Рівненський апеляційний суд
______________________________________________копія:________
У Х В А Л А
Іменем України

07 листопада 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000588 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 12 травня 2018 року) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Велика Клецька Корецького району Рівненської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого на посаді електрослюсаря ПрАТ «Київобленерго», розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина (інвалід дитинства) раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_10 на вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2019 року відносно нього скасувати і закрити кримінальне провадження за відсутністю події і складу кримінального правопорушення, а у задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 до нього про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином та витрат на правничу допомогу, відмовити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 просить змінити вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2019 року відносно ОСОБА_4 в частині призначення покарання, застосувавши більш мяке покарання та змінити цей же вирок в частині задоволення позовних вимог, повністю відмовивши в задоволенні моральної шкоди.

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин. До набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_4 вирішено не обирати. Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином, та витрат на правничу допомогу задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду, заподіяну злочином, у розмірі 3080 (три тисячі вісімдесят) грн. 58 (п`ятдесят вісім) коп. та моральну шкоду, заподіяну злочином у розмірі, 20000 (двадцять тисяч) грн. У решті позовних вимог вирішено відмовити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 в апеляційній скарзі стверджує, що суд неналежно аналізує у вироку показання свідка ОСОБА_11 , яка перебуває у дружніх стосунках з потерпілою та у ворожих з обвинуваченим. Крім того, показання свідка ОСОБА_11 суперечать показанням свідка ОСОБА_12 , який стверджує, що конфлікту не бачив, а лише чув шум, проте ОСОБА_11 вказує на протилежне. Також, суд залишив поза увагою факт неприязних стосунків між потерпілою та обвинуваченим, який виник з вини потерпілої. Між тим, призначаючи покарання обвинуваченому, суд не врахував поведінку потерпілої, сімейний стан обвинуваченого, в якого на утриманні знаходиться двоє дітей, одне з яких інвалід першої групи. Вважає, що цивільний позов в зазначених у вироку сумах задоволено необгрунтовано.

У запереченнях на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 , потерпіла ОСОБА_8 просить вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення та вказує, що висновки викладені в оскаржуваному вироку повністю відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, а призначене судом покарання є достатнім та необхіним для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння останнім нових злочинів. Вважає, що судом в повній мірі враховано витрати на лікування, а також глибину та тривалість перенесених нею страждань, а стягнута сума матеріальної та моральної шкоди є достатньою для реабілітації її фізичного та психологічного стану.

Також у запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_8 просить вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення за аналогічних підстав, що й апеляційну скаргу захисника.

За вироком суду, 12 травня 2018 року, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_2 , в ході словесної суперечки, що виникла на ґрунті особистих неприязних стосунків, з метою завдання тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_8 близько чотирьох ударів, але не менше одного удару кулаком правої руки в голову останньої, чим заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної травми, черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканин голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від своєї апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 та просили її задовольнити, пояснення потерпілої ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_9 про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 , міркування прокурора щодо залишення вироку без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні, зазначеного у вироку кримінального правопорушення, ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України є вірною та в поданій захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_10 апеляційній скарзі не оспорюється.
Беручи до уваги, що в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 порушується питання про зміну вироку внаслідок невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів керуючись п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 1 «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» та ст.404 КПК України не наводить доводи на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні поставленого йому у вину злочину та його кваліфікації.
Згідно ст.409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) Закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
За вимогами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання.
Відповідно до вироку, суд першої інстанції зазначив, що обставин, які пом`якшують покарання, не встановлено. Разом з тим, з таким висновком колегія суддів не може погодитись. Із матеріалів кримінального провадження видно, що обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце роботи, виховує неповнолітню дитину-інваліда. Вказані обставини ніким із учасників апеляційного провадження не спростовані, а тому колегія суддів визнає їх такими, що пом`якшують покарання.
Крім того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості. Під час апеляційного розгляду він визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, попросив вибачення у потерпілої
Колегія суддів враховуючи сукупність всіх вищезазначених обставин щодо особи обвинуваченого, причини за якими ним було спричинено потерпілій тілесне ушкодження, вид тілесного ушкодження, вважає, що дії ОСОБА_4 не становлять великої суспільної небезпеки, у поєднані з тяжкістю злочину, що визначена законом. Зазначене вказує на можливість виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів при обранні покарання в межах встановлених санкцією ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу, що буде відповідати засадам кримінального судочинства, та меті призначення покарання.
Щодо покликань апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 стосовно надмірно великого розміру стягнутої з ОСОБА_4 та користь потерпілої ОСОБА_8 моральної шкоди та необхідності відмови у задоволенні стягнення моральної шкоди, то колегія суддів вважає їх такими, що підлягають до часткового задоволення.
Так, встановлено, що суд першої інстанції задовольнив заявлений потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов частково.
Водночас, виходячи з засад розумності, доведеності факту заподіяння моральної шкоди, а також справедливості та обгрунтованості позовних вимог, враховуючи наслідки злочину, а також особу обвинуваченого та обставини вчиненого ним злочину, є підстави частково зменшити встановлену судом суму відшкодування моральної шкоди та визначити її у розмірі 10 (десяти) тисяч гривень, що буде розумним й виваженим.
Так, згідно з положеннями ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви, чого місцевим судом зроблено не було.
На думку колегії суддів, сума моральної шкоди, яку суд першої інстанції стягнув з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає стягненню саме у розмірі 10 (десять) тисяч гривень.
Тому, доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 в контексті наведеного, заслуговують на увагу.
З огляду на викладене, вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_4 підлягає зміні в частині призначеного покарання та вирішення цивільного позову

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 414, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Рівненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2019 року в частині призначеного покарання та вирішення цивільного позову змінити.

Вважати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_8 10 (десять) тисяч гривень моральної шкоди.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1