликати сумніви у неупередженості досудового розслідування з наведених вище підстав. За таких умов, слідчий суддя вважає, що наявність постанови від 27.05.2018 про зміну складу слідчої групи у кримінальному провадженні №0000066 не перешкоджає відводу слідчого ОСОБА_5 від розслідування цього провадження задля унеможливлення його участі в розслідуванні на майбутнє з вишенаведених підстав.

Стосовно відводу слідчого ОСОБА_6 та заступника начальника СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_7 , слідчий суддя доходить до висновку про те, що доводи заявника про їх упередженість не є переконливими та зводяться до незгоди із їх діями. Зокрема, факт сплати ГУ ДФС в Дніпропетровські області через ОСОБА_7 судового збору за подання апеляційної скарги у справі №160/7737/18 (а.с.36-38), зовсім не означає, що останній має якусь особисту зацікавленість у наслідках розгляду цієї справи та наслідках розслідування кримінального провадження №0000066, оскільки він є працівником ГУ ДФС в Дніпропетровські області, та цей орган має право самостійно визначатися із способом реалізації наданих йому повноважень та виконання покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, в частині відвіду від досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 01.08.2018 за ч. 1 ст. 212 КК України слідчого ОСОБА_6 та заступника начальника СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_7 має бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 80 81, 83, 110, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Адвокатського об`єднання «ДЕ-ФАКТО» ОСОБА_3 про відвід слідчих з ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та заступника начальника СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_7 від досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 01.08.2018 за ч. 1 ст. 212 КК України, - задовольнити частково.

Відвести від досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 від 01.08.2018 за ч. 1 ст. 212 КК України слідчого з ОВС відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_5 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1