Провадження №: 1-кп/752/665/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.10.2019 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005322 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який працює неофіційно, освіта середня, одружений, має неповнолітню дитину, має утриманця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий згідно вимог ст. 89 КК України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
встановив:
ОСОБА_3 31.05.2018 року близько 14:30 год., перебуваючи за адресою: м.Київ пр. Науки, 24 поблизу магазину «Фора», помітив свого знайомого ОСОБА_8 , який тримав в руці мобільний телефон, який сидів на лавці разом із іншим чоловіком - ОСОБА_7 . У цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 діючи умисно підійшов впритул до ОСОБА_8 та вихопив у нього з рук мобільний телефон марки «Readmi 5 Plus» IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , вартість якого становить 5 499 грн. 00 коп., який належить ОСОБА_7 , оскільки останній дав його ОСОБА_8 у тимчасове користування. Після цього ОСОБА_3 , не реагуючи на прохання ОСОБА_7 повернути мобільний телефон, зник із місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, а заявлений цивільний позов визнав частково. У судовому засідання 15.10.2019 року обвинувачений пояснив, що 31.05.2018 року приблизно о 14.30 год. перебуваючи біля магазину «Фора» за адресою м. Київ, прос. Науки, 24, побачив ОСОБА_8 , який був винен йому гроші, останній тримав телефон у руці. Він підійшов та вирвав у нього телефон. Інший хлопець, що був поруч з ОСОБА_8 просив вернути телефон, бо він належить йому, але він пішов звідти і продав телефон. Раніше вину визнавав частково, але наразі кається, просить суворо не карати, врахувати поганий стан його здоров`я, наявність утриманців. З приводу того, що потерпілому наніс удар інший ще хлопець, він нічого не знає. Умислу заподіювати тілесну шкоду потерпілому в нього не було, як і змови з іншим хлопцем.
Крім повного визнання своє вини ОСОБА_3 його вина підтверджується і показаннями потерпілого ОСОБА_7 . Так останній в суді пояснив, що 31.05.2018 року о 14.30 год. біля магазину «Фора» за адресою: м. Київ, пр. Науки, 24 спілкувався по телефону, до нього підійшов наглядно знайомий громадянин ОСОБА_8 і попросив дати зателефонувати телефон. Він дав йому телефон і через декілька секунд з`явився обвинувачений, який вирвав у ОСОБА_8 його телефон. Він, стверджуючи, що це його телефон, намагався зупинити обвинуваченого, але той пішов, а в цей момент ззаду якийсь інший хлопець наніс йому удар у ліве вухо, та теж втік. Потім він викликав поліцію. Наразі шкода йому не відшкодована, просить задовольнити його позов. З приводу покарання обвинуваченому, залишив дане питання на розсуд суду.
Вказані показання обвинуваченого та потерпілого узгоджуються між собою та з іншими зібраними і дослідженими судом письмовими доказами, а саме даними протоколу прийняття заяви про злочин від 31.05.2018 року (т. 1 а.с. 62), даними огляду місця події від 31.05.2018 року (т. 1 а.с. 63-65), даними документів щодо належності майна потерпілому та вартість його на момент придбання (т. 1 а.с. 67-69), даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 8.06.2018 року (т. 1 а.с. 70-74), згідно яких потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка відкрито заволоділа його телефоном. Під час судового засідання потерпілий також впевнено вказав на обвинуваченого як особу, яка відкрито викрала у нього телефон за викладених у вироку обставин.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується і даними протоколу огляду відеозапису (т. 1 а.с. 75-78) та даними, що містяться на речовому доказі (т. 1 а.с. 79-81), який був переглянутий судом безпосередньо. Вказані докази в повній мірі підтверджують показання надані обвинуваченим та потерпілим щодо обставин вчинення злочину ОСОБА_3 .
Беручи до уваги вищевикладені докази в їх сукупності, які є належними та допустимими, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у вироку суду, доведена повністю.

Суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, не бере до уваги надані стороною обвинувачення докази щодо отриманих потерпілим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень 31.05.2018 року (т. 1 а.с. 82-85) і відповідно показання потерпілого в цій частині, оскільки вони виходять за межі пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення і не можуть бути предметом даного судового розгляду.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, під наглядом лікарів нарколога перебуває, психіатра - не перебуває, працює, поганий стан його здоров`я, наявність хронічного тяжкого захворювання, має міцні соціальні зв`язки, зокрема, власну сім`ю, батьків похилого віку, обставини, що пом`якшують покарання, - визнання своєї вини, наявність на утриманні неповнолітньої дитини та утриманця ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 110-112), та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також думку потерпілого, який просив призначити покарання на розсуд суду та не наполягав на реальні мірі покарання. Вказане у своїй сукупності, враховуючи наявність невідшкодованих збитків, свідчить про необхідність призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 186 КК України.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема, стан його здоров`я, наявність міцних соціальних зв`язків, те, що він працює і має постійне місце проживання та реєстрації, а також ряд обставин, що пом`якшують його покарання, думку потерпілого, а також принцип індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати вимоги ст. 75 КК України.
Із врахуванням даних про особу обвинуваченого, думки потерпілого, те, що він вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості і не відшкодував завдані збитки, не перешкоджає суду звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 за викладених у обвинувальному акті та вироку суду обставин доведена в повному обсязі, суд вважає за доцільне цивільний позов потерпілого задовольнити частково із врахуванням меж пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення щодо вартості викраденого майна і відповідно розміру спричинених потерпілому збитків. Потерпілим не надано жодного доказу суду на підтвердження розміру заявленого ним цивільного позову в сумі 6000 грн., тому його заявлений позов підлягає до задоволення в розмірі 5 499 грн.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь потерпілого ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) 5 499 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) гривень на відшкодування матеріальних збитків.

Речовий доказ у справі: СД Р диск 700 МВ, приєднаний до матеріалів кримінальної справи, залишити зберігати при матеріалах кримінальної справи.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1