ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 109, ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лобва, Новолялінського району, Свердловської області, Російської Федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 109, ч. 1 ст. 263 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України виправдано, за недоведеністю вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.
ОСОБА_7 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 109 КК України виправдано, за недоведеністю вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.
Визнано винуватим ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109 КК України, ч. 3 ст. 109 КК України та призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст 109 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, без конфіскації належного йому майна;
- за ч. 3 ст. 109 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, без конфіскації належного йому майна.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109 КК України, ч. 3 ст. 109 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, без конфіскації належного йому майна.
Зараховано у строк відбуття призначеного покарання ОСОБА_8 , строк його попереднього ув`язнення в період з часу його затримання, тобто з 01.09.2014 року по 19.04.2016 року, включно, з врахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Звільнено ОСОБА_8 від відбуття призначеного йому покарання за даним вироком, з підстави його повного відбуття.
Визнано винуватим ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109 КК України.
Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст 109 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, без конфіскації належного йому майна.
Зараховано у строк відбуття призначеного покарання ОСОБА_7 , строк його попереднього ув`язнення в період з часу його затримання, тобто з 01.09.2014 року по 24.10.2014 року, включно, та з 22.12.2014 року по 19.04.2016 року, включно, з врахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Звільнено ОСОБА_7 від відбуття призначеного йому покарання за даним вироком, з підстави його повного відбуття.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
Судом першої інстанції ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнано винними у тому, що у липні 2014 року громадяни України ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , підтримуючи протиправну діяльність на території Донецької та Луганської областей озброєних терористичних груп (організацій) та їх ідею створення незаконних державних утворень «Донецька народна республіка» і «Луганська народна республіка», що підриває основи національної безпеки у державі, з метою дестабілізації суспільно-політичної ситуації у регіоні, вирішили здійснювати розповсюдження у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області матеріалів із закликами до вчинення дій з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади в Україні.
На виконання своїх злочинних намірів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, у той же період за невстановлених обставин у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області отримали у невстановленої слідством особи не менше 23 примірників друкованих матеріалів - газети «Новороссия» випуск № 4, друк яких здійснюється незаконною терористичною організацією - так званою «Донецькою народною республікою» (далі «ДНР»), в яких містилися заклики до населення України щодо вчинення дій з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади в Україні. При цьому з метою дотримання заходів конспірації у своїй протиправній діяльності вказані співучасники домовилися розповсюджувати газету «Новороссия» випуск №4 разом з виданням «Інформаційний бюлетень Дніпродзержинського міського комітету КПУ Прометей», яке виготовлялось (друкувалось за допомогою комп`ютерної техніки) ОСОБА_8 за місцем його мешкання, а саме: АДРЕСА_1 .
23.07.2014 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, на реалізацію зазначеного злочинного умислу, перебуваючи на площі Леніна у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, маючи при собі примірники друкованого видання «Інформаційний бюлетень Дніпродзержинського міського комітету КПУ Прометей», в яких всередині було вкладено друковане видання газети «Новороссия» випуск № 4, де ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , 23.07.2014 біля 14 години на площі Леніна м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в присутності останнього здійснив розповсюдження газети «Новороссия» випуск №4, а саме: передав один її примірник мешканцю м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області ОСОБА_12 разом з примірником друкованого видання «Інформаційний бюлетень Дніпродзержинського міського комітету КПУ Прометей», в якій ним було приховано матеріали вказаного вище друкованого видання «Новороссия» випуск №4, тим самим вчинив розповсюдження матеріалів із закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади.
У подальшому з метою недопущення розповсюдження матеріалів сепаратистського змісту ОСОБА_12 передав отриманий від ОСОБА_8 примірник видання «Новороссия» випуск №4 правоохоронним органам України.
Своїми діями ОСОБА_8 , які виразились у розповсюдженні матеріалів із закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади, вчинені за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109 КК України.
Своїми діями, ОСОБА_7 , які виразились у розповсюдженні матеріалів із закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади, вчинені за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109 КК України.
Далі, продовжуючи вищевказану протиправну діяльність, на виконання злочинних намірів, спрямованих на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, знаходячись 23.07.2014 біля 17 години на просп. Леніна м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, біля входу в супермаркет «АТБ» передав громадянам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 по одному примірнику газети «Новороссия» випуск № 4, тим самим вчинив розповсюдження матеріалів із закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади.
У подальшому, з метою недопущення розповсюдження матеріалів вказаного вище друкованого видання, ОСОБА_13 знищив примірник зазначеної вказаної газети «Новороссия» випуск № 4, а ОСОБА_15 передав отриманий від ОСОБА_8 примірник вказаного видання правоохоронним органам України.
Умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у розповсюдженні матеріалів із закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади, вчинені повторно, слід правильно кваліфікувати за ч. 3 ст. 109 КК України.
Інші екземпляри друкованого видання «Новороссия» випуск № 4 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зберігали за місцем свого мешкання, з метою подальшого розповсюдження мешканцям Дніпропетровської області, а саме: у ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 та у ОСОБА_7 АДРЕСА_3 з метою подальшого розповсюдження мешканцям Дніпропетровської області, де у ході обшуку 01.09.2014 за місцем мешкання ОСОБА_16 за вищевказаною адресою виявлено та вилучено 9 примірників газети «Новороссия» випуск № 4; у ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_1 , де у ході обшуку 01.09.2014 за місцем мешкання ОСОБА_8 за вищевказаною адресою виявлено та вилучено 11 примірників газети «Новороссия» випуск № 4.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що не маючи передбаченого законом дозволу, за невстановлених обставин у невстановленої слідством особи придбав ручну осколкову, наступальну гранату РГД-5 з запалом УЗРГМ-2 до неї, яка згідно з висновком судової вибухотехнічної експертизи № 70/26-169 НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області, є боєприпасами.
У подальшому ОСОБА_8 незаконно зберігав ручну осколкову, наступальну гранату РГД-5 з запалом УЗРГМ-2 до неї за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де вказаний боєприпаси було вилучено 01.09.2014 року у ході обшуку.
Таким чином, ОСОБА_8 без передбаченого законом дозволу придбав за невстановлених обставин та зберігав за місцем свого мешкання бойові припаси, які були вилучені у нього вдома 01.09.2014.
Умисні дії ОСОБА_8 , які виразилися у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України.
Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 109 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в тому, що далі, продовжуючи вищевказану протиправну діяльність, на виконання спільних злочинних намірів, спрямованих на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , знаходячись 23.07.2014 біля 17 години на просп. Леніна м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, біля входу в супермаркет «АТБ» передав громадянам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 по одному примірнику газети «Новороссия» випуск № 4, тим самим здійснив їх розповсюдження. При цьому ОСОБА_7 , який знаходився біля ОСОБА_8 , на виконання своєї ролі у вчинення злочину, закликав прохожих підходити до ОСОБА_8 та брати газети «Новороссия» випуск №4, читати і розповсюджувати їх серед своїх родичів, друзів і знайомих.
У подальшому, з метою недопущення розповсюдження матеріалів вказаного вище друкованого видання, ОСОБА_13 знищив примірник зазначеної вказаної газети «Новороссия» випуск № 4, а ОСОБА_15 передав отриманий від ОСОБА_8 примірник вказаного видання правоохоронним органам України.
Інші екземпляри друкованого видання «Новороссия» випуск № 4 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зберігали за місцем свого мешкання відповідно: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 з метою подальшого розповсюдження мешканцям Дніпропетровської області.
У ході обшуку 01.09.2014 за місцем мешкання ОСОБА_7 за вищевказаною адресою виявлено та вилучено 9 примірників газети «Новороссия» випуск № 4.
Таким чином, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області вчинив розповсюдження матеріалів громадянам ОСОБА_13 та ОСОБА_15 із закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади, а саме - газети «Новороссия» випуск № 4, друк яких здійснювався незаконною терористичною організацією - так званою «ДНР».
Умисні дії ОСОБА_7 , які виразились у розповсюдженні матеріалів із закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади, вчинені за попередньою змовою групою осіб, вчинені повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 109 КК України.
Крім того, встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 , не маючи передбаченого законом дозволу, за невстановлених обставин у невстановленої слідством особи придбав ручну осколкову, наступальну гранату РГД-5 з запалом УЗРГМ-2 до неї та зарядом вибухової речовини «Тротил» вагою 198,5 грамів, яка придатна для виробництва вибуху, які згідно з висновком судової вибухотехнічної експертизи № 70/26/23170 НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області, є боєприпасами.
У подальшому ОСОБА_7 незаконно зберігав ручну осколкову, наступальну гранату РГД-5 з запалом УЗРГМ-2 до неї та та зарядом вибухової речовини «Тротил» вагою 198,5 грамів за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , де вказані боєприпаси було вилучено 01.09.2014 року у ході обшуку.
Таким чином, ОСОБА_7 без передбаченого законом дозволу придбав за невстановлених обставин та зберігав за місцем свого мешкання бойові припаси, які були вилучені у нього вдома 01.09.2014, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
Умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України.

В апеляціях на вирок:
- обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109 КК України скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109 КК України за недоведеністю вчинення інкримінованого правопорушення.
Вирок суду в частині виправдання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України змінити, доповнивши мотивувальну частину вироку підставами для виправдання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України, зазначеними в апеляційній скарзі:
- відсутність доказів того, що вилучені корпус гранати РГД-5 зеленого кольору з маркуванням трикутник 190-77 Т із запалом до нього з маркуванням 141-77-УЗРГМ 583 та тротилова шашка, вагою 200 г, належать ОСОБА_7 ;
- відсутність доказів того, що корпус гранати РГД-5 зеленого кольору з маркуванням трикутник 190-77 Т із запалом до нього з маркуванням 141-77-УЗРГМ 583 несанкціоновано зникали з військової частини НОМЕР_1 ;
- порушена підслідність проведення досудового розслідування за ч. 1 ст. 263 КК України;
- виключити з числа доказів ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/14493/14-к, провадження № 1-кс/200/5130/14 від 19.08.2014 року (т. 2, а.кп. 56); протокол обшуку від 01.09.2014 року, проведений за місцем мешкання ОСОБА_7 у буд. АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_7 та ОСОБА_18 (т. 2, а.кп. 57-67); протокол огляду від 01.09.2014 року, складений слідчим ОСОБА_19 , яким оглядалися вибухові пристрої (т. 2, а.кп. 68-69); висновок судово-вибухотехнічної експертизи № 70/26/23 170 від 20.10.2014 року, наданий експертами НДЕКЦ при ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 (т. 2, а.кп. 15-26) додатково з підстав підписання Акту знищення вибухових речовин не всіма експертами, не відповідності упаковки, зазначеної після огляду речовин, упаковці, яку описують експерти.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що судом першої інстанції було допущено неповноту судового розгляду, яка полягала у відмові в наданні тимчасового доступу до речей і документів, а саме інформації з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Обвинувачений вказує, що судом першої інстанції було порушено порядок допиту свідків. Під час допиту свідків обвинувачення - ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 головуючим суддею порушено встановлений порядок допиту свідків, що виявилося в спонуканні свідків не відповідати на поставлені стороною захисту запитання.
Крім того, судом першої інстанції порушено право сторони захисту на перехресний допит в частині з`ясування достовірності показів свідка та можливості ним сприймати певні факти. Головуючим суддею проведено допит свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 до допиту їх прокурором та стороною захисту, чим суттєво порушено порядок отримання доказів.
Також судом першої інстанції в порушення вимог ст. 95 КПК, незаконно долучено до матеріалів справи протоколи допитів свідків, які були надані під час досудового розслідування, відтак суд вже упереджено сприймав покази свідків, оскільки сформував своє бачення подій, ще до безпосереднього їх допиту в судовому засіданні та керував процесом допиту свідків в інтересах сторони обвинувачення, фактично переклавши на себе функції державного обвинувачення, що свідчить про порушення судом принципу змагальності сторін.
Крім того, обвинувачений зазначає, що судом першої інстанції не дана належна оцінка всім доводам сторони захисту. Вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 предмети схожі на гранату РГД-5 та тротилову шашку не можна вважати такими, що належать останньому, оскільки згідно до проведеного огляду не виявлено відбитків пальців рук. Такі ж підстави не дають можливості стверджувати, що виявлені газети Новоросія за місцем мешкання ОСОБА_7 , належать саме йому. На даних газетах не було виявлено слідів відбитків пальців рук обвинуваченого. Дані газети були вилучені в сараї, до якого має доступ невизначене коло осіб, як членів родини так і зовсім сторонніх осіб.
Обвинувачений вказує, що у відповіді Центрального ракетно-артилерійського управління ЗС України № 342/2/13677 від 10.11.2014 року на запит слідчого було зазначено, що гранати перевірені за обліками та встановлено про перебування них на обліку військової частини НОМЕР_1 . З урахуванням документів наданих т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 разом з відповіддю від 09.12.2014 року № 5564 на адвокатський запит ОСОБА_28 , а саме відповідно до роздаточно-здаточних відомостей, жодної з виданих гранат із запалами не втрачено та не викрадено, що спростовує висновки сторони обвинувачення про виявлення бойової гранати із запалом вдома у ОСОБА_8 чи ОСОБА_7 .
