Справа№750/4769/16-к
Провадження №1-кп/751/100/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2019 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000029 від 11.03.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України -

за участю: прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшов обвинувальний акт, згідно ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 08.12.2017 року, затверджений заступником військового прокурора Чернігівського гарнізону ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000029 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник ОСОБА_5 заявили відвід прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , в порядку ст.77 КПК України, оскільки останній є військовим прокурором і не має права підтримувати державне обвинувачення у даному кримінальному провадженні. Зазначив, що відповідно до наказу № 12 нг від 29.08.2014 року «Про особливості діяльності військових прокуратур» до повноважень військового прокурора не входить процесуальне керівництво у кримінальному провадженні слідство у якому здійснює слідчий підрозділ Національної поліції України, фігурантом у якому є цивільна особа та злочин скоєно не на території військового об`єкту і відповідно до повноважень якого не входить підтримання державного обвинувачення в суді. Незаконність підтримання державного обвинувачення в суді, крім того підтверджується листом Першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_7 , висновком науково-правової експертизи Інституту держави і права ім. В.М. Корецького. Також, ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.11.2017 року прокурора ОСОБА_6 , який є заступником прокурора військової прокуратури Чернігівського гарнізону, та ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 29.01.2018 року прокурора ОСОБА_8 відведено від участі у даному кримінальному провадженні. Ухвалою слідчого Новозаводського районного суду м.Чернігова від 07.02.2018 року зобов`язано уповноважених посадових осіб прокуратури Чернігівської області внести до відомості ЄРДР про вчинене ОСОБА_6 та ОСОБА_9 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.365 КК України. Таким чином, військові прокурори ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та всі військові прокурори заінтересовані в продовженні своєї незаконної діяльності, результатах кримінального провадження та існують інші обставини, що викликають сумніви в їх неупередженості. Крім того, вважають, що керівники військової прокуратури ОСОБА_8 , ОСОБА_6 беззаперечно будуть впливати на своїх підлеглих військових прокурорів, які зобов`язані відповідно до наказу Генерального прокурора України № 4 гн від 19.12.2012 року узгоджувати свою процесуальну діяльність з керівником прокуратури і відповідно підлеглий не може бути неупередженим. Також, обвинувачений доповнив, що наказ Генерального прокурора України № 4 гн не підлягає реєстрації в органах Мінюсту. Отже, з метою недопущення сумнівів в об`єктивності та неупередженості процесуального прокурора, в інтересах правосуддя та учасників процесу просять заяву про відвід прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

Потерпілий в підготовче судове засідання не прибув, про день та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що відсутні підстави для його відводу. Вважає, що заява про відвід прокурора спрямована на затягування розгляду справи.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, щодо заяви ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_4 дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про прокуратуру» систему прокуратури України становлять: Генеральна прокуратура України; регіональні прокуратури; місцеві прокуратури; військові прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

До військових прокуратур належать Головна військова прокуратура (на правах структурного підрозділу Генеральної прокуратури України), військові прокуратури регіонів (на правах регіональних), військові прокуратури гарнізонів та інші військові прокуратури (на правах місцевих). У разі якщо в силу виключних обставин у певних адміністративно-територіальних одиницях не діють органи прокуратури України, які мають здійснювати там нагляд, за рішенням Генерального прокурора виконання їх функцій може покладатися на військові прокуратури.

Утворення, реорганізація та ліквідація військових прокуратур, визначення їх статусу, компетенції, структури і штатів здійснюються Генеральним прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України.

Положеннями ч.5 ст.36 КПК України передбачено, що генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування. Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Відповідно до ч.1 ст.77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до постанови виконуючого обов`язки військового прокурора Чернігівського гарнізону ОСОБА_10 від 17.09.2019 року, змінено групу прокурорів, які здійснюють повноваження у даному кримінальному провадженні та включено до її складу ОСОБА_4 .

Обвинувачений у заяві про відвід прокурора ОСОБА_4 не навів обґрунтованих підстав для відводу, визначених ст. 77 КПК України, та не довів ту обставину, що прокурор ОСОБА_4 у даному провадженні якимось чином зацікавлений в розгляді даного кримінального провадження або є будь-які обставини, що викликають сумніви у його неупередженості. На стадії підготовчого судового засідання, відповідно до положень ст.314 КПК України не здійснюється оцінка доказів, яка повинна надаватися під час розгляду кримінального провадження, а приймається рішення передбачені ч.3 ст.314 КПК України.

Отже, будь-які об`єктивні підстави для відводу прокурора у цьому кримінальному провадженні відсутні, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 7, 77, 80, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000029 від 11.03.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на остаточне судове рішення першої інстанції у цьому провадженні.

Суддя ОСОБА_1