16.09.2019
Справа № 642/3648/19
Провадження № 1-кс/642/642/3455/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта полдіції ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Біленченківка, Гадяцького району, Полтавської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, заміжня, офіційно не працююча, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 с т. 121, 166 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001302 від 24.05.2019, за ознаками складів кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ст.166, ч.2 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 вчинила умисне тяжке кримінальне правопорушення - злочин, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 24.04.2019, перебуваючи в Комунальному некомерційному підприємстві «Міський клінічний пологовий будинок №7 Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Шота Руставеллі, № 12 народила, шляхом кесаревого розтину дитину - дівчинку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження № НОМЕР_1 від 24.04.2019. Після чого, на шостий день після пологів, ОСОБА_7 виписали та направили на лікування до КНП «Міський перинотальний центр» ХМР за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 264, однак, на стаціонарному лікуванні дитина не знаходилась, та батьки ОСОБА_7 забрали її додому за адресою: АДРЕСА_1 .

23.05.2019 близько 12 години 00 хвилин ОСОБА_5 перебувала вдома за вищевказаною адресою спільно з дочкою ОСОБА_7 . При спробі нагодувати ОСОБА_7 груддю, ОСОБА_5 , здавлюючи пальцями руки щоки дитини, тягнула та притуляла обличчя останньої до грудей, однак, остання відмовлялась їсти та постійно плакала. Після чого, ОСОБА_5 поклала доньку на ліжко та лягла поруч з нею та, з мотивів роздратованості від постійного плачу дитини, діючи умисно, маючи умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , розуміючи їх можливі наслідки для малолітньої дитини, нанесла до чотирьох ударів долонею руки по щокам ОСОБА_7 , від чого дитина почала плакати ще більше.

24.05.2019 ОСОБА_7 було госпіталізовано до КНП «Міський перинотальний центр» ХМР за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, № 264, де ІНФОРМАЦІЯ_3 остання померла.

Злочинними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 , згідно висновку судово - медичної експертизи № 10-12/1538-С/19 від 06.09.2019, заподіяно наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма шиї (підвивих С2 (II шийний хребець), з крововиливами у речовину й оболонки спинного мозку), що призвело до розвитку висхідного набряку головного мозку з послідуючим виникненням ділянок ішемії і відносно симетричних крововиливів під оболонки головного мозку по всім поверхням та у речовину стовбурової частини мозку, що і стало причиною смерті.

При судово - медичній експертизі трупа ОСОБА_7 були встановлені ушкодження органів шиї: ротаційний підвивих ІІ шийного хребця з крововиливами в речовину та оболонки шийного відділу спинного мозку.

Вищевказані ушкодження мають ознаки прижиттєвих, утворилися, найімовірніше, не менш ніж за 4-5 тижнів до настання смерті внаслідок надмірної ротації хребта у шийному відділі (обертання голови відносно тулуба, можливо і при умові фіксування частин тіла між тупими твердими предметами у поєднанні з їхнім обертанням у протилежні боки) та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті. Отже місцем прикладання сили слід вважати голову та тулуб постраждалої. Згідно п.4.8. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995р. закрита тупа травма органів шиї (ушкодження спинного мозку в шийному відділі, підвивих шийного хребця, що призвело до набряку головного мозку) має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя (згідно п.п. 2.1.3 «є», «ж»).

11.09.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Слідчий в судовому засіданні підтримав дане клопотання посилаючись на те, що ОСОБА_5 вручено клопотання про обрання їй міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Метою застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - переховуватись від органів досудового розслідування та суду; - незаконно впливати на свідків; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення та наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корупційного злочину.

В судовому засіданні прокурор, посилаючись на зазначені обставини, вважає наявними достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 .Ю скільки вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, пояснивши, що повністю визнає свою вину та просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що сумлінно виконує покладені на неї обов`язки.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Відповідно до частини 3 статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Так, виходячи з положень вищезазначених норм закону, слідчим суддею з`ясовано, що в провадженні Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001302 від 24.05.2019, за ознаками складів кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ст.166, ч.2 ст. 121 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження 11.09.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Матеріали провадження свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , яка підтверджується наступними доказами, а саме: висновком судово-медичної експертизи № 10-12/1538-С/19 від 06.09.2019; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 ; - протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_5 ; - протоколом огляду трупа від 01.08.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 25.05.2019.

Положення ч. 1 ст. 194 КПК України визначають, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, закон покладає обов`язок доказування протягом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу наявності вказаних у клопотанні слідчим ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам на слідчого та прокурора.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно наданих до суду документів підозрювана ОСОБА_5 раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, заміжня, тобто має стійкі соціальні зв`язки.

Суд бере до уваги і той факт, що ОСОБА_5 з`являлась на всі виклики слідчого, не намагалась уникнути від своїх обов`язків.

Таким чином, під час судового розгляду слідчим та прокурором не надано жодних належних та достатніх даних, які б в своїй сукупності вказували на те, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, відсутні.

Також, слідчий суддя враховує, відсутність доказів, які б вказували на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 60 рішення ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» ризик переховування обвинуваченого від слідства та правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченої, її моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій вона зазнає судового переслідування, а також міжнародні зв`язки, ця ж сама теза висловлена і в рішеннях ЄСПЛ у справах «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії», «Летельє проти Франції».

Слідчим суддею при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу приймаються до уваги надані стороною захисту дані про особу ОСОБА_5 , яка раніше не судима, наявність постійного місця її проживання, наявність соціальних зав`язків, те що вона не ухиляється від слідчих і процесуальних дій у кримінальному провадженні, що підтверджується матеріалами наданими стороною обвинувачення, а також її явкою до суду.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає необґрунтованим твердження слідчого про належність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на його думку забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_5 передбачених КПК України обов`язків та належну процесуальну поведінку, оскільки, вказаний запобіжний захід є не співмірним з існуючими ризиками, в застосуванні якого в цілях кримінального провадження, які не виправдовують такого обмеження прав підозрюваної та людини, слід відмовити.

Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 194 КПК України, на підозрювану слід покласти обов`язки, зокрема: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та слідчого судді; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з свідками, не відлучатися з населеного пункту постійного проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але, є, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, доцільним застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з встановленням додаткових обов`язків, передбаченихст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372, ч.2 ст.376, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши залишати житло за місцем проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 на термін 2 місяці до 10 листопада 2019 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 2 місяці обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає (м. Харків) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)утримуватись від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні, за винятком необхідності, викликаної проведенням слідчої дії чи судового розгляду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Підозрюваній повідомити покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 196 КПК України, копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваної негайно після її проголошення.

Ухвалу передати в СВ Холодногірського ВП ГУ НП у Харківської області за місцем для негайного виконання і постановки на облік підозрюваної ОСОБА_5 , про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали 16.09.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1