печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
17.10.2019 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000205.

Слідчий або прокурор в судове засідання не з`явились, слідчий направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.
В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив наступне.
Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000205 від 06.03.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В період часу з 06.03.2019 по 28.05.2019 ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, видаючи себе за працівників Адміністрації Президента України та Служби Безпеки України, пред`являли виконуючій обов`язки державного секретаря Міністерства екології та природних ресурсів України ОСОБА_6 незаконну вимогу передачі грошових коштів в сумі 100 000 доларів США, поєднану з погрозою розголошенням відомостей, які остання бажає зберегти в таємниці, з погрозою обмеження її прав, свобод та законних інтересів, а 28.05.2019 близько 16 год. неподалік приміщення зазначеного Міністерства отримали від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 100 000 доларів США як предмет вимагання, що є особливо великим розміром, чим завдали майнової шкоди на вказану суму.

У той же день, одразу після отримання ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 100 000 доларів США від ОСОБА_6 , у м. Києві на вул. Липківського затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, та в подальшому йому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Ухвалою від 30.05.2019 Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.07.2019.

07.06.2019 у зв`язку із внесенням визначеної судом суми застави у розмірі трьохсот прожиткового мінімумів для працездатних осіб, що становить 576 300 грн. згідно з вимогами ст.ст. 182, 202 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 звільнений під заставу та 27.08.2019 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва продовжено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного, строком до 27.10.2019.

ОСОБА_5 має у фактичній власності та користується автомобілем «Mercedes-Benz S550», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , хоча формально, з метою уникнення конфіскації, він зареєстрований на іншу особу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ).

Цей автомобіль та ОСОБА_5 використовував під час готування і вчинення вказаного вище кримінального правопорушення. Зокрема, до місця вимагання коштів разом з ОСОБА_4 вони прибули саме на зазначеному автомобілі.

28.05.2019 безпосередньо після проведення затримання ОСОБА_5 , в період часу з 17.30 год. по 18.54 год., в порядку і з підстав передбачених ст.ст. 233, 234 КПК України, до постановлення ухвали слідчого судді, проведено обшук автомобіля «Mercedes-Benz S550», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під час якого виявлено та вилучено речі, які мають значення доказів у даному кримінальному провадженні, у тому числі і зазначений автомобіль.

29.05.2019 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України винесено ухвалу про надання дозволу на проведення вищевказаного обшуку і вилучення при цьому речей та документів, які мають значення доказу у кримінальному провадженні, у тому числі і автомобіля «Mercedes-Benz S550», р.н.з. НОМЕР_1 .

Крім цього, автомобіль «Mercedes-Benz S550», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із тим що він має ознаки, передбачені ст. 98 КПК України, зокрема вказаний автомобіль є знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Це обґрунтовується наступним:

- під час вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 під`їжджали до потерпілої саме на вказаному автомобілі, що давало їм змогу швидко прибути та зникнути, в разі необхідності, з місця вчинення злочину, а тому застосування вказаного автомобіля під час вчинення вимагання відносно ОСОБА_6 входило в заздалегідь розроблений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 план злочинних дій;

- крім цього, підтвердження того, що саме за допомогою вказаного автомобіля ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинювали зазначений злочин і він був невід`ємною частиною їхнього плану злочинних дій, свідчить предмет вимагання грошові кошти в сумі 100 000 доларів США, оскільки це велика сума грошей, а тому зникнення з місця вчинення злочину, після отримання вказаних грошей, на громадському транспорті (тролейбус, таксі, маршрутне таксі, автобус, поїзд тощо) не забезпечувало б безпечне перевезення вказаних коштів;

- у разі звернення потерпілої до правоохоронних органів, вказаний автомобіль надав би можливість ОСОБА_5 та ОСОБА_4 швидко зникнути з місця вчинення злочину;

- під час огляду на лобовому склі автомобіля зафіксовано підроблену перепустку Верховної Ради України з його ідентифікаційними даними, що свідчить про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у ході вимагання в ОСОБА_6 використовували вказаний автомобіль і зазначену перепустку з метою створення враження у потерпілої про їх високий статус у суспільстві. Ця перепустка також давала підозрюваним можливісить уникнути зупинки працівниками патрульної поліції.

Таким чином, автомобіль «Mercedes-Benz S550», р.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом у провадженні, так як був знаряддям вчинення злочину, адже використаний для схиляння потерпілої передати кошти, прибуття до місця вчинення злочину та швидкого зникнення із незаконно отриманими коштами.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи викладене, в зв`язку з метою забезпечення збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке перебуває у фактичній власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та є речовим доказом, а саме: автомобіль «Mercedes-Benz S550», р.н.з НОМЕР_1 , 2008 року випуску.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1