Дата документу 19.11.2019
Справа № 332/3831/19
Провадження № 1-кп/334/821/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Матвіївка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
04.05.2019, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою з двома невстановленими під час проведення досудового розслідування особами, впевнившись у тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрали із залізничного вагону № 56481674 вантажного поїзда, який слідував від станції Чапаївка Ростовська Російської залізниці до станції Мелітополь «Придніпровська залізниця», та знаходився на залізничній колій № 7 парку «В» відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» станції Запоріжжя Ліве регіональної філії «Придніпровська залізниця», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Софіївська, 230, частину вантажу, а саме вугілля кам`яне сорту АМ у кількості 2400 кг., вартість якого згідно висновку експерта № 3280/19 від 27.09.2019 становить 10730 гривен 00 копійок, що є власністю ТОВ «АРТРАНС ТРЕЙД», які помістили у полімерні мішки, після чого, частину викраденого у кількості 1370 кг. завантаживши у автомобіль «ВАЗ-2121» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , і перевезли у невстановлене під час досудового розслідування місце.

Далі, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , разом з двома невстановленим під час проведення досудового розслідування особами, завантажили у вищевказаний автомобіль іншу частину викраденого майна у кількості 1030 кг., та після того, як автомобіль під керуванням ОСОБА_4 від`їхав від залізничної колії № 7 парку «В» відокремленого структурного підрозділу «Запорізька дирекція залізничних перевезень» станції Запоріжжя Ліве регіональної філії «Придніпровська залізниця», він був зупинений працівниками СК станції Запоріжжя Ліве Дніпровського загону воєнізованої охорони регіональної філії «Придніпровська залізниця», а двоє інших невстановлених під час досудового розслідування осіб, які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_4 , зникли з місця події.

Таким чином ОСОБА_4 разом з двома невстановленими у ході досудового розслідування особами, виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Своїми діями ОСОБА_4 разом з двома невстановленими у ході досудового розслідування особами, спричинили матеріальну шкоду TOB «АРТРАНС ТРЕЙД», на суму 10730 гривен 00 копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він повністю визнає свою вину, надав пояснення щодо обставин вчиненого ним злочину, які повністю відповідають встановленим фактичним обставинам кримінального провадження. Пояснив, що щиро кається у скоєному, просить суворо його не карати.

Представник потерпілої особи звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, оскільки жодних претензій до обвинуваченого потерпіла особа не має.

Згідно з ч.3 ст. 349 КПК України, суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин по даному кримінальному провадженню, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 і які учасниками судового провадження не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, а також суд роз`яснив, що у такому випадку учасники процесу будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення повністю доведена.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Разом з цим, приймаючи до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, особу винного, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язки. На думку суду, таке покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для досягнення мети його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки.
В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Речові докази: вилучені зразки вугілля, які після проведення експертизи передані на відповідальне зберігання до камери схову Заводського ВП Дніпровського ҐВП ГУНП в Запорізькій області (сейф пакети №№ 56481674, 4341468, 4341469, 4341470, 4341471, 4341472) знищити; вилучені під час огляду місця події полімерні мішки у кількості 23 штук з вугіллям, які поміщені на зберігання на території Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути власнику ТОВ «АРТРАНС ТРЕЙД»; автомобіль ВАЗ 2121 1982 року випуску, помаранчевого кольору, др..н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ключ запалення до даного транспортного засобу, які знаходяться на зберіганні в Заводському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути володільцю ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1