Справа № 156/1085/13-к Провадження №11-кп/802/537/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 , (в режимі
відеоконференцзв`язку)
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 26 червня 2019 року,
В С Т А Н О В И В
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , в якому він просив зарахувати йому в подвійному розмірі час тримання його в ДУ «Луцький слідчий ізолятор» з 07 грудня 2014 року до 12 травня 2016 року, включно.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд послався на ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та на те, що перебування засудженого ОСОБА_7 в ДУ «Луцький слідчий ізолятор» з 07 грудня 2014 року до 12 травня 2016 року, включно, не було пов`язане з судовим розглядом справи, засуджений перебував в місцях попереднього ув`язнення для перегляду вироку за заявою засудженого за нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України та зарахувати у строк відбуття покарання в подвійному розмірі час його перебування в умовах слідчого ізолятору з 07 грудня 2014 року до 12 травня 2016 року, включно, мотивуючи тим, що він перебував в умовах слідчого ізолятору виключно, щоб приймати участь у судових засіданнях щодо перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Просить прийняти до уваги, що відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України та постанови Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання в установах попереднього ув`язнення, для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

На думку апелянта, цей пункт передбачає застосування «Закону Савченко» до нього, як до особи, яка вже засуджена та відбуває покарання, але доставлена в слідчий ізолятор для участі у розгляді кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, який доповів суть ухвали суду, засудженого, який виступив щодо задоволення своєї апеляційної скарги, захисника, який підтримав скаргу засудженого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як установлено матеріалами справи, засуджений ОСОБА_7 з 07 квітня 2014 року відбуває покарання, призначене йому згідно вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 27 листопада 2013 року у Державній установі «Замкова виправна колонія №58», що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Ізяслав, вул. Гагаріна, 2.
Що стосується зазначеного ОСОБА_7 в своїй заяві до Нововолинського міського суду Волинської області зарахування періоду строку відбуття покарання з 07 грудня 2014 року по 12 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, апеляційний суд встановив наступне.
07 грудня 2014 року на підставі ухвали Нововолинського міського суду Волинської області від 06 жовтня 2014 року ОСОБА_7 був переведений з ДУ «Замкова ВК №58» до Луцького СІЗО для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, після чого звертався до Нововолинського міського суду із заявою про перегляд вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 27.11.2013 за нововиявленими обставинами.
Згідно даних матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 у період з 07 грудня 2014 року по 27 травня 2015 року перебував в Луцькому СІЗО, і 27 травня 2015 року був етапований в ДУ «Замкова ВК №58» для подальшого відбуття покарання, після чого, 27 липня 2015 року прибув в Луцький СІЗО на підставі ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 16 липня 2015 року для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (справа № 158/2622/13) та утримувався в умовах СІЗО до 10 червня 2016 року, вибувши в цей день в ДУ «Замкова ВК №58».
Таким чином обставини, на які посилається засуджений у своїй заяві Нововолинському міському суду Волинської області від 04 жовтня 2018 року про своє перебування в Луцькому СІЗО в зазначений період дійсно частково мають місце.

В цей період часу перебування засудженого в умовах Луцького СІЗО судами Волинської області переглядались вироки Нововолинського міського суду Волинської області від 27 листопада 2013 року, Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 грудня 2013 року щодо засудженого ОСОБА_7 за нововиявленими обставинами.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України та Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у рамках якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, обчислюється з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зазначеною нормою закону передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження (справи) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Відповідно до п.2 Розділу 11 «Прикінцеві положення» вказаного Закону, строк попереднього ув`язнення за правилами, визначеними ч.5 ст. 72 КК України зараховується до осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом (станом на 24 грудня 2015 року) набрав законної сили обвинувальний вирок та покарання за яким не відбуто повністю.
Таким чином, періоди перебування засудженого в установах попереднього ув`язнення у зв`язку із його участю в судових розглядах заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами (ст. 459 КПК України) також повинні включатися у строк попереднього ув`язнення в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України.
Матеріалами кримінального провадження підтверджується, що періоди перебування засудженого ОСОБА_7 , зокрема, з 07 грудня 2014 року по 27 травня 2015 року, а також з 27 липня 2015 року по 21 жовтня 2015 року в умовах Луцького СІЗО не пов`язані з процедурою перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами, а підставами для етапування засудженого з виправної колонії були його заяви про ознайомлення з матеріалами справи; період перебування ОСОБА_7 в Луцькому СІЗО з 21 жовтня 2015 року по 11 листопада 2015 року зумовлений судовим провадженням з перегляду вироку за новововиявленими обставинами; період перебування ОСОБА_7 в Луцькому СІЗО з 12 листопада 2015 року по 06 грудня 2015 року не стосується процедури перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами; період перебування ОСОБА_7 в Луцькому СІЗО з 07 грудня 2015 по 23 лютого 2016 року пов`язаний з судовим провадженням з перегляду вироку за новововиявленими обставинами; один день перебування ОСОБА_7 в Луцькому СІЗО - 24 лютого 2016 року не пов`язаний з процедурою перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами; період перебування ОСОБА_7 в Луцькому СІЗО з 25 лютого 2016 року по 12 травня 2016 року зумовлений судовим провадженням з перегляду вироку за новововиявленими обставинами.
Відповідно до міжнародної практики, умови утримання під вартою під час попереднього ув`язнення не можуть бути суворішими призначеного судом покарання за кримінальне правопорушення.

Утримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства, здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, Загальної декларації з прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватись з діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.
Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-1V суди повинні застосовувати при розгляді справ Конвенцію та практику ЄС з прав людини як джерело права.
ЄСПЛ в рішенні по справі «Балицький проти України» вказав, що ст. 46 Конвенції при її тлумаченні у світлі ст. 1 покладає на державу відповідача юридичний обов`язок вжити під наглядом Комітету Міністрів належні заходи загального та/або індивідуального характеру для забезпечення права заявника, порушення якого було встановлено судом. Такі заходи повинні також вживатися до інших осіб, які перебувають у такому ж становищі, що й заявник, зокрема через розв`язання проблем, які призвели до констатації судом порушення.
Отже ЄС прямо вказує на необхідність усунення систематичних порушень щодо всіх осіб, які перебувають в такому ж становищі, що і заявник. А оскільки умови утримання засуджених в період з часу вступу вироку в законну силу до фактичного поміщення до місця відбування покарання не змінюються на кращі, то на думку апеляційного суду в цій справі підлягає застосуванню норма ч. 2 ст. 72 КК України та засудженому ОСОБА_7 слід зарахувати додатково вказаний період, за час якого він перебував в умовах Луцького СІЗО з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином висновки суду першої інстанції щодо відмови засудженому в зарахуванні строку утримання в місцях попереднього ув`язнення Луцькому СІЗО з мотивів, що норма ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року не підлягає застосуванню в даному випадку засудженому ОСОБА_7 є помилковими, з ними не погоджується апеляційний суд, у зв`язку з чим скасовує ухвалу місцевого суду, та постановляє нову ухвалу.
Так, апеляційним судом встановлено, що засудженому ОСОБА_7 судами Волинської та Хмельницької областей були проведенні зарахування строків попереднього ув`язнення, в тому числі частково періоду, вказаного ним у заяві.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2016 року було визначено порядок застосування покарання за наявності декількох вироків - вироку Нововолинського міського суду Волинської області від 27 листопада 2013 року, яким його засуджено за ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 357 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років 5 місяців, та вироку Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 грудня 2013 року, яким його засуджено за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України, на підставі ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, постановлено:
на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за вироками Нововолинського міського суду Волинської області від 27.11.2013 та Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.12.2013, визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання, призначене Ківерцівським районним судом Волинської області від 22 жовтня 2009 року, та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років 6 місяців.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 03 серпня 2013 року.
Вирішено, що при визначенні строку відбування покарання ОСОБА_7 слід враховувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2016 року, якою зараховано засудженому в строк покарання строк попереднього ув`язнення, з 03.08.2013 року (тобто, з моменту його фактичного затримання, відповідно до ухвали апеляційного суду від 17.03.2015 року) по 12.02.2014 року (день набрання законної сили судовим рішенням вироком Нововолинського міського суду від 27.11.2013 року), з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2016 року, якою зараховано засудженому в строк покарання термін його перебування, в період відбуття покарання, у СІЗО м. Луцька, під час участі у судовому розгляді кримінального провадження - розгляду заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами (справа №159/1085/13-к), з 21.10.2015 року (тобто, з моменту винесення ухвали про залишення у СІЗО) по день набрання законної сили судовим рішенням у справі 11.11.2015 року (дата постановлення ухвали апеляційного суду); з 07.12.2015 року (тобто, з моменту винесення ухвали про залишення у СІЗО) по день набрання законної сили судовим рішенням у справі 23.02.2016 року (дата постановлення ухвали Апеляційного суду); з 25.02.2016 року (тобто, з моменту винесення ухвали про залишення у СІЗО) по день набрання законної сили судовим рішенням у справі 13.05.2016 року (дата постановлення ухвали Апеляційного суду), з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Окрім того, ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2017 року ОСОБА_7 було зараховано в строк покарання строк перебування в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження з 24 липня 2015 року по 20 жовтня 2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Таким чином, зарахуванню ОСОБА_7 підлягають періоди перебування його в умовах Луцького СІЗО, які не були зараховані, з 07 грудня 2014 року з дня прибуття його в Луцькиий СІЗО, відповідно до ухвали Нововолинського міського суду Волинської області від 06 жовтня 2014 року по 27 травня 2015 року день вибуття з СІЗО, відповідно до довідки, включно; з 12 листопада 2015 року по 06 грудня 2015року; день - 24 лютого 2016 року.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, п. 14 ч.1 ст. 537, ст. 539 КПК України, ч.1 ст. 1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 26 червня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про зарахування в строк покарання терміну попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в ДУ «Луцький слідчий ізолятор» з 07 грудня 2014 року до 12 травня 2016 року, включно, скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання термін його перебування, в період відбуття покарання, в ДУ «Луцький слідчий ізолятор» з 07 грудня 2014 року з дня прибуття його в Луцький СІЗО згідно ухвали Нововолинського міського суду Волинської області від 06 жовтня 2014 року по 27 травня 2015 року день вибуття з Луцького СІЗО, згідно довідки; з 12 листопада 2015 року по 06 грудня 2015року; день - 24 лютого 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді