Справа №463/8039/19
Провадження №1-кс/463/4207/19
У Х В А Л А

29 жовтня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника скаржника - ОСОБА_3

скаржник - ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Личаківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 05 липня 2019 року по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002676 від 12 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 звернулася із скаргою до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, про скасування постанови слідчого СВ Личаківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 05 липня 2019 року по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002676 від 12 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 17 вересня 2019 року отримала оскаржувану постанову. Вважає таку незаконною, оскільки така не мотивована, її зміст не відповідає фактичним обставинам справи. В резолютивній частині постанови слідчий обмежився лише висновком про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення (суб`єктивної сторони), очевидно вказуючи на відсутність умислу. Однак вважає, що не можна нанести потерплій більше десятка різних синців і саден, які розташовані в різних частках тіла випадково. Факт наявності тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово медичного експерта.
В судовому засіданні скаржниця та її представник скаргу підтримали з мотивів викладених у такій.

ОСОБА_4 додатково пояснила, що жодного разу не уникала явки на виклики слідчого та завчасно повідомляла його про період її перебування за межами України.

Представник Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, матеріали кримінального провадження не скерував, а тому в порядку ч.3 ст.306 КПК України суд розглядає дану скаргу без його участі.

Заслухавши пояснення скаржника та її представника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скаргу слід задоволити виходячи з таких підстав.
Частина 1 ст.22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 05 липня 2019 року по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002676 від 12 жовтня 2018 року, закрито у зв`язку із відсутністю складу (суб`єктивної сторони) кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Однак, слідчим не зазначено, на підставі яких доказів ним встановлено відстуність суб`єктивної сторони злочину, що свідчить про неповноту та необґрунтованість оскаржуваної постанови. Крім того, у мотивувальній частині постанови не надано жодної оцінки доказам, які були зібрані в ході досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Беручи до уваги наведене, керуючись принципом змагальності кримінального процесу, приходжу до висновку, що скаргу ОСОБА_4 слід задоволити, скасувати постанову слідчого СВ Личаківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 05 липня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Керуючись ст. ст. 303-309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу - задоволити.

Постанову слідчого СВ Личаківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 05 липня 2019 року по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002676 від 12 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1