Справа № 303/5499/19
Провадження № 1-кп/303/648/19
ряд. стат. звіту №116
ВИРОК
23 серпня 2019 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному 13 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Баркасово Мукачівського району Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з неповною середньою освітою, вдови, пенсіонерки, раніше не судимої,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.205-1 Кримінального кодексу України, -

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2019 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 13 серпня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному 13 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.205-1 Кримінального кодексу України.
На підставі обвинувального акту судом встановлено, що ОСОБА_3 11.07.2018 умисно, з метою отримання благодійної допомоги в сумі 4,2 млн. грн. від БО БФ «Закарпатський центр підтримки спортсменів та футболістів» (код за ) внесла завідомо неправдиві відомості до документів, які відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» №755-ІV від 15.05.2003 (із змінами) подаються державному реєстратору для проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця, а саме заяву про державну реєстрацію фізичної особи-підприємцем від 11.07.2018, тим самим внесла у них завідомо неправдиві для себе відомості щодо реєстрації себе фізичною особою-підприємцем, оскільки наміру здійснювати підприємницької діяльності не мала.
Згідно пп.1 п.1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15 травня 2003 року №755-ІV (далі - Закон №755-ІV) заява про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем від 11 липня 2018 року за формою 10, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 18 листопада 2016 за №3268/5, є документом, який подається заявником для державної реєстрації фізичної особи підприємцем.
ОСОБА_3 всупереч п.п.8 п.1 ст.1 Закону №755-ІУ, не будучи заявником, тобто фізичною особою, яка має намір стати підприємцем, підписала вищевказану заяву, у графі "(підпис)" із зазначеним кодом економічної діяльності 01.11, не маючи наміру здійснювати підприємницьку діяльність, зокрема займатись вирощувати зернові культури (крім рису), бобові культури і насіння олійних культур, проте переслідуючи корисливу мету - отримати від гр. ОСОБА_7 грошову винагороду в сумі 1500 грн..
У подальшому, в період з 11.07.2018 та до моменту державної реєстрації припинення підприємницької діяльності 25.06.2019 року, ОСОБА_3 підприємницької діяльності не здійснювала, зокрема вирощуванням зернових культур (крім рису), бобових культур і насінням олійних культур не займалася, податкову звітність фізичної особи - підприємця не складала та до територіальних підрозділів Державної фіскальної служби України не подавала.
Таким чином, ОСОБА_3 , умисно з корисливих мотивів отримати грошову
винагороду в сумі 1500 грн., не маючи наміру стати підприємцем та займатись
самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською
діяльністю, задля досягнення економічних і соціальних результатів та
одержання прибутку, всупереч, п.п.8 п.1 ст.1 Закону №755-ІV, підписала заяву
про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем від 11 липня 2018 року у
графі "(підпис)" із зазначеним кодом економічної діяльності 01.11, наслідком
чого стало внесення 11 липня 2018 року до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису
2 022939 про проведення державної реєстрації фізичної особи -
підприємця.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.205-1 КК України, як підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб підприємців.
13 серпня 2019 року у приміщенні прокуратури Закарпатської області в м.Ужгород, вул.. Коцюбинського, 2, у кабінеті № 504, між прокурором прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000030 та підозрюваною у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
У відповідності до умов вказаної угоди прокурор та підозрювана дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 , а також щодо призначення їй відповідної міри покарання.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України, зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; співпрацювати з органами досудового розслідування у викритті винних осіб.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та підозрювана ОСОБА_3 , узгодили міру покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, а саме: за ч.1 ст. 205-1 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних доходів громадян, що становлять 8500,00 грн..
Під час підготовчого судового засідання прокурор зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та надала суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що вона повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які їй роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачена вказала, що вищезазначена угода укладена нею з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.
Під час підготовчого судового засідання захисник зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з пунктом першим частини третьою статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ст.469 Кримінального процесуального кодексу України).
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1, 4 частини четвертої ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною другою ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винною, згідно з положеннями ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваною та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої санкцією частини 1 статті 205-1 Кримінального кодексу України.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази підлягають вирішенню згідно вимог ст.. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 8, 22, 26, 314, 369, 370, 371, 373, 374, 469, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 серпня 2019 року у приміщенні прокуратури Закарпатської області в м.Ужгород, вул.. Коцюбинського, 2, у кабінеті № 504, між прокурором прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000030 та підозрюваною у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 ..
ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 ст. 205-1 Кримінального кодексу України, та призначити їй узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості від 13 серпня 2019 року міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних доходів громадян, що становлять 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.00 коп..
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду в порядку, передбаченому ч.4 ст.394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1