Провадження № 1-кп/127/484/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0001118 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 20.03.2018 близько 08.00 год. прийшов до свого знайомого ОСОБА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 . Залишаючи квартиру о 13.00 год., ОСОБА_4 помітив в коридорі на полиці ключі від автомобіля марки «Ford Tourneo Connekt», належного ОСОБА_6 , та вирішив заволодіти ним. ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, непомітно для власника із полиці тумби взяв ключі від зазначеного автомобіля та вийшов з квартири. Під під`їздом будинку АДРЕСА_3 він побачив вище зазначений припаркований автомобіль. Вимкнувши сигналізацію, ОСОБА_4 проник до салону вказаного автомобіля, за допомогою викрадених ключів завів двигун та виїхав з двору.
Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №233 від 24.04.2018 ринкова вартість автомобіля марки «Ford Tourneo Connect» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2003 року випуску, станом на момент вчинення кримінального правопорушення складала 91730 грн. 00 коп.
Прямої шкоди та реальних збитків потерпілому ОСОБА_6 не завдано, оскільки автомобіль не зазнав пошкоджень та повернутий власнику.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Також зазначив, що 20.03.2018 до нього зайшов його знайомий ОСОБА_6 . Ближче до обіду, точного часу не пам`ятає, вони разом пішли до ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де вони разом випивали. Про те, що у знайомого є автомобіль «Форд» білого кольору, мінівен, він знав, оскільки неодноразово разом із ним їздив на даному автомобілі, в тому числі в якості водія. Згодом, він взяв із ключі від вказаного автомобіля, будучи у стані алкогольного сп`яніння, він пересів на водійське сидіння та поїхав по своїх справах. Автомобіль взяв без дозволу. Зазначив, що спочатку поїхав на авто до своєї дочки у с. Селище Літинського району, потім до друзів у с. Сабарів. Зазначив, що ОСОБА_6 іноді давай йому автомобіль у користування, тому жодних питань у його рідних та знайомих, з приводу автомобіля, не виникало. В той же день ОСОБА_6 телефонував до нього просив повернути автомобіль та повідомив, що напише заяву в поліції. Через два-три дні приїхали працівники поліції у с. Сабарів де перебував автомобіль, де він добровільно віддав ключі працівникам поліції. Обвинувачений просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, жодних претензій до обвинуваченого не має, шкоду йому відшкодовано, щодо міри покарання обвинуваченому, просив його суворо не карати.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу.
З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого ОСОБА_4 та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.
При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» № 845 від 23.03.2018 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
Відповідно до довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 20/1559 від 02.04.2018 року ОСОБА_4 на обліку не перебуває.
Згідно наданих захисником обвинуваченого медичних документів вбачається, що ОСОБА_4 встановлено діагноз: катаральний гастродуоденіт, ерозивний бульбіт, гепатомегалія. Епілепсія. Стан після нападу судом.
Відповідно до матеріалів досудової доповіді від 13.07.2018 року складеної Вінницьким MРB філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ДУ «Центр пробації» МЮ України, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).
Відповідно до положень статті 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.
Обставин, які згідно статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілому.
Відтак суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, буде необхідним і достатнім покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції відповідної статті КК України.
Частиною 1 статті 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Частиною 3 цієї ж статті визначено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Відповідно до ст. 75 КК України, врахувавши тяжкість злочину, особу винуватого та інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього певні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 вартість проведення судової автотоварознавчої експертизи № 233 від 24.04.2018 року, в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 коп., оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого злочину.
Згідно протоколу затримання від 22.08.2019, ОСОБА_4 було затримано 22.08.2019 року.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, відповідно до положень частини 5 статті 72 КК України, із розрахунку день за день за період з 22.08.2019 по 13.09.2019.
Крім того, суд вважає за необхідне скасувати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнивши ОСОБА_4 з-під варти із залу суду.
Суд вирішує питання про долю речових доказів відповідно до вимог статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65-67, 75, 76, 289 КК України, ст. ст. 124, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 строк тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі з 22.08.2019 по 13.09.2019.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У відповідності до п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти із зали суду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок у відшкодування вартості проведення судової автотоварознавчої експертизи № 233 від 24.04.2018 року.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:
автомобіль марки «Ford Tourneo Connect» білого кольору, державний знак НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 залишити останньому.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: