Справа № 182/8181/19
Провадження № 1-кс/0182/3817/2019
У Х В А Л А
Іменем України
27.11.2019 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2019 року за №0002891, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Південне, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні малолітню доньку 2015 р.н., не інваліда, не депутата, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

24.04.2009 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186, ст.. 69 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

29.06.2010 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 10 днів позбавлення волі;

20.09.2010 Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України до відбуття покарання строком на 5 років 10 днів позбавлення волі;

28.01.2011 Томаківським районним судом за ч.2 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України до відбуття покарання строком на 5 років 10 днів позбавлення волі;

22.09.2015 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

12.07.2016 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.. 71, 72 ч.5 КК України засуджений до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

03.12.2018 звільнений із Солонянської виправної колонії (№21) по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :

До Нікопольського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 09 листопада 2019 року розпочато кримінальне провадження, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією ч.2 ст.186 КК України за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), яке належить ОСОБА_6 , вчинене повторно.

25 листопада 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, посилаючись на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_6 , показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , протоколом огляду велосипеда. ОСОБА_5 вчинив злочин, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким та у разі доведеності його вини, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, що може спонукати останнього переховуватися від слідства та суду. Також він може вчинити інше кримінальне правопорушення з урахуванням відомостей про його особу і тієї обставини, що підозрюваний є раніше судимою особою за корисливий злочин. До того, ж в провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває інше кримінально провадження за його обвинуваченням. Крім того, підозрюваний офіційно не працює та не має законного стабільного джерела прибутку. Тому, прокурор в судовому засіданні наполягав на обранні запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки очевидні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора і просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання в будинку, який належить його матері, оскільки він працює не офіційно і утримує малолітню доньку. При цьому, ОСОБА_5 визнає обставини викладенні в підозрі, не має наміру переховуватись і повідомив, що страждає рядом хронічних захворювань, що доведено медичними документами.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам.

Як встановлено, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), яке належить ОСОБА_6 , (а.п.5). 25 листопада 2019 року ОСОБА_5 оголошено підозру по вказаному кримінальному провадженню за ч.2 ст. 186 КК України (а.п.17,18). Підозра оголошена ОСОБА_5 обґрунтована показами потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що 09.11.2019 року він залишив свій велосипед біля входу в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де відпочивав, через деякий час він побачив, що невідомий чоловік підійшов до велосипеда, сів та поїхав в сторону магазину «Імперія», після чого він вибіг на дорогу зупинив автомобіль супроводу військової колони та наздогнав невідомого чоловіка (а.п.8,9), протоколом впізнання особи по фотознімкам за участю потерпілого, який вказав безпосередньо на ОСОБА_5 , як на особу яка викрала його велосипед (а.п. 10 на звороті), показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебували в автомобілі супроводу військової колони і допомогли потерпілому ОСОБА_6 наздогнати ОСОБА_5 , який їхав на велосипеді (а.п.13-16). Обставини, викладені в підозрі ОСОБА_5 визнає і не оспорює. Тому вважаю, що підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

При цьому є очевидним, що прокурор довів лише наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 вчинив тяжкий корисливий злочин в той час коли стосовно нього в провадженні суду вже перебуває інше кримінальне провадження. Але, останній має місце проживання, за яким проживає разом з матір`ю, має на утриманні малолітню доньку, що вказує на його соціальну адаптованість і сталі родинні зв`язки.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Прокурором ці обставини не доведені.

Підозрюваний визнав свою провину в інкримінованому злочині, страждає рядом хронічних захворювань, доказів того, що існує ризик переховування від органів досудового розслідування прокурором не надано, оскільки провадження у справі не зупинялось у зв`язку з проведенням розшукових заходів щодо підозрюваного. Тому, більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби зможе гарантувати його належну процесуальну поведінку та зможе запобігти існуванню ризиків на які послався прокурор.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 194 КПК України на підозрюваного слід покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,
- повідомляти про зміну свого місця проживання, роботи.
Керуючись ст. 176-178, 181, 194,196 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 задовольнити частково.
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк не більше двох місяців, тобто до 26 січня 2020 року.
На підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти наступні обов`язки:
- в період часу з 19.00 год. до 07.00 год. наступної доби не залишати місце свого постійно проживання за адресою: АДРЕСА_2

- прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,
- повідомляти поро зміну місця проживання, роботи.
Зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців з дня проголошення ухвали, тобто до 26 січня 2020 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора.
Ухвалу для виконання направити начальнику Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області і для контролю прокурору.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1