Справа № 215/2967/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000609 від 12.04.2019 р., відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.04.2018 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст.407 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.3 Закону України Про амністію від 22.12.2016 року від відбування покарання звільнено;.

-13.12.2018 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 11.04.2019 приблизно о 19.45 год. проходив біля під`їзду №3, будинку № 9 по вул. В.Терещенка в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де побачив раніше не знайомого йому гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який поряд із собою котив дитячий велосипед фірми Aзімут моделі KSR жовто-блакитного кольору, що належить ОСОБА_6 .
В цей час та місці у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме зазначеного вище дитячого велосипеда.
Перебуваючи у вказаний час та місці, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи відкрито, умисно, з корисливих мотивів, підійшовши до ОСОБА_5 та застосовуючи власну фізичну силу, шляхом ривка, правою рукою вирвав з рук ОСОБА_5 вище зазначений велосипед, при цьому лівою рукою замахнувся в бік ОСОБА_5 , висловлюючи, при цьому, погрозу спричиненням йому тілесних ушкоджень, якщо ОСОБА_5 не відпустить велосипед.
При вказаному, ОСОБА_5 , сприймаючи погрози ОСОБА_3 як реальні, усвідомлюючи ризик отримання ним тілесних ушкоджень, відпустив вказаний дитячий велосипед, та побіг за допомогою.
Після чого, ОСОБА_3 , подавивши волю ОСОБА_5 до супротиву, утримуючи зазначене майно, сів на вказаний велосипед та поїхав у сторону супермаркету АТБ-Маркет по вул. В.Терещенка в Тернівському районі м. Кривого Рогу та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши в подальшому викрадене майно на свою користь і розпорядився ним на свій розсуд.
Згідно судової товарознавчої експертизи №19/12.1/493 від 10.05.2019, ринкова вартість велосипеду дитячого марки Азімут моделі KSR станом цін на 11.04.2019 складає 750,00 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 750,00 грн.
Ці умисні дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що він дійсно вирвав з рук ОСОБА_5 дитячий велосипед, який належить потерпілій ОСОБА_6 та замахнувся в бік ОСОБА_5 рукою.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду кримінального провадження повідомлена належним чином.

Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

З`ясувавши думку обвинуваченого, який не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючою покарання обставиною, для обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 67 ч.1 п. 1 КК України, є рецидив злочинів.

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відноситься до класифікації тяжких злочинів, обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, раніше судимий, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, громадською корисною працею не займається, не є особою з інвалідністю.

Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як дуже високий. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже велику небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, досудову доповідь органу пробації, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, з врахуванням вироку Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2018, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст.75 КК України, про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та для призначення покарання з застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України .

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді домашнього арешту, обраний ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.05.2019 року втратив свою силу 27.07.2019.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєдання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання, призначеного попереднім вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2018, та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня затримання, після набрання даним вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/493 від 10.05.2019 у розмірі 628 ( шістсот двадцять вісім гривень) 04 коп.

Речові докази: велосипед дитячий марки «Азімут», жовто-блакитного кольору, який згідно розписки знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити в користуванні потерпілої ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: