Справа № 752/5519/19
Провадження №: 1-кс/752/5206/19
У Х В А Л А

31.05.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі підозрюваного ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення слідчим ОСОБА_3 про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні № 0002152,

встановив:

до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення слідчим ОСОБА_3 про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні № 0002152.

В обгрунтування скарги зазначає, що Голосіївським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002152 від 16.03.2019.

17.03.2019 в межах кримінального провадження № 0002152 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Разом з тим, органом досудового розслідування ОСОБА_3 інкримінується те, що 15.03.2019 близько 19:50 годин за адресою: м. Київ, пр. Глушкова, 25, він, перебуваючи за кермом автомобіля марки «Мерседес W221», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 із застосуванням предмету схожего на зброю, вистрілив у лобове скло автомобіля «Чері» д.н.з. НОМЕР_2 , чим грубо порушив громадський порядок.

Посисилається на те, що з об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 296 КК України є суспільно небезпечною дією, що грубо порушує громадський порядок. Такими закон визнає тільки дії, які спричинили істотну шкоду особистим чи суспільним інтересам і відрізнялися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Грубість порушення громадського порядку слід визнавати з урахуванням характеру вчинених хуліганських дій, їх наслідків, місця й тривалості їх вчинення, кількості потерпілих від зазначених дій, істотності порушення їхніх інтересів. Особа, яка вчиняє хуліганські дії, грубо нехтує правилами поведінки в суспільстві.

Однак, в ході досудового розслідування, допитаний, в тому числі, 07.05.2019 в якості підозрюваного ОСОБА_3 надав повні та послідовні покази щодо подій, які відбувалися 15.03.2019, та відповідно до яких в жодних конфліктних ситуаціях він участі не приймав, протиправних дій щодо інших осіб не вчиняв, громадський порядок не порушував.

Аналогічні покази в ході допиту надала свідок ОСОБА_5 , яка повідомила, що 15.03.2019 разом з ОСОБА_3 , у зв`язку з необхідністю вирішення побутових питань, знаходилася приблизно з 18:00 години до 20:30 години в салоні автомобілю «Мерседес W221», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , тобто, саме в той період часу, коли згідно версії сторони обвинувачення було вчинено кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_6 . Однак, ніяких конфліктних ситуацій цього дня за участі потерпілого та ОСОБА_3 , не спостерігала.

Вказані обставини підтвердила під час допиту й дружина підозрюваного ОСОБА_7 .

Звертає увагу на те, що 16.03.2019 в ході проведеного в межах кримінального провадження № 0002152 обшуку автомобіля «Мерседес W221» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 ні вогнепальної зброї, ні будь-яких інших предметів схожих на пістолет, ні слідів пострілу, здійсненого, начебто, ОСОБА_3 , знайдено не було.

Також посилається на те, що допитаний 18.03.2019 в ході судового засідання щодо розгляду слідчим суддею клопотання слідчого Голосіївського УП ГУНП в м. Києві про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_3 він не знає. Крім того, зазначив, що злочин відносно нього вчинено іншою особою, яку охарактеризовано як високого чоловіка, з залисинами, одягненого в чорну куртку.

Складений 16.03.2019 в ході проведення слідчої дії - пред`явлення для впізнання потерпілому особи за фотознімками - протокол, за яким ОСОБА_6 впізнає особу, згідно наданих ним показів в тому ж судовому засіданні від 18.03.2019. підписувався потерпілим за вказівкою оперативних працівників поліції.

Виходячи з викладеного, вважає, що особу, яка 15.03.2019 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України жодним чином неможливо ідентифікувати з особою підзахисного ОСОБА_3 , у зв`язку з чим, а саме: наявністю обставин, що виключають обґрунтованість, пред`явленої ОСОБА_3 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, слідчим суддею 18.03.2019 постановлено ухвалу в порядку ст. 185 КПК України про повернення клопотання прокурору щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Відсутність обґрунтованої підозри, а також складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, в діях ОСОБА_3 , підстави для подальшого проведення досудового розслідування відносно останнього у кримінальному провадженні № 0002152 відсутні.

Разом з тим, на момент звернення з даною скаргою до слідчого судді, процесуальним керівником ігнорується клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження відносно підзахисного ОСОБА_3 , подане 13.05.2019 до Київської місцевої прокуратури № 1. Жодної відповіді щодо результатів розгляду та прийнятого рішення на адресу ні захисника, ні підзахисного не надходило. При цьому, продовжується строк досудового розслідування кримінального провадження № 0002152 за відсутності будь-яких законодавчо визначених підстав, порушуючи як вимоги Кримінального процесуального кодексу України, так і права ОСОБА_3 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 вимоги скарги підтримали з наведених у ній підстав та просили її задовольнити.

Особа, бездіяльність якої оскаржується в судове засідання для розгляду скарги не з`явилася, про час, місце та дату розгляду повідомлена належним чином, причини неявки не повідомлені, що на підставі ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення захисника, підозрюваного, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України закріплений обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченого КПК України.

Положення ч. 2 ст. 8 КПК зобов`язують суди, прокуратуру, органи досудового розслідування під час здійснення кримінального провадження застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, який діє на основі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що стала частиною національного законодавства.

Принцип верховенства права передбачає, що особа повинна бути захищена від свавілля суб`єктів владних повноважень, тобто втручання суб`єктів владних повноважень має бути піддано ефективному судовому контролю.

Ст. 13 Конвенції встановлює, що кожен, чиї права та свободи, визнані в Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Відповідно до ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Статтею 278 КПК України визначено порядок здійснення повідомлення про підозру та обов`язок роз`яснення прав підозрюваного, а саме: письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень; письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

Також, відповідно до змісту статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що Голосіївським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002152 від 16.03.2019.

17.03.2019 в межах кримінального провадження № 0002152 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Разом з тим, в ході судового засідання 18.03.2019 під час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого Голосіївського УП ГУНП в м. Києві про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , допитаний потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_3 він не знає, та 18.03.2019 слідчим суддею постановлено ухвалу, в порядку ст. 185 КПК України, про повернення клопотання прокурору щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру здійснено з порушенням вимог п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, відповідно до якого повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На підставі зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для скасування повідомлення про підозру від 17.03.2019 року у кримінальному провадженні № 0002152, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відносно ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 2, 8,9,24, 276-278, 303 -309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

скаргу адвоката ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру від 17.03.2019 року у кримінальному провадженні № 0002152, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відносно ОСОБА_3 .

Зобовязати слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві або прокурора, яким здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002152 від 16.03.2019, вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про оголошення підозри ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1