У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 травня 2019 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

засуджений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.05.2019 прийнято рішення про залишення без розгляду клопотання ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання, заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, про визнання дисциплінарного стягнення незаконним, про визнання дій і рішень адміністрації ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснено заявнику його право звернутись із клопотанням про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання та заміну невідбутої частини покарання більш м`яким до суду за місцем відбування призначеного покарання. Також роз`яснено право звернутись щодо питань, визначених у п. 13-1 ч.11 ст. 537 КПК України щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань, в порядку адміністративного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду, ухвалити нове рішення, яким задовольнити всі його вимоги.

Узагальнені доводи апеляційної скарги засудженого.

Вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано залишив без розгляду його клопотання. Зазначив, що суд першої інстанції в рішенні не вказав, що клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання, заміну невідбутої частини покарання більш м`яким було подано не ним, а його захисником, цивільною дружиною ОСОБА_8 та ЧП «Мивітел». Розгляд клопотання здійснено без виклику ОСОБА_8 та представника ЧП «Мивітел». Крім того, в порушення вимог ч.1 ст. 52 КПК України, суд розглянув клопотання у відсутності захисника.

Вказує, що він фактично постійно знаходиться у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор». Тому суд першої інстанції безпідставно повернув клопотання.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Залишаючи без розгляду клопотання ОСОБА_5 , суд першої інстанції зазначив, що клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання, а також про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким належить подавати до суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він відбуває покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.07.2016 року, в ДУ «Солонянська ВК (№21)» Дніпропетровської області. Тому, розгляд зазначеного клопотання не належить до територіальної юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва. Ткож суд першої інстанції зазначив, що розгляд справ щодо питань оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань, згідно ч.9 ст. 539 КПК України КПК України, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 , які частково підтримали апеляційну скаргу, в частині вимог щодо застосування положень ч.5 ст. 72 КК України, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження 11 квітня 2019 року засуджений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_7 звернулися до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням щодо зарахування попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з 21.06.2017 до 11.04.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Крім того, 13 травня 2019 року ОСОБА_9 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про визнання дисциплінарного стягнення незаконним, про визнання дій і рішень адміністрації ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду першої інстанції щодо клопотання ОСОБА_5 щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань, то рішення в цій частині прийнято з урахуванням вимог п. 13-1 ч.2 ст. 539 КПК України, яким передбачено, що розгляд справ щодо цих питань здійснюється в порядку адміністративного судочинства (ч.9 ст. 539 КПК України).

В частині вирішення клопотання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким вирішено вірно, та обгрунтовано зазначено, що дане питання повинно бути вирішено судом за місцем відбування призначеного покарання.

Хоча в апеляційній скарзі ОСОБА_5 висловив незгоду з рішенням суду в частині вирішення його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, але під час апеляційного розгляду вимоги в цій частині не підтримав, пояснивши, що 14.11.2019 у нього закінчується строк відбуття покарання.

Під час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_5 підтримав свої вимоги щодо зарахування попереднього ув`язнення у строк відбування покарання та просив негайно звільнити його з-під варти з зали суду.

Обговоривши наведені апелянтом та його захисником доводи, суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ч. 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінальних проваджень передбачених КПК України.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані при розгляді клопотання ОСОБА_10 .

Відповідно до вимог ст. 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Як визначено у п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України), 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 КПК України.

З матеріалів судового провадження слідує, що засуджений ОСОБА_5 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Ухвалою суду першої інстанції клопотання ОСОБА_5 залишено без розгляду та роз`яснено засудженому право звернення з вказаним клопотанням до належного суду за місцем відбування покарання.

Відповідно до повідомлення начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», засуджений ОСОБА_5 тимчасово знаходиться в СІЗО, та прибув 17.03.2019 з ДУ «Солонянська ВК (№21)» Дніпропетровської області до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» на підставі ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.02.2019 для розгляду заяви про відвід слідчого судді у іншому провадженні.

Отже, судом першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі "Солонянська виправна колонія" №21 Дніпропетровської області. Тому розгляд його клопотання не належить до територіальної юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано залишив без розгляду клопотання ОСОБА_5 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VІІІ від 26.11.2015 року, на підставі недотримання заявником положень п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, про підсудність розгляду питань, пов`язаних з виконанням вироку.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування або зміни ухвали суду, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 травня 2019 року у відношенні ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3