Провадження №1-кп/447/98/19
Справа №447/3013/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.06.2019 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під №0000603 від 09.12.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Устя, Миколаївського району, Львівської області, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 09.12.2018 о 04-56 год., перебуваючи в нічному клубі "Прайм", за адресою: пл. Ринок, 26 "в" у м. Миколаєві Львівської області, маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, викрав мобільний телефон марки "Huawei", моделі "ATH-UL01", вартістю 1091,67 грн. (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №9/73 від 18.12.2018). В даному мобільному телефоні знаходилась картка мобільного оператора "Київстар" за номером НОМЕР_1 , вартістю 50 грн., який належить ОСОБА_6 , чим спричинено їй матеріальну шкоду на загальну суму 1141,67 грн. Викрадене майно ОСОБА_5 зберігав за місцем проживання в с. Устя Миколаївського району Львівської області та в подальшому - 09.12.2018 добровільно видав працівникам поліції в приміщенні службового кабінету Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчиненому повністю визнав, просив суворо не карати, вказав, що дійсно 09.12.2018 вчинив крадіжку вищевказаного мобільного телефону.

В судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копію паспорта ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 ; довідку-характеристику з місця проживання, згідно з якою обвинувачений громадський порядок не порушує, скарги на його поведінку не надходили, такий зарекомендував себе з позитивної сторони; довідки про те, що ОСОБА_5 не числиться на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та беручи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися. Оцінивши встановлені по справі обставини та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_5 вчинив злочин, який віднесений до категорії середньої тяжкості.

Згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушеннь.

За таких обставин суд, заслухавши прокурора, який просив призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та захисника, яка просила призначити обвинуваченому мінімальний розмір штрафу, вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати у межах санкції статті, за якою кваліфікується злочин у виді штрафу.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати за проведення експертизи.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень.

Скасувати ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_7 від 10.12.2018 про арешт майна.

Речові докази по справі : мобільний телефон марки "Huawei", моделі "ATH-UL01", серії "Shot X" у металевому корпусі золотистого кольору разом із сім-картою мобільного оператора "Київстар" за номером НОМЕР_1 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , остаточно повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 858 грн.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1