Справа №333/4071/19
пр. №1-кс/333/1595/19
УХВАЛА

Іменем України
16 липня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українець, громадянина України, офіційно не працевлаштований, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16.07.2019 слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВПР ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 14.07.2019 приблизно о 00 годині 01 хвилині, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесені одного удару в область голови потерпілого, відкрито викрав майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти з кишені у сумі 700 грн. 00 коп., після чого вихопив поліетиленовий пакет, в якому знаходився мобільний телефон «Nokia 1208 RH - 105», в корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 200 грн. 00 коп., з сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , вартістю 30 грн. 00 коп., мило «Суничне», рожевого кольору, вартістю 15 грн. 00 коп. та засіб гігієнічний після гоління «Саша» вартістю 15 грн. 00 коп., та покинув місце скоєного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 відкрито викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , на загальну суму 960 грн. 00 коп.

14 липня 2019 року о 02.00 год. ОСОБА_5 затримано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

14 липня 2019 року ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України.

Вина ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні підтверджується наступними зібраними доказами: допитом потерпілого; проведеним оглядом та вилученими речовими доказами; допитом свідків та іншими матеріалами.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

29.06.2019 СВ Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а також 29.06.2019 досудове розслідування було зупинено та ОСОБА_5 оголошено в розшук у зв`язку з переховуванням останнього від органів досудового розслідування. Окрім того, нестійкі соціальні зв`язки та схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, підтверджує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, іншого джерела доходів не має та не буде мати, а також зважаючи на системність вчинених корисних злочинів, свідчить про те, що перебуваючи на волі останній продовжить свою злочинну діяльність, що підтверджує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою.
В судовому засіданні, слідча ОСОБА_4 у повному обсязі підтримала клопотання та послалася на обставини, які у ньому були викладені.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний в ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою. Просили застосувати більш м`який домашній арешт.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом було встановлено, що 14.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України (кримінальне провадження №0002323).

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором ОСОБА_3 оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розпис ОСОБА_5 щодо вручення йому 16.07.2019 об 13 год. 00 хв. копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу: допитом потерпілого; проведеним оглядом та вилученими речовими доказами; допитом свідків та іншими матеріалами.

14.07.2019 о 02 год. 00 хв., ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення злочину.

14.07.2019 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію не винуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 (вчинив тяжкий злочин), дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини. Також слідчий суддя враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, міцних соціальних зв`язків та відсутність постійного стабільного джерела доходу, що дає підстави дійти висновку про наявність ризику вчинення іншого злочину. Крім цього, ОСОБА_5 знаходився у розшуку за вчинення крадіжки (справа перебуває на розслідуванні в СВ Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області), вчинив злочин під час умовно-дострокового звільнення, злочин за яким підозрюється ОСОБА_5 являється тяжким і передбачає покарання від 4 до 6 років позбавлення волі, тому слідчий суддя вважає, що існує ризик переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Подвезько проти України» крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_5 злочину, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

Також з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність таких даних для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

В ході розгляду клопотання підозрюваним не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування, а також наміру вчинення іншого злочину.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовує можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий судця вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті

Враховуючи, вимоги ч.5 ст. 182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст. 183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, місячного доходу визначається можливість застосувати заставу у розмірі 20 мінімумів для працездатних осіб.
Таким чином, ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 38420 грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за викликом до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;
- не відлучатися з місця проживання та реєстрації без дозволу слідчого, який проводить досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання;
Згідно ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 12.09.2019 до 02 год. 00 хв. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з моменту його фактичного затримання 14.07.2019 о 02 год. 00 хв.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» МЮУ.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 20 мінімумів для працездатних осіб, що складає 38 420 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;
- не відлучатися з місця проживання та реєстрації без дозволу слідчого, який проводить досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання;
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1