Справа № 379/781/19
Провадження 1-кп/375/81/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2019 Рокитнянський районний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захистника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне кримінальне провадження з угодою про визнання винуватості щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженець м. Тараща Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, раніше судимий, а саме: 24.05.2018 Богуславським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді ста двадцяти годин громадських робіт,

за ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи засудженим 24.05.2018 Богуславським районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді ста двадцяти годин громадських робіт, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин.

На виконання ст. 36 Кримінально-виконавчого кодексу України 18.07.2018 ОСОБА_4 взято на облік Таращанським районним відділом з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області.

18.07.2018 інспектором Таращанського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_8 роз`яснено та під розпис ознайомлено ОСОБА_4 про порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт, роз`яснено правові наслідки ухилення засудженим від відбування покарання. Відповідно отриманого направлення ОСОБА_4 мав прибути до КП «Тараща ЖЕП» для відбування покарання у виді громадських робіт 19.07.2018.

ОСОБА_4 будучи під розпис ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також ознайомлений з правовими наслідками ухилення від відбування покарання, а саме про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, до КП «Тараща ЖЕП» у період з 19.07.2018 по 06.08.2018 не з`явився.

В подальшому, 06.08.2018 ОСОБА_4 було викликано до Таращанського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області де повторно під розпис попереджено про притягнення до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт відповідно ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України та повторно роз`яснено порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також під розпис вдруге вручено направлення на відбування покарання до КП «Тараща ЖЕП». Відповідно отриманого направлення ОСОБА_4 мав прибути до КП «Тараща ЖЕП» для відбування покарання у виді громадських робіт 07.08.2018.

07.08.2018 ОСОБА_4 надав направлення директору КП «Тараща ЖЕП» ОСОБА_9 , на підставі якого ним винесено наказ № 23 від 07.08.2018 про прийняття на відбування кримінального покарання у вигляді громадських робіт ОСОБА_4 із загальним відпрацюванням 120 годин на громадських роботах не більше 4 годин на день.

Крім того КП «Тараща ЖЕП» розроблено перелік робіт, які буде виконувати ОСОБА_4 під час відбуття покарання у виді громадських робіт, з яким директор КП «Тараща ЖЕП» ОСОБА_9 ознайомив ОСОБА_4 під підпис.

В порушення встановленого графіку виходу на роботу, ОСОБА_4 , ухилився від відбування громадських робіт, що полягало у невиконанні ним встановлених обов`язків та порушенні порядку та умов відбування покарання.

15.08.2019 до початку судового розгляду, прокурор Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 з іншої сторони, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення угоди та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч.4 ст. 474 КПК України.

ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненому злочині і зобов"язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 3 місяців арешту, із застосуванням ст. 71 ч. 1 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Богуславського районного суду Київської області від 24.05.2018 та із застосуванням ст. 72 КК України із розрахунку невідбутого покарання 86 годин громадських робіт дорівнюють 10 дням арешту (8 годин дорівнює 1 дню арешту).

ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов"язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання Закону і будь якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним.

Судом роз`яснено, що відповідно до ч.3 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

· обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання;

- невиконання судом вимог, встановлених ч. 4-7 ст. 474 КПК України, і в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

· прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Звідси, з огляду на положення ст.12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості.

Перед затвердженням угоди про визнання винуватості, суд згідно з вимогами ч. 4-7 ст. 474 КПК України з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 КПК України. Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, відсутні підстави вважати, що обвинувачений не виконає взяті на себе зобов`язання, а тому угода підлягає затвердженню судом.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373-374, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15.08.2019 між прокурором Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 з іншої сторони, у кримінальному провадженні № №0000399.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді арешту терміном три місяці 10 днів.

Міру запобіжного заходу обрану ОСОБА_4 у виді особистого зобов"язання залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази - особову справу № 08/2018 щодо ОСОБА_4 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст. 473 КПК України, до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