Справа № 629/5493/19
Номер провадження 1-кп/629/510/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0001411 від 18.09.2019 року, яке надійшло з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області 30.10.2019 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер, не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.2 КК України, -

встановив:

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області 30.10.2019 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.2 КК України, затверджений 28.10.2019 року прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 . Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 28.10.2019 року укладена між прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.11.2019 року в затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної 28.10.2019 року між ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 та прокурором Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0001411 від 18.09.2019 року, було відмовлено з підстав допущеної неправильної правової кваліфікації кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, що фактично вчинив обвинувачений, про що зазначено в обвинувальному акті.

Пунктом 18 постанови Пленуму ВССУ від 11.12.2015 року №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» передбачено, що за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК, та повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення. При цьому, зокрема в останньому випадку, слід неухильно дотримуватися вимог закону щодо відкриття сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.

Заслухавши думку сторін, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов наступних висновків.

Частина 4 статті 110 КПК України передбачає, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування та який повинен відповідати вимогам ст.291 цього ж Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, при його складанні та пред`явленні підозри ОСОБА_4 зазначені вимоги закону не дотримані.

Не вдаючись до аналізу доказів у справі, не оцінюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого та не вирішуючи питань, що притаманні для судового розгляду, суд, дослідивши виключно обвинувальний акт, вважає, що він не відповідає вимогам закону, а призначення судового розгляду за ним буде порушенням прав обвинуваченого та на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України повертає обвинувальний акт прокурору.

Керуючись ст.291,110,314 КПК України, суд, -

ухвалив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових рішень за №0001411 від 18.09.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.2 КК України, повернути прокурору Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , для виконання вимог ст.291 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1