ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/4997/19 (пр. № 1-кп/201/736/2019), відомості про яке 26 лютого 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000486, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 20 травня 2015 року вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді вісімдесяти годин громадських робіт; 22 червня 2015 року вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 70,75 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком два роки; 23 червня 2015 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 70,75 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком два роки; 11 травня 2017 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у вигляді двох років одного місяця позбавлення волі; 28 вересня 2017 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до двох років одного місяця позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 14 грудня 2017 року на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році»; 21 лютого 2019 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік шість місяців; 29 березня 2019 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі; 29 травня 2019 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі; 04 серпня 2019 року вироком АмурНижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі; 16 серпня 2019 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 17 лютого 2019 року близько 17 години 55 хвилин, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , а саме у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (ФОП ОСОБА_5 ), побачив на торгівельних стендах майно ФОП ОСОБА_5 , а саме: пуховик чоловічий марки «Adidas» та брюки чоловічі марки «Puma», які визначив об`єктами свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинюючи кримінальне правопорушення повторно, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу взяв руками зі стендів магазину вищевказані пуховик чоловічий марки «Adidas», вартістю 4 658, 33 грн та брюки чоловічі марки «Puma»,вартістю 1 658, 33 грн, які заховав у сумку, яку тримав при собі.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 з викраденим майном покинув магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тобто з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши ФОП ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму, згідно з висновком експерта № 1916-19 від 17.04.2019 року - 6 316, 66 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючої покарання обвинуваченого обставини, передбаченої ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретним його обставинам і наслідкам, розміру викраденого майна, даним про особу останнього, який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в той же час, ніде не працює і не має постійного заробітку, раніше був судимий за аналогічні кримінальні правопорушення і не зробив для себе належних висновків, що вказує на його стабільну злочинну спрямованість, а також обставинам, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у зв`язку із чим, сукупність всіх цих даних свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75 КК України, а призначене покарання у виді позбавлення волі буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також повністю відповідатиме вимогам ст. 65 КК України і принципам індивідуальності, справедливості, достатності і розумності.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 16 серпня 2019 року був засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного цим вироком покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року у виді двох років шести місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили, зарахувавши у строк призначеного йому покарання частково відбуте ним покарання за попереднім вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2019 року.

Речові докази диск DVD-RW з відеозаписом з камер відеоспостереження зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 314,00 грн. (триста чотирнадцять гривень).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1