Дата документу 17.07.2019 Справа № 314/1151/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 314/1151/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1085/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянула 17 липня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 березня 2019 року про відмову у застосуванні Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, уродженця м. Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання у Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)», надійшло клопотання про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області
від 26 березня 2019 року:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№ 101)», про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» відмовлено.

Обґрунтовуючи вказане рішення, суд зазначив, що ОСОБА_7 був затриманий 29.01.2018 року, тобто після набрання вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.12.2017 року законної сили, що не передбачає застосування ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року.

Крім того, щодо обчислення строку остаточного покарання за сукупністю вироків, передбаченого ст. 71 КК України, період часу покарання, відбутого за попереднім вироком (в даному випадку за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.12.2017) не зараховується в строк остаточного покарання. Оскільки обчислення строку остаточного покарання проводиться з моменту винесення нового вироку (в даному випадку з 26.04.2018) з урахуванням часу утримання особи під вартою, а по останній справі запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 не застосовувався.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 не погоджується з оскаржуваною ухвалою, просить щоб початок його строку відбуття покарання обчислювався з моменту взяття його під варту, тобто з 29.01.2018 року, коли він утримувався в слідчому ізоляторі, а не з моменту винесення останнього вироку, що відповідатиме законам України.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений та його захисник у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За змістом заяви засудженого, поданої в порядку ст. 537 КПК України до Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_7 , не погоджуючись із зарахуванням у строк відбуття покарання терміну ув`язнення, починаючи з 26.04.2018 року, вважає необхідним у строк відбуття покарання зарахувати термін перебування його під вартою з початкової дати 10.02.2018 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 цією початковою датою вважає 29.01.2018 року.
Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 був затриманий на підставі вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.12.2017 року, який набрав законної сили - 29 січня 2018 року (а.п. 60).
Отже, відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» перебування ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі після набрання вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.12.2017 року законної сили не підлягає зарахування за правилами ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Крім того, ОСОБА_7 знову засуджений вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.04.2018 року за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.12.2017 року та визначено остаточне покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі, ухвалено строк відбування покарання відраховувати з 26.04.2018 року (а.п. 35-38). Вирок набрав законної сили 30.05.2018 року (а.п. 66).
Згідно матеріалів провадження заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у вигляді запобіжного заходу не застосовувалися (а.п. 7).
Отже відповідно до положень ст. 71 КК України обчислення ОСОБА_7 строку остаточного покарання проводиться з 26 квітня 2018 року, тобто з моменту проголошення вироку, оскільки в останнього кримінальному провадженні ОСОБА_7 під вартою не утримувався, що не передбачає обчислення йому строку відбуття покарання з моменту взяття його під варту за попереднім вироком, тобто з 29.01.2018 року, про що фактично йдеться в апеляційній скарзі.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, оскільки затримання ОСОБА_7 мало місце не внаслідок застосування запобіжного заходу, а з метою виконання вироку, відповідно якого ОСОБА_7 і відбував покарання.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 березня 2019 року про відмову у застосуванні Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» відносно засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4