Провадження № 1-кп/344/830/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, має на утримані двох малолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо подружжя та колишнього подружжя, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 у період часу з 26.01.2019 до 09.08.2019, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного та фізичного страждання, на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство над своєю дружиною ОСОБА_6 , що призвело до її психологічних, фізичних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Зокрема, 26.01.2019 близько 23 год ОСОБА_7 , знаходячись за місцем спільного проживання з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 дії психологічного та фізичного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та нанесенні удару по обличчю потерпілій, у результаті яких було спричинено фізичний біль, за що 28.02.2019 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Також, 11.03.2019 близько 20 год 25 хв ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами та погроз фізичною розправою, за що 18.04.2019 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Крім того, 09.08.2019 близько 21 год 30 хв ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої, за що 20.08.2019 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Отже, вказаними насильницькими діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 систематичні фізичні та психологічні страждання, що виразилися в спричиненні фізичного болю, словесних образах, погрозах, приниженні, які викликали у ОСОБА_6 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєному визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, обвинувачений суду показав, що ОСОБА_8 була його дружиною, рішенням суду від 02.05.2019 шлюб між ними розірвано, однак на час інкримінованих подій проживали разом з нею та двома неповнолітніми дітьми у АДРЕСА_1 . Усі 3 випадки насильства щодо дружини вчинив у стані алкогольного сп`яніння. Так, у січні 2019 року дружина прийшла додому близько 4 ранку, тому виник конфлікт, під час якого виражався в її сторону ненормативною лексикою, погрожував фізичною розправою та вдарив її по обличчю. В березні 2019 та на початку серпня 2019 також в стані алкогольного сп`яніння конфліктував з ОСОБА_8 , оскільки напередодні прийшла додому дуже пізно, обзивав її ненормативною лексикою та погрожував фізичною розправою. Свідками психологічного насильства були їх малолітні діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , третього разу лише ОСОБА_10 . Фізичного насильства діти не бачили. Постановами Івано-Франківського міського суду за кожним фактом вчинення притягнутий до адміністративної відповідальності, призначено покарання у виді штрафу. Всі рішення суду набрали законної сили, не сплатив лише останній штраф. Має тимчасові заробітки, середньомісячний дохід становить близько 5 тис грн. У вчиненому щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілої, згідний із покаранням, запропонованим прокурором.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що цивільний позов не заявляє, претензій до обвинуваченого не має. Просила призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо подружжя та колишнього подружжя, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, не працює, неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання характеризується нейтрально, на диспансерних обліках ОНД та ОПНЛ №3 не перебуває; щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, а також вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та у присутності малолітніх дітей як обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Як вбачається з досудової доповіді про обвинуваченого, обвинувачений ОСОБА_7 неодружений, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштований, на життя заробляє на будівництві, а також виготовленням меблів. На даний час проживає разом із своєю дівчиною в її квартирі. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без позбавлення або обмеження його волі на певний строк та не становить небезпеки для суспільства (в тому числі для окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, що раніше не судимий, враховуючи його вік, щире каяття, позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання за вчинений злочин у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин, позицію потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченому волі, позицію обвинуваченого, що погодився із покаранням, запропонованим прокурором, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції ст.126-1 КК України у виді громадських робіт, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання - громадські роботи на строк 200 (двісті) годин.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_13