Дата документу 22.07.2019
Справа № 334/8562/17
Провадження № 1-кп/334/171/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.06.2017 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.186 КК України до 200 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27.06.2017, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

19.10.2017 року, провідним - інспектором Дніпровського районного сектору Запорізького міськрайонного відділу уповноваженого органу з питань пробацїї ОСОБА_5 ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбуття покарання, а також ОСОБА_4 був попереджений, що у разі ухилення від відбування покарання, на підставі ч. 2 ст. 398 КК України, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності.

19.10.2017 року, ОСОБА_4 видано направлення до КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» Запорізької обласної ради, де він мав ~ збувати покарання у виді громадських робіт з 20.10.2017 року на підстанції швидкої медичної допомоги Дніпровського району (Лівобережна) по вул. С. Meдведєва, 18 в м. Запоріжжя. Однак на відпрацювання він у зазначений день не вийшов, про причини неявки не повідомив.

За час перебування на обліку у Дніпровському PC ЗМРВ уповноваженого органу з питань пробації, ОСОБА_4 не відпрацював жодної години, до відбування призначеного покарання у вигляді громадських робіт фактично не приступив.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи особою, засудженою вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя до покарання у виді 200 годин громадських робіт, діючи умисно, маючи умисел направлений на ухилення від відбування вказаного виду покарання, в порушення затвердженого графіку його відбування не приступив та протягом зазначеного періоду без поважних причин жодного разу не вийшов на громадські роботи, тим самим ухилився від відбуття покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Крім того, 12.12.2017 приблизно о 09 годині 43 хвилини ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, знаходячись у торговій залі магазину «Траш №12», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, 14, таємно викрав майно, яке належить ТОВ «Траш» (), а саме: Дві пляшки горілки «Фінляндія», об`ємом по 0,5 літрів, вартістю 131 гривня 20 копійок без урахування ПДВ та 262 гривні 40 копійок без урахування ПДВ за дві пляшки, які знаходились на торговому прилавку з алкогольними напоями. Далі ОСОБА_4 заволодівши вказаним товаром поклав його собі під куртку та направився до касової зони. Будучи впевненим, що його дії ніким не помічені, безперешкодно проніс вищевказане майно через касову зону магазину, при цьому не розрахувавшись за товар, направився до виходу з магазину, але неправомірні дії були помічені працівником магазину «Траш №12». Тим самим, ОСОБА_4 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєних кримінальних правопорушеннях, які йому інкримінують, визнав у повному обсязі, та підтвердив, обставини, викладені в обвинувальних актах, що дійсно він скоїв крадіжку спиртного у магазинах для власного вжитку, Крім того пояснив, що не відпрацював громадські роботи, оскільки був сімейний конфлікт на даний час щиро розкаявся у скоєному.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушеннях в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний ОСОБА_4 злочин за ч.2 ст.185 КК України тач.2 ст.389 КК України до злочину невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше судимий, скоїв кримінальні правопорушення не відбувши покарання у виді громадських робіт, офіційно не працевлаштований, на диспансерному обліку в психіатричному диспансері не перебуває, свою вину в вчинених кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, в скоєному щиросердно розкаявся, відшкодував матеріальну шкоду шляхом повернення майна.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування заподіяної шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_4 враховуючи обставини вчиненого, його відношення до скоєного, суд вважає, необхідним призначити покарання в межах санкцій відповідного закону про кримінальну відповідальність за якими обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності, та остаточно визначити покарання обвинуваченому на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки на думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394,474, 475 КПК України,суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.389, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі,

за ч.2 ст. 389 КК України (два) року обмеження волі, що відповідає відповідно до ст..72 ч.1 КК України 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком два роки, поклавши на нього виконання обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1