Справа № 522/496/18
Провадження № 1-кп/522/334/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0009352 від 12.12.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Атаки, Окницького району, Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, молдованина, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без місця проживання на території України, раніше судимого:

- 17.05.2016 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Вироком від 31.07.2018 року Апеляційного суду Одеської області скасовано вирок Ізмаїльського міського суду Одеської області від 17.05.2016 року та призначено покарання до 5 років позбавлення волі;

- 16.08.2017 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

- у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 289 ч. 2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2016 року приблизно о 19:00 годині, гр. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на автомобілі марки «BMW 330D», з номерними знаками НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , приїхали до кафе, яке розташоване за адресою: м. Одеса, Польський узвіз кут Ланжеронівського узвозу.

Знаходячись в кафе, ОСОБА_7 невідомий чоловік повіломив, що автомобіль марки «BMW 330D», з номерними знаками НОМЕР_1 , заважає проїзду.

В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «BMW 330D», з номерними знаками НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 перепаркувати вищевказаний автомобіль, на що останній погодився та надав ключі від автомобіля.

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу та усвідомлюючи той факт, що документи підтверджуючі право власності на вказаний автомобіль знаходяться всередині авто, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, проникнув до автомобілю та рушив з місця у невідомому напрямку, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 141900 гривень.

ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме за ознаками: незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні ОСОБА_4 провину свою в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав і повністю підтвердив обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи доказів щодо цих обставин, наданих органами досудового слідства, у вчиненому розкаявся. Кримінальне провадження просив розглянути в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює, що в такому випадку він буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ознаками ч. 2 ст. 289 КК України за наступних ознак: незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

ОСОБА_4 на момент вчинення злочину не працевлаштований, офіційних джерел для існування не має, є громадянином іншої держави, згідно з довідкою органів національної поліції неодноразово потрапляв у поле зору правоохоронних органів як особа, причетна до вчинення протиправних дій, а також раніше неодноразово судимий, що свідчить про його соціальну небезпеку.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення і перевиховання не можливі без ізоляції від суспільства.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком вироком від 31.07.2018 року Апеляційного суду Одеської області.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком вироком від 16.08.2017 року Ізмаїльським міським судом Одеської області.

Цивільний позов та процесуальні витрати по справі заявлені не були.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченим, суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту етапування обвинуваченого до Одеського слідчого ізолятора - 22.01.2019 р., слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 , термін перебування його під вартою з 27.01.2016 року по 17.05.2016 року із розрахунку один день позбавлення волі за два дні тримання під вартою, згідно вироку Апеляційного суду Одеської області від 31.07.2018 року.

В силу ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 05.01.2017 року по дату набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.08.2017 року.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376, 500, 501 КПК України, суд
В И Р І Ш И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком вироком від 31.07.2018 року Апеляційного суду Одеської області.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком вироком від 16.08.2017 року Ізмаїльським міським судом Одеської області.

Остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (два) місяця позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 , рахувати з 05 січня 2017 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 , термін його попереднього ув`язнення, а саме з моменту етапування обвинуваченого до Одеського слідчого ізолятора - 22.01.2019 р., слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 , термін перебування його під вартою з 27.01.2016 року по 17.05.2016 року із розрахунку один день позбавлення волі за два дні тримання під вартою, згідно вироку Апеляційного суду Одеської області від 31.07.2018 року.

В силу ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 05.01.2017 року по дату набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, згідно вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.08.2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Речові докази: автомобіль марки «BMW 330D», н/з НОМЕР_1 вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб від дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя місцевого Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1 .

02.07.2019