Справа № 302/182/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2019смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатськоїобласті

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар с/з ОСОБА_2 ,

прокурор - ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Міжгір`ї кримінальне провадження за № в ЄРДР 0000007 від 02.01.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гр.України, уродж. та мешк. АДРЕСА_1 , громадянин України, з повною загальною середньою освітою, одружений , раніше не судимий, постійного місця праці не має - сезонний робітник, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 24.12.1998 р. Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області, - у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч.1 КК України,

- в частині розгляду угоди про примирення потерпілого і обвинуваченого,-

В С Т А Н О В И В :
16.12.2018 року, біля 20 год. 00 хв., ОСОБА_4 , 1972 р.н., перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих сімейних непорозумінь зі своїм сином ОСОБА_4 , 1996 р.н., який в той час перебував в спальній кімнаті вищевказаного ж/будинку, умисно підійшовши до останнього, наніс йому один удар правою ногою взутою в чобіт в область носа та один удар кулаком правої руки в область обличчя. В результаті вказаних дій ОСОБА_4 , 1972 р.н., спричинив потерпілому ОСОБА_4 , 1996 р.н., згідно з висновком судово-медичного експерта № 12 від 10.01.2019 року тілесні ушкодження у вигляді набряку носа та викривлення носа вправо та згідно медичної картки стаціонарного хворого заповненої на ім`я ОСОБА_4 , 1996 р.н., в нього виявлено викривлення перегородки носа вліво по ударному механізму дії, якими могли бути взуті ноги сторонньої особи, які відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень , затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, які потягнули за собою розлад здоров`я більше 21 дня та вкладаються в час пригоди, яка мала місце 16.12.2018 року.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , 1972 р.н., вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КК України, за кваліфікуючими ознаками - умисне середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

27.05.2019 року обвинувачений ОСОБА_4 , 1972 р.н., і потерпілий ОСОБА_4 , 1996 р.н., уклали угоду про примирення, за якою:

- потерпілий ОСОБА_4 , 1996 р.н., не заявив цивільний позов у кримінальному провадженні;

- обвинувачений ОСОБА_4 , 1972 р.н., беззастережно визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України;

- сторони визначили, що :

- обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , 1972 р.н., є щире каяття, активне розкриття злочину;

- обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах;

- сторони узгодили, що ОСОБА_4 , 1972 р.н., має понести покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік та покладенням на нього наступних обов`язків;

- сторони зафіксували, що їм роз`яснено наслідки укладення угоди та невиконання угоди.

У судовому засіданні потерпілий і обвинувачений підтвердили укладання угоди за вказаним змістом та розуміння наслідків затвердження угоди.

Прокурор проти затвердження угоди не заперечив.

Оцінивши встановлене, суд дійшов такого висновку.

Кримінальне правопорушення за ст. 122 ч. 1 КК України, в учиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , 1972 р.н., згідно з ст. 12 КК України, віднесене до злочинів середньої тяжкості. ОСОБА_4 , 1972 р.н., вину у вчиненні цього кримінального правопорушення визнав. Сторони заявили про добровільне укладення угоди про примирення. Умови угоди відповідають вимогам ст. ст. 469 ч. 1, ч.3, 471 КПК України, не суперечать вимогам КПК України і кримінальному закону, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чиінтересів сторін, інших осіб. Умови угоди в частині виконання ОСОБА_4 , 1972 р.н., взятих на себе зобов`язань є реальними до виконання.

Отже, є підстави затвердити угоду і призначити ОСОБА_4 , 1972 р.н., узгоджене сторонами покарання.

Запобіжний захід не застосовувався.

Речових доказів до конфіскації чи повернення немає.

Судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення укладену 27.05.2019 року між потерпілим ОСОБА_4 , 1996 р.н., та обвинуваченим ОСОБА_4 , 1972 р.н..

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Згідно з статтею 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , 1972 р.н., від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку одного року, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст.76 ч. 1 КК України покласти на ОСОБА_4 , 1972 р.н., у період звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд;

- обвинуваченим ОСОБА_4 ,1972 р.н., виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення наслідків угоди;

- потерпілим ОСОБА_4 , 1996 р.н., виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; не роз`яснення наслідків укладення угоди; не виконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав: затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якомузгідно з частиною 3 ст. 469 КПК України укладена угода не може бути укладена.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ст. 349 КПК України

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1