Також обвинувачений вказує, що газета Новоросія ОСОБА_7 23.07.2014 року в період часу з 14 до 17 години просто фізично не могла бути розповсюджена, оскільки згідно з результатами тимчасового доступу до інформації операторів мобільного зв`язку встановлено, що свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , ОСОБА_13 , які згідно до обвинувального акту в період часу з 14 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. 23.07.2014 року отримали від ОСОБА_8 та ОСОБА_7 газету Новороссия, але фактично 23.07.2014 року зазначені особи взагалі не перебували за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр-т. Леніна, 32-а біля супермаркету АТБ у вказаний час.
В матеріалах справи знаходиться протокол огляду від 25.11.2014 року, згідно якого абонент НОМЕР_2 ОСОБА_7 , оператора мобільного зв`язку «LIFE» TOB ACTEЛІТ, станом на 23.07.2014 року знаходився за адресою: м. Дніпродзержинськ, просп. Леніна, 32-а AZ=0 в 15:02. При цьому в 14:59 23.07.2014 року він знаходився за адресою: м. Дніпродзержинськ, просп. Аношкина., 105 AZ=300, в 15:07 23.07.2014 року він знаходився за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Медицинська, 2 AZ=320. В інший період часу 23.07.2014 року обвинувачений не перебував за адресою: м. Дніпродзержинськ, просп. Леніна.
Обвинувачений ОСОБА_7 стверджує, що 23.07.2014 року він не тільки не розповсюджував газети, а взагалі не перебував на пл. Леніна та біля супермаркету «АТБ». В період часу з 14:59 до 15:07 ОСОБА_7 переїжджав на автомобілі з прос. Аношкина, 105 через пл. Леніна, 32-а до вуд. Медицинська, 2. Біля пл. Леніна та магазину «АТБ» ОСОБА_7 взагалі не зупинявся та не перебував. Зазначене свідчить про помилковість висновків суду в частині кваліфікації дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 по епізоду щодо розповсюдження 23.07.2014 року матеріалів із закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади, вчиненні за попередньою змовою групою осіб за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109 КК України.
Також обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що органи СБУ мали повноваження розслідувати злочин передбачений ст. 263 КК України виключно в разі прийняття прокурором постанови про визначення підслідності даного правопорушення органу СБУ, проте як вбачається з матеріалів кримінального провадження, реєстру матеріалів досудового розслідування, витягів з ЄРДР постанову про визначення підслідності кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України прокурор не приймав, а відтак всі докази отриманні органом досудового розслідування за ст. 263 КК України є недопустимими, оскільки вони отримані в порушення порядку визначеного КПК України та неуповноваженим органом.
Обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що під час судового засідання так і не були допитані свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , які зазначені в процесуальних документах в якості понятих. Судом першої інстанції здійснювався запит до адресного бюро з метою з`ясування місця реєстрації зазначених осіб, проте згідно відповіді зазначені особи не значаться в адресному бюро, а тому обвинувачений припускає, що таких осіб взагалі не існує, а відтак під час слідчої дії вони не приймали участі.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 посилається на відсутність формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, а саме конкретного визначення дій обвинувачених, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 109 КК України. Висуваючи обвинувачення за ч. 2 ст. 109 КК не було конкретно зазначено формулювання обвинувачення, прокурором було фактично залишено формулювання обвинувачення за ст. 110 КК України із зміною кваліфікації на ст. 109 КК України.
Також зазначає, що с уд першої інстанції не мав права визначати самостійно мету закликів, перебираючи на себе функцію експерта, оскільки суд не є спеціалістом в сфері лінгвістики. Саме експерт може надати висновок, який має ґрунтуватися на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.
Обвинувачений також посилається на ві дсутність повторності в діях ОСОБА_8 за інкримінованим кримінальним правопорушенням. Судом не правильно кваліфіковано дії ОСОБА_8 по епізоду від 23.07.2014 року як розповсюдження матеріалів із закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади, вчинені повторно, тобто за ч. 3 ст. 109 КК України. Аналіз обвинувачення свідчить про вчинення в даному випадку продовжуваного злочину.
Також обвинувачений зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки результатам НСРД - протоколу негласного розшукового заходу від 28.08.2014 року та додатку до протоколу за результатами проведення негласного розшукового заходу. Визнаючи недопустимим доказом протокол за результатами НСРД суд врахував виключно те, що стороні захисту в порушення ст. 253 КПК України не було повідомлено про проведення негласних слідчих (розшукових) дій під час завершення досудового розслідування та звернення до суду із обвинувальним актом.
Крім того, обвинувачений вказує, що судом не було досліджено речові докази та документи, на які він посилається у вироку, а саме: мобільні телефони та комп`ютери, які були вилучені під час обшуків у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; туфлі чорного кольору з штучного матеріалу, фірми-виробника «RONZO», 41 розміру, зі слідами помаранчевої фарби на верхній частині взуття; сандалі чорного кольору зі слідами білої фарби на підошві та помаранчевої фарби на верхній частині взуття; сорочка темно-сірого кольору, фірми-виробника «GAP» зі слідами червоної та помаранчевої фарби; газети, які були вилучені у свідків та за місцем мешкання обвинувачених, так суд першої інстанції обмежився оглядом однієї газети Новоросія вип. № 4.
Обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що головуючому судді ОСОБА_1 був заявлений відвід, проте у відводі було необґрунтовано відмовлено.
Також обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що суд першої інстанції не вірно надав оцінку показам свідків, а деяким показам взагалі не надав оцінку.
Обвинувачений вказує, що суд першої інстанції не вірно надав оцінку тимчасовим доступам по мобільним терміналам, оскільки зазначені докази в сукупності повністю спростовують версію обвинувачення та покази свідків щодо розповсюдження ОСОБА_7 23.07.2014 року газет біля магазину АТБ по вул. Леніна у м. Дніпродзержинську, у тому числі за попередньою змовою з ОСОБА_8 групою осіб.
Також обвинувачений вказує, що судом було покладено в обґрунтування вироку докази, які є недопустимими, оскільки отримані з суттєвим порушеннями кримінального процесуального законодавства, а відтак мали бути виключені з числа доказів. Ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/14493/14-к; провадження № 1-кс/200/5130/14 від 19.08.2014 року є необґрунтованою, а відтак всі речі, які були вилучені під час обшуку, проведеного на підставі незаконної ухвали слідчого судді є недопустимими. Також недопустимим є протокол обшуку від 01.09.2014 року, проведений за місцем мешкання ОСОБА_7 , оскільки обшук проведений на підставі незаконної ухвали слідчого судді та було порушено право ОСОБА_7 на захист, яке полягає в можливості залучення захисника. Протокол огляду від 01.09.2014 року, складений слідчим ОСОБА_19 , яким оглядалися вибухові пристрої також є недопустимим, оскільки упаковка предметів, які оглядалися під час складання даного протоколу, відрізняється від упаковки предметів, в яку вони були поміщені після обшуку, що не дає впевнитися в тому, що саме ці предмети оглядалися, які були вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 . Після обшуку вибухівка була упакована в чорний поліетиленовий пакет, а спеціалістом зазначалося про упаковку - «картонна коробка, поліетиленовий пакет матового кольору, після відкриття пакету встановлено, що в ньому знаходиться поліетиленовий пакет жовтого кольору». Тобто спеціалістом було зазначено як мінімум три різні види упаковки, які відрізнялися від упаковки після обшуку.
Також обвинувачений вважає, що протокол огляду від 24.09.2014 року, складений слідчим ОСОБА_33 , в якому було оглянуто Газету «Новоросія» випуск № 4 є незаконним, невідоме походження оглянутих газет «Новороссия №4», оскільки в протоколі не зазначено де саме ці газети були вилучені, в чому упаковані, чи не пошкоджена упаковка, чи досліджувалися ті газети, які вилучалися під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 або інші. У зв`язку із цим неможливо встановити взагалі приналежність оглянутих газет до даного кримінального провадження чи до обвинувачених, оскільки газети «Новороссия №4», які згідно до обвинувального акту друкуються терористичною організацією ДНР, можуть відрізнятися за змістом.
Обвинувачений також посилається на незаконність акту про проведене лінгвістичне дослідження № 2 від 21.07.2014 року примірника газети «Новоросія» випуск № 4 за іншим кримінальним провадженням, оскільки даний акт проведений за іншим кримінальним провадженням №0000099 від 05.08.2014 року, тому виникає сумнів взагалі про достовірність даного доказу, оскільки вищезазначене кримінальне провадження внесене до ЄРДР 05.08.2014 року, а дослідження проведено 21.07.2014 року, тобто до внесення до ЄРДР інформації про кримінальне правопорушення. Даний акт про проведене лінгвістичне дослідження отримано слідчим ОСОБА_34 в порушення порядку, визначеного законом.
Також обвинувачений посилається на те, що висновок судово-вибухотехнічної експертизи № 70/26/23 - 170 від 20.10.2014 року, наданий експертами НДЕКЦ при ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , є незаконним, оскільки експерт ОСОБА_21 є неповноважним експертом при проведені експертизи. Так, 01.09.2014 року ОСОБА_21 приймав участь при огляді вилучених за місцем мешкання ОСОБА_7 гранати, запалу до неї та тротилової шашки, про що було складено протокол огляду. Таким чином, ОСОБА_21 проводив огляд вибухових речовин, щодо яких в подальшому провадилася експертиза, а відтак ОСОБА_21 не мав права брати участь в кримінальному провадженні в якості експерта. Крім того, експертизу було проведено трьома експертами ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , тоді як акт знищення вибухових речовин підписаний лише двома ОСОБА_21 та ОСОБА_20 .
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що упаковані в конверт газети «Новоросія» випуск № 4 не можна вважати допустимими доказами, оскільки вони отримані не в порядку, встановленому КПК України.
Також обвинувачений посилається на недопустимість як доказів протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю ОСОБА_14 та протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю ОСОБА_23 від 24.11.2014 року, оскільки дані протоколи як і сама слідча дія по впізнанню особи ОСОБА_7 складені і проведені із суттєвим порушенням порядку, встановленого кримінальним процесуальним законом.
Обвинувачений також вказує, що відеозапис, начебто записаний свідком ОСОБА_23 , який було покладено в обґрунтування винуватості є очевидно недопустимим, оскільки суд не може використовувати в якості доказу не оригінальні аудіо-, відео записи.
Також обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що судові витрати за проведення експертиз не підлягають стягненню на користь експертних установ із обвинувачених, оскільки покладення витрат на залучення експерта на обвинуваченого можливе лише у випадку, якщо експертиза проводилась на замовлення сторони захисту. В інших випадках стягнення витрат з обвинуваченого є незаконним, так як буде порушено принципи фінансування та цільового використання бюджетних коштів.

- обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду в частині обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 109 КК України скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 109 КК України за недоведеністю вчинення інкримінованого правопорушення.
Вирок суду в частині виправдання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України змінити, доповнивши мотивувальну частину вироку підставами для виправдання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України, зазначеними в апеляційній скарзі:
- відсутність доказів того, що вилучена ручна, осколкова, наступальна граната РГД-5 із запалом УЗРГМ-2 до неї належить ОСОБА_8 ;
- відсутність доказів того, що вилучена ручна, осколкова, наступальна граната РГД-5 із запалом УЗРГМ-2 не санкціоновано зникали з військової частини НОМЕР_1 ;
- порушена підслідність проведення досудового розслідування за ч. 1 ст. 263 КК України;
- виключити з числа доказів ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/14494/14-к, провадження № 1-кс/200/5131/14 від 19.08.2014 року (т. 2, а.кп. 3); протокол обшуку від 01.09.2014 року, проведений за місцем мешкання ОСОБА_8 у кв. АДРЕСА_5 (т. 2, а.кп. 4-13); протокол огляду від 01.09.2014 року, складений слідчим ОСОБА_19 , яким оглядалися вибухові пристрої (т. 2, а.кп. 14-16); висновок судово-вибухотехнічної експертизи № 70/26 160 від 12.09.2014 року, наданий експертами НДЕКЦ при ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_20 , ОСОБА_21 (т. 3, а.кп. 5) додатково з підстав підписання акту знищення вибухових речовин не всіма експертами, не відповідності упаковки, зазначеної після огляду речовин, упаковці, яку описують експерти.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що із зазначеним вироком в частині його засудження за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109 КК України, ч. 3 ст. 109 КК України не згодний, вважає його незаконним через неповноту судового розгляду, невідповідність викладених у судовому рішенні висновків фактичним обставинам кримінального провадження та через порушення вимог кримінального процесуального закону.
Обвинувачений ОСОБА_8 зазначає, що судом першої інстанції не дана належна оцінка всім доводам сторони захисту. Вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 предмети схожі на гранату РГД-5 та запал до неї не можна вважати такими, що належать останньому, оскільки згідно проведеного огляду не виявлено відбитків пальців рук обвинуваченого. Такі ж підстави не дають можливості стверджувати, що виявлені газети Новоросія за місцем мешкання ОСОБА_8 , належать саме йому, оскільки на даних газетах не було виявлено слідів відбитків пальців рук обвинуваченого.
Також обвинувачений вказує, що судом було покладено в обґрунтування обвинувального вироку докази, які є недопустимими, оскільки отримані з суттєвим порушеннями кримінального процесуального законодавства, а відтак мали бути виключені з числа доказів. Ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/14494/14-к; провадження № 1-кс/200/5131/14 від 19.08.2014 року, є необґрунтованою, а відтак всі речі, які були вилучені під час обшуку, проведеного на підставі незаконної ухвали слідчого судді є недопустимими. Також недопустимим є протокол обшуку від 01.09.2014 року, проведений за місцем мешкання ОСОБА_8 , оскільки обшук проведений на підставі незаконної ухвали слідчого судді та було порушено право ОСОБА_8 на захист, яке полягало в можливості залучення захисника.
Протокол огляду від 01.09.2014 року, складений слідчим ОСОБА_19 , яким оглядалися вибухові пристрої також є недопустимим, оскільки упаковка предметів, які оглядалися під час складання даного протоколу, відрізняється від упаковки предметів, в яку вони були поміщені після обшуку, що не дає впевнитися в тому, що саме ці предмети оглядалися, які були вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 .
Також обвинувачений посилається на те, що висновок судово-вибухотехнічної експертизи № 70/26 - 160 від 12.09.2014 року, наданий експертами НДЕКЦ при ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , є незаконним, оскільки експерт ОСОБА_21 є неповноважним експертом при проведені експертизи. Так, 01.09.2014 року ОСОБА_21 приймав участь при огляді вилучених за місцем мешкання ОСОБА_8 гранати, запалу до неї, про що було складено протокол огляду. Таким чином, ОСОБА_21 проводив огляд вибухових речовин, щодо яких в подальшому провадилася експертиза, а відтак ОСОБА_21 не мав права брати участь в кримінальному провадженні в якості експерта. Крім того, експертизу було проведено експертами ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , тоді як акт знищення вибухових речовин, підписаний експертами ОСОБА_21 та ОСОБА_35 .
Також обвинувачений посилається на недопустимість як доказів протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю ОСОБА_14 та протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю ОСОБА_23 від 24.11.2014 року, оскільки дані протоколи як і сама слідча дія по впізнанню особи ОСОБА_8 складені і проведені із суттєвим порушенням порядку, встановленого кримінальним процесуальним законом.
Обвинувачений також вказує, що відеозапис, начебто записаний свідком ОСОБА_23 , який було покладено в обґрунтування винуватості є очевидно недопустимим, оскільки суд не може використовувати в якості доказу не оригінальні аудіо-, відео записи.
Також обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що судові витрати за проведення експертиз не підлягають стягненню на користь експертних установ із обвинувачених, оскільки покладення витрат на залучення експерта на обвинуваченого можливе лише у випадку, якщо експертиза проводилась на замовлення сторони захисту. В інших випадках стягнення витрат з обвинуваченого є незаконним, так як буде порушено принципи фінансування та цільового використання бюджетних коштів.
Всі інші доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 аналогічні доводам апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7

- прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду в частині виправдання ОСОБА_8 за недоведеності вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України; виправдання ОСОБА_7 за недоведеності вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст.109 КК України та ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 263 КК України за наступних обставин:
У липні 2014 року громадяни України ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , підтримуючи протиправну діяльність на території Донецької та Луганської областей озброєних терористичних груп (організацій) та їх ідею створення незаконних державних утворень «Донецька народна республіка» і «Луганська народна республіка», що підриває основи національної безпеки у державі, з метою дестабілізації суспільно-політичної ситуації у регіоні, вирішили здійснювати розповсюдження у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області матеріалів із закликами до вчинення дій з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади в Україні.
На виконання своїх злочинних намірів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, у той же період за невстановлених обставин у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області отримали у невстановленої слідством особи не менше 23 примірників друкованих матеріалів - газети «Новороссия» випуск № 4, друк яких здійснюється незаконною терористичною організацією - так званою «Донецькою народною республікою» (далі «ДНР»), в яких містилися заклики до населення України щодо вчинення дій з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади в Україні. При цьому з метою дотримання заходів конспірації у своїй протиправній діяльності вказані співучасники домовилися розповсюджувати газету «Новороссия» випуск №4 разом з виданням «Інформаційний бюлетень Дніпродзержинського міського комітету КПУ Прометей», яке виготовлялось (друкувалось за допомогою комп`ютерної техніки) ОСОБА_8 за місцем його мешкання, а саме: АДРЕСА_1 .
Після отримання у своє розпорядження вищевказаних друкованих матеріалів, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , 23.07.2014 біля 14 години на площі Леніна м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в присутності останнього здійснив розповсюдження газети «Новороссия» випуск № 4, а саме: передав один її примірник мешканцю м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_12 разом з примірником друкованого видання «Інформаційний бюлетень Дніпродзержинського міського комітету КПУ Прометей», в якій ним було приховано матеріали вказаного вище друкованого видання «Новороссия» випуск №4, тим самим вчинив розповсюдження матеріалів із закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади.
У подальшому з метою недопущення розповсюдження матеріалів сепаратистського змісту ОСОБА_12 передав отриманий від ОСОБА_8 примірник видання «Новороссия» випуск №4 правоохоронним органам України.
Далі, продовжуючи вищевказану протиправну діяльність, на виконання спільних злочинних намірів, спрямованих на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , знаходячись 23.07.2014 біля 17 години на просп. Леніна м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, біля входу в супермаркет «АТБ» передав громадянам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 по одному примірнику газети «Новороссия» випуск № 4, тим самим здійснив їх розповсюдження. При цьому ОСОБА_7 , який знаходився біля ОСОБА_8 , на виконання своєї ролі у вчиненні злочину, закликав прохожих підходити до ОСОБА_8 та брати газети «Новороссия» випуск №4, читати і розповсюджувати їх серед своїх родичів, друзів і знайомих.
У подальшому, з метою недопущення розповсюдження матеріалів вказаного вище друкованого видання, ОСОБА_13 знищив примірник зазначеної вказаної газети «Новороссия» випуск № 4, а ОСОБА_15 передав отриманий від ОСОБА_8 примірник вказаного видання правоохоронним органам України.
Інші екземпляри друкованого видання «Новороссия» випуск № 4 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зберігали за місцем свого мешкання відповідно: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 з метою подальшого розповсюдження мешканцям Дніпропетровської області.
У ході обшуку 01.09.2014 за місцем мешкання ОСОБА_8 за вищевказаною адресою виявлено та вилучено 11 примірників газети «Новороссия» випуск № 4.
Таким чином, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , 23 липня 2014 року в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області вчинив розповсюдження матеріалів громадянам ОСОБА_13 та ОСОБА_15 із закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади, а саме - газети «Новороссия» випуск № 4, друк яких здійснювався незаконною терористичною організацією - так званою «ДНР».
Крім того, встановлено, що громадянин України ОСОБА_8 , не маючи передбаченого законом дозволу, за невстановлених обставин у невстановленої слідством особи придбав ручну осколкову, наступальну гранату РГД-5 з запалом УЗРГМ-2 до неї, яка згідно з висновком судової вибухотехнічної експертизи № 70/26-169 НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області, є боєприпасами.
У подальшому ОСОБА_8 незаконно зберігав ручну осколкову, наступальну гранату РГД-5 з запалом УЗРГМ-2 до неї за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де вказаний боєприпаси було вилучено 01.09.2014 року у ході обшуку.
Таким чином, ОСОБА_8 без передбаченого законом дозволу придбав за невстановлених обставин та зберігав за місцем свого мешкання бойові припаси, які були вилучені у нього вдома 01.09.2014.
Скасувати вирок суду в частині виправдання ОСОБА_7 за недоведеності у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та виключення як кваліфікуючої ознаки зі складу кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_8 кваліфікованою стороною обвинувачення за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 109 КК України - за попередньою змовою групою осіб та ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 109, ч. 1 ст. 263 КК України, за наступних обставин:
У липні 2014 року громадяни України ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , підтримуючи протиправну діяльність на території Донецької та Луганської областей озброєних терористичних груп (організацій) та їх ідею створення незаконних державних утворень «Донецька народна республіка» і «Луганська народна республіка», що підриває основи національної безпеки у державі, з метою дестабілізації суспільно-політичної ситуації у регіоні, вирішили здійснювати розповсюдження у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області матеріалів із закликами до вчинення дій з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади в Україні.
На виконання своїх злочинних намірів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, у той же період за невстановлених обставин у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області отримали у невстановленої слідством особи не менше 23 примірників друкованих матеріалів - газети «Новороссия» випуск № 4, друк яких здійснюється незаконною терористичною організацією - так званою «Донецькою народною республікою» (далі «ДНР»), в яких містилися заклики до населення України щодо вчинення дій з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади в Україні. При цьому з метою дотримання заходів конспірації у своїй протиправній діяльності вказані співучасники домовилися розповсюджувати газету «Новороссия» випуск №4 разом з виданням «Інформаційний бюлетень Дніпродзержинського міського комітету КПУ Прометей», яке виготовлялось (друкувалось за допомогою комп`ютерної техніки) ОСОБА_8 за місцем його мешкання, а саме: АДРЕСА_1 .
Після отримання у своє розпорядження вищевказаних друкованих матеріалів, ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , 23.07.2014 біля 14 години на площі Леніна м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в присутності останнього здійснив розповсюдження газети «Новороссия» випуск №4, а саме: передав один її примірник мешканцю м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_12 разом з примірником друкованого видання «Інформаційний бюлетень Дніпродзержинського міського комітету КПУ Прометей», в якій ним було приховано матеріали вказаного вище друкованого видання «Новороссия» випуск №4, тим самим вчинив розповсюдження матеріалів із закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади.
У подальшому з метою недопущення розповсюдження матеріалів сепаратистського змісту ОСОБА_12 передав отриманий від ОСОБА_8 примірник видання «Новороссия» випуск №4 правоохоронним органам України.
Далі, продовжуючи вищевказану протиправну діяльність, на виконання спільних злочинних намірів, спрямованих на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , знаходячись 23.07.2014 біля 17 години на просп. Леніна м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, біля входу в супермаркет «АТБ» передав громадянам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 по одному примірнику газети «Новороссия» випуск № 4, тим самим здійснив їх розповсюдження. При цьому ОСОБА_7 , який знаходився біля ОСОБА_8 , на виконання своєї ролі у вчинення злочину, закликав прохожих підходити до ОСОБА_8 та брати газети «Новороссия» випуск №4, читати і розповсюджувати їх серед своїх родичів, друзів і знайомих.
У подальшому, з метою недопущення розповсюдження матеріалів вказаного вище друкованого видання, ОСОБА_13 знищив примірник зазначеної вказаної газети «Новороссия» випуск № 4, а ОСОБА_14 передав отриманий від ОСОБА_8 примірник вказаного видання правоохоронним органам України.
Інші екземпляри друкованого видання «Новороссия» випуск № 4 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зберігали за місцем свого мешкання відповідно: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 з метою подальшого розповсюдження мешканцям Дніпропетровської області.
У ході обшуку 01.09.2014 за місцем мешкання ОСОБА_7 за вищевказаною адресою виявлено та вилучено 9 примірників газети «Новороссия» випуск № 4.
Таким чином, ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , 23 липня 2014 року в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області вчинив розповсюдження матеріалів громадянам ОСОБА_13 та ОСОБА_14 із закликами до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та до захоплення державної влади, а саме - газети «Новороссия» випуск № 4, друк яких здійснювався незаконною терористичною організацією - так званою «ДНР».
Крім того, встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 , не маючи передбаченого законом дозволу, за невстановлених обставин у невстановленої слідством особи придбав ручну осколкову, наступальну гранату РГД-5 з запалом УЗРГМ-2 до неї та зарядом вибухової речовини «Тротил» вагою 198,5 грамів, яка придатна для виробництва вибуху, які згідно з висновком судової вибухотехнічної експертизи № 70/26/23170 НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області, є боєприпасами.
У подальшому ОСОБА_7 незаконно зберігав ручну осколкову, наступальну гранату РГД-5 з запалом УЗРГМ-2 до неї та та зарядом вибухової речовини «Тротил» вагою 198,5 грамів за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , де вказані боєприпаси було вилучено 01.09.2014 року у ході обшуку.
Таким чином, ОСОБА_7 без передбаченого законом дозволу придбав за невстановлених обставин та зберігав за місцем свого мешкання бойові припаси, які були вилучені у нього вдома 01.09.2014, тобто у вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
Вважати засудженим ОСОБА_8 вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.11.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, без конфіскації всього належного майна.
Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 109, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання:
-за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 109 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки без конфіскації належного йому майна;
-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації належного йому майна.
Вважати засудженим ОСОБА_7 вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.11.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109 КК України та призначити покарання:
-за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 109 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки без конфіскації належного йому майна.
Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 109, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання:
- за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 109 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки без конфіскації належного йому майна;
-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації належного йому майна.
В іншій частині вирок суду відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без змін.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що відповідно до протоколу огляду предметів від 01.09.2014 року проведеного в рамках вказаного кримінального провадження, при огляді предметів вилучених за місцем мешкання ОСОБА_8 , що знаходяться в картонній коробці, опечатаному фрагментом білого паперу з відбитком печатки «Для пакетів №13 УСБУ у Дніпропетровській області», де знаходилися: корпус гранати РГД-5, зеленого кольору з маркуванням «трикутник - 161-77-Т», за зовнішніми ознаками схожі на бойові; запал до гранати РГД-5 з маркуванням «30-83-УЗРГМ-2583», приймав участь як спеціаліст НДЕКЦ при ГУ МС України в Дніпропетровській області ОСОБА_36 .
Також відповідно до протоколу огляду предметів від 01.09.2014 року проведеного в рамках вказаного кримінального провадження, при огляді предметів вилучених за місцем мешкання ОСОБА_7 виявлено та вилучено: корпус гранати РГД-5, зеленого кольору з маркуванням «трикутник - 190-77-Т», за зовнішніми ознаками схожі на бойові; запал до гранати РГД-5 з маркуванням «141-77-УЗРГМ-583», тротилова шашка, вагою 200 г. з отвором в боковій частині, приймав участь як спеціаліст НДЕКЦ при ГУ МС України в Дніпропетровській області ОСОБА_36 .
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_37 офіційно приймав участь у цьому провадженні як спеціаліст НДЕКЦ при ГУ МС України в Дніпропетровській області та мав право під час подальшого проведення досудового розслідування виконувати свої повноваження як експерт, що прямо передбачено ч. 1 ст. 79 КПК України.
Крім того, встановлено, що спеціаліст НДЕКЦ при ГУ МС України в Дніпропетровській області під час проведення вказаних оглядів не проводив ревізій, перевірок, тощо, матеріали яких використовувались у цьому провадженні, а лише був залучений слідчим УСБУ у Дніпропетровській області до слідчої дії на підставі ст. 71 КПК України, як особа яка володіла спеціальними знаннями та навичками технічними або іншими засобами і може надавати консультації під час досудового розслідування.
Крім того, не має підстав і для відводу вказаного експерта відповідно до ст. 11 Закону України "Про судову експертизу", яка передбачає, що підставами для відводу експерта є також визнання його у встановленому законом порядку недієздатним, а також наявність у нього судимості, перебування експерта у службовій або іншій залежності від сторін кримінального провадження або потерпілого.
Прокурор вказує, що згідно з протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 15.10.2014 року, та протоколом огляду матеріалів отриманих в ході тимчасового доступу у оператора мобільного зв`язку «LIFE» TOB «АСТЕЛІТ» абонента ОСОБА_7 , згідно до яких підтверджено, що абонент перебував поряд з адресою м. Дніпродзержинськ. пр. Леніна, 32-а біля 15.02 години, після чого знаходився в районі пл. 250-річчя міста № 2, з 15.07 години до 18.43 години, що виключає його знаходження біля магазину АТБ на пл. Леніна у зазначений в обвинувачені час, а саме 23.07.2014 року біля 17.00 години.
На думку прокурора, вказаний висновок суду першої інстанції не може спростовувати знаходження ОСОБА_7 23.07.2014 року біля 17.00 години в районі магазину АТБ на пл. Леніна, оскільки данні базової станції, які вказані в протоколі тимчасового доступу у оператора мобільного зв`язку «LIFE» TOB «АСТЕЛІТ» можуть охоплювати як пр. Леніна, 32-а, так і район пл. 250-річчя міста № 2.
Прокурор вказує, що посилання суду на покази свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що він давно знайомий з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та 23.07.2014 року приблизно в 15.45 годин, він виходив з роботи і біля прохідної побачив ОСОБА_7 , який роздавав листівки «Прометей» і той був сам, не може достовірно вказувати на те, що ОСОБА_8 там не було, оскільки свідок серед інших осіб, які перебували на площі міг не бачити ОСОБА_8 та останній не знаходився безпосередньо близько до ОСОБА_7 та не можуть бути покладені в основу виправдування. Крім того, вказані показання свідка ОСОБА_38 спростовуються наведеними у вироку суду показаннями свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_14 , згідно яких вони бачили на площі Леніна у м. Дніпродзержинську саме двох осіб, які роздавали вищевказані газети.
Також прокурор зазначає, що висновок суду про те, що запис на диску, переданий СБУ, на якому вбачається як одна особа, здійснює роздачу друкованих матеріалів біля магазина АТБ на пл. Леніна у м. Дніпродзержинську, також не виключає того, що ОСОБА_7 був разом з ОСОБА_8 , оскільки запис проводився не постійно та не охоплював всю територію.
Прокурор вважає, що копія протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.09.2014 року, згідно до якого ОСОБА_14 у присутності понятих ОСОБА_30 та ОСОБА_39 , впізнав особу на фото під номером 2 ( ОСОБА_7 ), як особу, яка агітувала і розповсюджувала на проспекті Леніна м. Дніпродзержинська газету «Новороссия» є допустимим доказом, оскільки, свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_30 та ОСОБА_39 підтвердили у судовому засіданні, що пред`явлення особи для впізнання дійсно відбувалось 23.09.2014 року, за результатами якого було складено протокол, що відповідає вимогам ст. 228 КПК України.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 просять залишити її без задоволення.
В обґрунтування заперечень зазначають, що прокурор помилково вказує, що висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 109 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109 КК України відповідають об`єктивно з`ясованим фактичним обставинам кримінального провадження, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що прокурор помилково зазначає, що спеціаліст НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_37 мав право під час подальшого проведення досудового розслідування виконувати свої повноваження як експерт, що на думку прокурора, прямо передбачено ч. 1 ст. 79 КПК України. Проте, статус - спеціаліст та експерт є суттєво різними, а тому ОСОБА_37 у даному кримінальному провадженні перебував спочатку у статусі спеціаліста та оформив певні матеріали, які в подальшому використовувалися в кримінальному провадженні, а потім був залучений в статусі експерта, що є безумовною підставою для відводу з урахуванням вимог ст. 79, п. 2 ч. 1 ст. 77 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_8 зазначає, що прокурор переплутав покази свідка ОСОБА_40 та свідка ОСОБА_13 . Так, саме свідок ОСОБА_40 знає давно ОСОБА_8 та ОСОБА_41 , і саме цей свідок бачив ОСОБА_7 приблизно з 15 год. 34 хв. до 15 год. 45 хв. біля прохідної ДМКД, що з урахуванням результатів тимчасового доступу до інформації з мобільного терміналу ОСОБА_7 виключає можливість його перебування 23.07.2014 року біля магазину АТБ, а відповідно, виключає розповсюдження газет Новоросія. Щодо показів свідка ОСОБА_24 , допитаного в судовому засіданні 02.06.2015 року, він особисто не бачив, що обвинувачені роздавали газети. Щодо показів свідка ОСОБА_14 , допитаного в судовому засіданні 12.06.2015 року, останній надав покази, що не пам`ятає назву газети, яку йому вручили, передав один чоловік, здається другий також був з ним, описати чоловіків не може та не пам`ятає як вони виглядали, впізнати обвинувачених не зміг, зазначив про поганий зір. У зв`язку з цим, прокурор помилково зазначає, що покази свідка ОСОБА_38 спростовуються наведеними у вироку суду показаннями свідків ОСОБА_24 та ОСОБА_14 .
Обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що апеляційна скарга прокурора в частині виправдання ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 109 КК України та виключення як кваліфікуючої ознаки зі складу злочину, вчиненого ОСОБА_8 по епізоду розповсюдження газети Новоросія 23.07.2014 року біля 17 год. 00 хв. зводиться до того, що прокурором перекручуються та хибно трактуються докази, дослідженні в ході судового розгляду.
Крім того, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вказують, що клопотання прокурора про повторне дослідження обставин апеляційним судом не підлягає задоволенню, так як це суперечить вимогам ч. 3 ст. 404 КПК України, оскільки прокурор, як учасник судового провадження не обґрунтував в чому полягає неповнота або порушення, допущені судом першої інстанції при дослідженні цих обставин. Про дослідження інших доказів, а саме: відтворення відеозапису диску, який переданий СБУ на якому відображено події 23.07.2014 року, повторний допит свідків, прокурор не заявляв під час розгляду в суді першої інстанції. Прокурор мав можливість під час судового провадження допитати свідків, в разі виникнення необхідності поставити вимогу про їх повторний допит, те ж саме стосується і дослідження доказів. В разі якщо прокурор не згоден із висновками суду відносно наданих показів, то він має поставити питання про неправильність висновків, а не вимагати повторний допит свідків чи дослідження доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та їх захисників, які підтримали апеляційні скарги обвинувачених та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.ст. 8, 9 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Законність, як засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження у всіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, і усі процесуальні рішення.
Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно вимог, передбачених ч. 1 ст. 409 КПК України, однією із підстав для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, як це передбачено ч. 1 ст. 412 КПК України є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а ч. 2 ст. 412 КПК України визначає безумовні підстави для скасування судового рішення.
Рішення про скасування або зміну судового рішення приймається судом апеляційної інстанції з урахуванням допущених судом першої інстанції порушень та фактичних обставин справи в межах перегляду судом апеляційної інстанції.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Васильєв проти України (заява №11370/02) від 21 червня 2007 року, повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд справи не повинен розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох точок зору на предмет, не є підставою для повторного розгляду справи. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру".
Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, які є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Так, журнал судового засідання ведеться секретарем під час кримінального провадження у суді першої інстанції, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному та касаційному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 108 КПК України, журнал судового засідання ведеться та підписується секретарем судового засідання.
У журналі судового засідання має бути повно й об`єктивно відображений увесь перебіг судового провадження. Особлива увага повинна приділятись правильності викладення клопотань, заявлених учасниками судового засідання, і порядку їх обговорення, показань обвинувачених по суті пред`явленого обвинувачення і свідків з обставин провадження, порядку дослідження доказів.
Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання (п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК). Це є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Порушенням є і не підписання такого журналу секретарем судового засідання. Через відсутність такого підпису журнал судового засідання перестає бути юридичним документом, унаслідок чого, суд апеляційної інстанції та касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити законність і обґрунтованість судового рішення. Відсутність журналу судового засідання також порушує права обвинувачених та їх захисників ознайомитися із журналом судового засідання та подати письмові зауваження.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що в журналах судових засідань від 13.10.2015 року (т. 8, а.кп. 130), від 19.11.2015 року (т. 8. а.кп. 152-157), від 24.11.2015 року (т. 8, а.кп. 171-175) відсутні підписи секретаря судового засідання, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Колегією суддів встановлено й інші істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.
Усупереч вказаним вимогам закону, суд першої інстанції не фіксував судове провадження в повному обсязі за допомогою технічних засобів, про що свідчить відсутність відповідного носія інформації по судовому засіданні від 02.06.2015 року, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.
Доводи, викладені в апеляційних скаргах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо порушення головуючим суддею ОСОБА_1 вимог ст. 367 КПК України під час розгляду клопотання захисника ОСОБА_28 про визнання протоколу проведення обшуку від 01.09.2014 року незаконним, а його результати недопустимими, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу.
Зі змісту ст. 367 КПК вбачається, що під час ухвалення вироку ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який здійснює судовий розгляд. Суд управі перервати нараду лише для відпочинку з настанням нічного часу. Під час перерви судді не можуть спілкуватися з особами, які брали участь у кримінальному провадженні. Постановлення ухвали суду в нарадчій кімнаті здійснюється відповідно до правил, передбачених цією статтею. Судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення вироку в нарадчій кімнаті.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 371 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював розгляд.
Для забезпечення таємниці нарадчої кімнати, під час постановлення ухвали (перебування суду в нарадчій кімнаті) процесуальні дії в інших справах цим судом здійснюватися не можуть.
Невиконання імперативних вимог ст. 367 КПК України стосовно таємниці наради суддів, порушує також таку засаду кримінального провадження, як законність, яка вимагає від суду, зокрема, неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та журналів судових засідань від 06.08.2015 року та від 11.08.2015 року, розгляд даного кримінального провадження здійснювався суддею Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 одноособово, яка видалилася до нарадчої кімнати для постановлення ухвали 06.08.2015 року та перебувала в ній до 14 год. 41 хв. 11.08.2015 (т. 7, а.кп. 173-178, 191-192).
Однак, як вбачається з витягу Єдиного державного реєстру судових рішень суддя ОСОБА_1 , незважаючи на перебування в нарадчій кімнаті у згаданий вище період здійснювала процесуальні дії по іншому судовому провадженню (справа 208/5442/15-ц, провадження № 6/208/1162/15, а саме 10.08.2015 року).
Таким чином, під час розгляду справи суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, що відповідно до вимог ст. 412 КПК є безумовною підставою для скасування оскаржуваного вироку, оскільки вказане порушення закону перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення та викликає сумніви у безсторонності і неупередженості суду.
Допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування вироку суду та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 407, 412, 415 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому колегія суддів не вправі вирішувати питання про обґрунтованість доводів, викладених у апеляційних скаргах обвинувачених та прокурора.
При новому судовому розгляді суду першої інстанції необхідно усунути зазначені порушення закону, дослідити обставини, зазначені в цій ухвалі, дати належну оцінку доказам з урахуванням позиції сторін з точки зору їх належності, допустимості та достатності із зазначенням мотивів, з яких суд приймає до уваги одні докази та відкидає інші, і в залежності від установлених обставин, ухвалити законне, обґрунтоване та належним чином вмотивоване рішення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 109, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 109, ч. 1 ст. 263 КК України скасувати та призначити новий розгляду у суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: