Справа № 145/874/16-к
Провадження №11-кп/801/1288/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0000384 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , самого обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2019 року, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селище Тиврівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше тричі судимого, останній раз: 14.11.2016 вироком Тиврівського районного суду Вінницької області за ч.3 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі;

за ч.3 ст.186 КК України до 7 років позбавлення волі;

за ч.2 ст.289 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна в дохід держави.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна в дохід держави.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, врахувавши покарання призначене вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.11.2016, шляхом часткового складання призначених покарань та призначено остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна в дохід держави.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 06.09.2019.

Зараховано ОСОБА_7 в строк покарання частково відбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.11.2016 з 29.01.2016 по 05.09.2019.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту винесення ухвали Вінницького міського суду Вінницької області 10.04.2017 до набуття даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Селище Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше двічі судимого 14.11.2016 вироком Тиврівського районного суду Вінницької області за ч.3 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 7 років двох місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;

за ч.3 ст.186 КК України до 7 років позбавлення волі;

за ч.2 ст.289 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна в дохід держави.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначено ОСОБА_8 у покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначено остаточне покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна в дохід держави.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів, врахувавши покарання призначене вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.11.2016, шляхом часткового складання призначених покарань та призначити остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна в дохід держави.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 06.09.2019.

Зараховано ОСОБА_8 в строк покарання частково відбуте покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 14.11.2016 з 29.01.2016 по 05.09.2019.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту винесення ухвали Вінницького міського суду Вінницької області 10.04.2017 до набуття даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирішено питання з речовими доказами, цивільним позовом та судовими витратами.

встановив:
Суд визнав винними ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в тому, що вони 31.10.2015 приблизно 01:00год, попередньо вступивши у змову, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, повторно, з корисливих спонукань, приховуючи свої обличчя заздалегідь заготовленими в`язаними шапками з прорізами для очей та одягнувши на руки в`язані рукавички, проникли на територію подвір`я приватного будинку АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_11 . В подальшому ОСОБА_7 пошкодив провід електропостачання, що йде до будинку, після чого витягнув шибку із вікна веранди будинку та випадково її розбив. Почувши звук розбитого скла, до веранди з кімнати вийшов власник будинку ОСОБА_11 та відчинив із середини засув на вхідних дверях будинку, щоб вийти на вулицю. Однак ОСОБА_7 одразу наніс ОСОБА_11 сильний удар в обличчя, від якого потерпілий упав всередину будинку та втратив свідомість. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кабелем від електронагрівача зв`язали ОСОБА_11 руки та, знайденою у будинку мотузкою, зв`язали останньому ноги, таким чином позбавляючи його можливості пересуватися та чинити опір.

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали вимагати у ОСОБА_11 грошові кошти, при цьому обшукуючи та перекидаючи речі у будинку. Однак ОСОБА_11 повідомив, що грошей у будинку не має, оскільки він витратив усі кошти на лікування матері, котра знаходилася на стаціонарному лікуванні. Не знайшовши грошей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заволоділи майном потерпілого, а саме: двома мобільними телефонами марки «Nokia 1100» та «Nokia 1280». В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а майном ОСОБА_11 розпорядились на власний розсуд.

Відповідно до висновку експертизи №433 від 04.04.2016, ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Nokia 1100» становить 283,33грн та згідно довідки виданої ФОП « ОСОБА_12 » вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Nokia 1280» становить 200грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завдали потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 483,33грн.

01.11.2015 приблизно о 22:00год ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, проник на подвір`я приватного дачного будинку АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_13 . Скориставшись відсутністю власника, ОСОБА_7 розбив скло одного із вікон будинку, проник всередину, звідки здійснив крадіжку телевізора марки «Samsung CS-21Z45ZQQ», ТВ тюнера Т2 «Strong SRT 8500», електропилки «Makita UC3503A», тостера «Samsung», електродрилі, глибинного водяного насосу, брезентового накриття розміром 3х6, брезентового накриття розміром 4х8.

Продовжуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження замка, ОСОБА_7 проник в середину до підсобного приміщення, що розташоване на території подвір`я вказаного домогосподарства, звідки здійснив крадіжку газонокосарки марки «Still FSE 71», електрокультиватора, електроподовжувача довжиною 50м, садового шлангу для поливання води довжиною 50м. Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновків експерта №380 від 22.03.2016, №381 від 22.03.2016, №410 від 29.03.2016, загальна вартість вищевказаного викраденого майна становить 9 532,60грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди в на загальну суму 9 532,60грн.

06.01.2016 приблизно 23:00год ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою, повторно, з корисливих спонукань, маючи при собі заздалегідь заготовлені речі для скоєння злочину, прикриваючи обличчя в`язаними шапками з прорізами для очей та на руках рукавички, таємно проникли на територію подвір`я будинку АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_14 , підійшовши до гаражного приміщення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , шляхом зняття однієї частини брами із завісів, проникли до приміщення гаража, звідки здійснили крадіжку двох автомобільних колонок марки «Pioneer» діаметром 16см, двох автомобільних колонок марки «Pioneer» діаметром 13см, кутової шліф машини марки «Фіолент», електродриля «Інтерскол 520 W», двох регулюючих блоки живлення на 220В, професійного пістолета для забивання заклепок, паяльника на 100w, автомобільних модуляторів у кількості 50 штук, набору голівок до гайкових ключів, зарядного пристрою для автомобільних акумуляторів «ВЗА 1069 У2» вартістю 400 гривень. Також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме мопедом марки «Yamaha Cygnus 125», належного ОСОБА_15 , вартість якого згідно довідки п/п «Два колеса» вих. № 23-03/16 від 23.03.2016 складає 3 000грн. Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Відповідно до висновків експертів №152 від 15.02.2016 та №153 від 23.02.2016, вартість вищевказаного викраденого майна, за виключенням мопеду, становить 3 536,87грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завдали потерпілому ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 6 536,87грн.

Враховуючи, що достатніх належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, що їм інкриміновано, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, відносно потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , а також винуватості ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, відносно потерпілої ОСОБА_18 , надано не було, суд дійшов висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за даним обвинуваченням, а тому ці епізоди виключені із обвинувачення.

Вирок суду в цій частині ніким не оскаржується.

В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про скасування вироку суду відносно обох обвинувачених і ухвалення нового із-за неправильного перерахування їм строку попереднього ув`язнення відповідно до норм частини 5 статті 72 КК України.

Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_9 містить прохання про часткове скасування вироку суду і закриття провадження по справі за тими обставинами, за якими він визнаний винним, із підстав відсутності доказів його винуватості.

Вимоги про скасування вироку суду із закриттям кримінального провадження містяться у апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 посилаючись на відсутність складу злочину в його діях.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їхніх захисників, які підтримали доводи поданих ними апеляційних скарг; міркування прокурора щодо залишення без задоволення їхніх апеляційних скарг та задоволення поданої ними апеляційної скарги; дослідивши доводи всіх апеляційних скарг та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про часткову зміну вироку суду в частині зарахування строку попереднього ув`язнення за даним вироком суду в порядку частини 5 статті 72 КК України, про що просив прокурор в своїй апеляційній скарзі.

На переконання суддів апеляційного суду суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у скоєнні трьох епізодів злочинів за якими вони були засуджені.

Жодна апеляція не містить спростувань доказів, на який суд послався в своєму вироку.

Суд дав вірну оцінку показам обох обвинувачених, які заперечували свою вину у скоєнні злочинів та вірно визнав їхню позицію способом захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Обґрунтовано визнано, що обвинувачені спільно скоювали злочини відносно ОСОБА_11 , попередньо домовившись про це, розраховували при цьому один на одного усвідомлювали, що діють протизаконно та в подальшому збували викрадені мобільні телефони.

Визнані нелогічними заперечення обох обвинувачених щодо викрадення мопеда у потерпілого ОСОБА_15 .

Із показів свідка ОСОБА_19 сам ОСОБА_7 привів йому мопед взамін його боргу.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04 лютого 2015 року за місцем проживання свідка, в ОСОБА_19 було вилучено мопед марки «Yamaha», колонки, зарядний пристрій і інші речі викрадені у потерпілого ОСОБА_15 .

При пред`явленні вилучених речей потерпілий впізнав їх як свої.

Пояснення обвинувачених про передачу даних речей свідку ОСОБА_19 виглядають не переконливими.

Тому вина обох обвинувачених у скоєнні даного епізоду злочину доведена поза розумним сумнівом належними і допустимими доказами.

Суд також обґрунтовано не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_20 по епізоду крадіжки у ОСОБА_13 в частині, що він бачив, як ОСОБА_7 купував телевізор у невідомих осіб.

Такими показами свідок намагався створити алібі своєму товаришу ОСОБА_7 , який не міг дати ніяких пояснень відносно осіб у яких він придбав телевізор та де останні його взяли.

Вилучений телевізор у обвинуваченого ОСОБА_7 був пізнаний потерпілим ОСОБА_13 , який дав пояснення, яким чином телевізор був викрадений із його будинку.

Зважаючи на всі зібрані докази досудовим слідством суд зробив обґрунтований висновок у вироку про доведеність вини обвинувачених у скоєнні злочинів, за які їм призначено покарання.

Немає ніяких обставин стверджувати, що суд в своєму вироку зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження чи допустив істотні порушення вимог КПК.

Тому і немає підстав до задоволення апеляційних скарг захисників і обвинуваченого та скасування чи зміни вироку суду в цій частині.

Разом з тим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Вiдповiдно до вимог ст.370 Кримiнального процесуального кодексу України судове рiшення, у тому числi вирок суду, має бути законним, обґрунтованим i вмотивованим. Законним є рiшення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримiнального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Проте, наведені вимоги залишились поза увагою Вiнницького мiського суду Вiнницької областi у кримiнальному провадженнi щодо ОСОБА_21 та ОСОБА_8 .

Так, в резолютивнiй частинi оскаржуваного вироку вказано: «На пiдставi ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_22 в строк вiдбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримiнальному провадженнi з моменту винесення ухвали Вiнницького мiського суду Вiнницької областi 10.04.2017 до набутгя даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два днi позбавлення волi».

Окрiм того, вказано: «На пiдставi ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 в строк вiдбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримiнальному провадженнi з моменту винесення ухвали Вiнницького мiського суду Вiнницької областi 10.04.2017 до набуття даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два днi позбавлення волi».

Законом України «Про внесення змiни до Кримiнального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII вiд 26.11.2015, який набрав чинностi 24.12.2015, частину 5 статтi 72 Кримiнального кодексу України викладено в новiй редакції, вiдповiдно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разi засудження до позбавлення волi в межах того самого кримiнального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два днi позбавлення волi.

Вiдповiдно до цього ж Закону, у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слiдчого суддi, суду; б) затримання особи на пiдставi ухвали слiдчого суддi, суду про дозвiл на затримання; в) тримання особи пiд вартою як запобiжний захiд, обраний суддею, судом на стадії досудового розслiдування або пiд час судового розгляду кримiнального провадження; г) перебування обвинуваченого у вiдповiдному стацiонарному медичному закладi при проведеннi судово-медичної або судово-психiатричної експертизи; r) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слiдчих дiй або участi у судовому розглядi кримінального провадження.

В подальшому, Законом України «Про внесення змiни до Кримiнального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» №2046-VIII вiд 18.05.2017, який набрав чинностi 21.06.2017, частину 5 статтi 72 Кримiнального кодексу України знову викладено в новiй редакцй, вiдповiдно до якої попереднє ув`язнення зараховуєтъся судом у строк покарання у разi засудження до позбавлення волi день за день або за правилами, передбаченими у частинi першiй цiєї статтi.

Однак, вiдповiдно до правової позицiї Великої Палати Верховного Суду, викладеного у рiшеннi №663/537/17 вiд 29.08.2018, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) i щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення пiсля 21 червня 2017 року, тобто пiсля набрання чинностi Законом №2046-VIII, то пiд час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню пiдлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разi Закон № 838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дiю. Застосування до таких випадкiв Закону №2046-VIII є неправильним, оскiльки зворотна дiя Закону №2046-VIII як такого, що «iншим чином порушує становище особи», вiдповiдно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Згiдно оскаржуваного вироку ОСОБА_23 та ОСОБА_8 вчинили iнкримiнованi їм злочини 31.10.2015, 01.11.2015 та 06.01.2016, тобто до 20 червня 2017 року. '

Вiдповiдно до п.2 ч.4 ст.374 Кримiнального процесуального кодексу України у разi визнання особи винуватою у резолютивнiй частинi вироку серед іншого зазначаєтъся рішення про залік досудового тримання під вартою.

Таким чином, судом першої iнстанцiї правильно зараховано ОСОБА_24 та ОСОБА_8 в строк покарання строк їх попереднього ув`язнення (з 10.04.2017 до набуття вироком законної сили), однак прямо не вказано редакцiю ч.5 ст.72 Кримiнального кодексу України, яка була застосована.

Вiдповiдно до ч.4 ст.70 Кримiнального кодексу України за правилами, передбаченими в частинах першiй-третiй цiєї статтi, призначається покарання, якщо пiсля постановлення вироку в справi буде встановлено, що засуджений винен ще i в iншому злочинi, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупнiстю злочинiв, зараховуєтъся покарання, вiдбуте повнiстю або частково за попереднiм вироком, за правилами, передбаченими в статтi 72 цього Кодексу.

Згiдно оскаржуваного вироку Вiнницького мiського суду Вінницької областi вбачається наступне: «Зарахувати ОСОБА_22 в строк покарання частково вiдбуте покарання за вироком Тиврiвського районного суду Вінницької областi вiд 14.11.2016 з 29.01.2016 по 05.09.2019»; «Зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання частково вiдбуте покарання за вироком Тиврiвського районного суду Вінницької областi вiд 14.11.2016 з 29.01.2016 по 05.09.2019».

Вiдповiдно до ухвали Вiнницького мiського суду Вінницької областi вiд 10.04.2017 ОСОБА_21 та ОСОБА_8 перераховано за Вiнницьким мiським судом Вінницької областi для участi в розглядi даного кримiнального провадження, при цьому запобiжний захiд обвинуваченим не обирався.

Таким чином, строк з 29.01.2016 по 09.04.2017 є частиною вiдбутого ОСОБА_25 та ОСОБА_8 покарання за вироком Тиврiвського районного суду Вінницької областi вiд 14.11.2016, та саме його суд першої інстанції вiдповiдно до ч.4 ст.70 Кримiнального кодексу України повинен був зарахувати як частково вiдбуте покарання за попереднiм вироком.

В свою чергу, строк з 10.07.2017 по день набрання оскаржуваним вироком законної сили є строком попереднього ув`язнення ОСОБА_21 та ОСОБА_8 та не підлягає зарахуванню як частина вiдбутого покарання за вироком Тиврiвського районного суду Вінницької областi вiд 14.11.2016.

За таких обставин, початок строку вiдбування покарання ОСОБА_24 та ОСОБА_8 . необхiдно рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Разом iз цим, згiдно з п.3, 4 ст.409 Кримiнального процесуального кодексу України неправильне застосування закону України про кримiнальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є пiдставами для зміни судового рiшення судом апеляцiйної інстанції.

Зважаючи на викладене та керуючись ст.404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , самого обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовільнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2019 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині застосування вимог ч.5 ст.72 КК України змінити.

На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання частину відбутого покарання за попереднім вироком, а саме з 29.01.2016 по 09.04.2017.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015 зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 10.04.2017 по день набрання даним вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання частину відбутого покарання за попереднім вироком, а саме з 29.01.2016 по 09.04.2017.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VІІІ від 26.11.2015 зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 10.04.2017 по день набрання даним вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

В решті оскаржуваний вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом 3-х місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя