Справа № 184/672/19
Номер провадження 1-кп/184/133/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000173 від 03.03.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, громадянин України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

учасники кримінального провадження: - прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

02.03.2019 приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_3 проходив біля будинку № 1 розташованого по вул. Гагаріна м. Покров Дніпропетровської області, де на землі біля дерева побачив прозорий сліп пакет, з речовиною зелено-коричневого кольору у подрібненому стані, який вирішив взяти та перевірити його вміст. Піднявши даний сліп пакет, ОСОБА_3 оглянув його та виявив, що його вмістом є речовина зелено-коричневого кольору, рослинного походження у подрібненому стані. Зрозумівши, що вмістом сліп пакету є наркотичний засіб, обіг якого заборонено - «канабіс», у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання вказаного наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту.

В цей же день та час, ОСОБА_3 , знаходячись там же, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого заборонено - «канабіс», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 2, 7, 12, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, якими встановлено правовий режим обігу наркотичних та психотропних засобів в Україні, діючи умисно, знайдений ним наркотичний засіб «канабіс», який знаходився у сліп пакеті, поклав до лівої внутрішньої кишені одягненої на ньому куртки, з метою подальшого незаконного зберігання вказаного наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту.

02.03.2019 о 10 годині 55 хвилин, на території КЗ «ЦМЛ м. Покров`ДОР», який розташований по вул. Медична, 19 м. Покров Дніпропетровської області, працівниками Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ст. ст. 260-264 КУпАП затримано ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП. Під час особистого огляду ОСОБА_3 у лівій внутрішній кишені одягнутої на ньому куртки, виявлено сліп пакет, в якому знаходилась речовина зелено-коричневого кольору, рослинного походження у подрібненому стані.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1/8.6/840 від 07.03.2019, надана на дослідження 06.03.2019 речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору, масою 15,868 г. вилучена у ОСОБА_3 , є «канабісом», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса «канабіса» в перерахунку на висушену речовину становить 14,598 г. Відповідно до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «канабіс» віднесений до наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Під час судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що він дійсно зранку навесні 2019 року (точної дати не пам`ятає) йшов по вул. Гагаріна м.Покров, де біля покинутої будівлі «Дім побуту» під деревом побачив невеликий запакований пакет зеленуватого кольору. Оскільки він раніше вживав наркотичні засоби, зрозумів, що вмістом пакету є канабіс. Зазначений наркотичний засіб він поклав до кишені вдягненої на нього куртки для подальшого особистого вживання, та пішов в сторону лікарні, де на перехресті був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України. Під час особистого огляду в нього було виявлено пакет з канабісом, після чого викликано слідчо-оперативну групу та запрошено понятих, в присутності яких вилучено зазначений наркотичний засіб. В подальшому, він показав слідчому, де знайшов пакетик з наркотичним засобом та всіляко сприяв слідчим діям. У вчиненому розкаюється, про кримінальну відповідальність за придбання та зберігання наркотичних засобів був обізнаний.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, судом визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; наявність пом`якшуючих обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючий, характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра, фтизіатра та інфекціоніста не перебуває, та знаходиться на обліку у лікаря нарколога, перебуває на програмі замісної підтримувальної терапії для наркозалежних осіб.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових злочинів, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.
Приймаючи до уваги вищевикладене, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, враховуючи особу винного, зокрема відсутність джерел доходів у обвинуваченого, постійного місця роботи, що виключає можливість застосування інших видів покарання, передбачених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Також суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде домірним покаранням вчиненому злочину, відповідати превентивним цілям кримінального Закону, а тому вважає за можливе застосувати до обвинуваченого норми ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 14,598 г., який знаходиться в спец пакеті № 3976612 та зберігається в камері схову Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1