Справа № 521/7588/19
Провадження по справі № 1-кп/521/1018/19
У Х В А Л А
09 серпня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 10.01.2019 року за № 0000021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Першотравневе Одеської області, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

Під час підготовчого судового засідання захисником заявлене клопотання, підтримане обвинуваченим, про повернення обвинувального акту прокурору.

Захисник обґрунтовує клопотання невідповідністю обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а саме: протиріччя між частинами обвинувального акту викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванням обвинувачення; відсутність відомостей про займані посади слідчого і прокурора; відсутність дати складення обвинувального акту.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вказавши на його безпідставність та надавши письмові заперечення.

Суд, заслухавши доводи сторін, прийшов до наступного висновку.

Підставою для повернення судом обвинувального акту прокурору відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України може бути лише його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формування обвинувачення; прізвище, ім`я та по батькові та займану посаду слідчого прокурора; дату та місце складення та затвердження обвинувального акту.
Цим вимогам обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 відповідає. Так,він складений і підписаний слідчим, затверджений прокурором, містить відомості, визначені ч. 2 ст. 291 КПК України, а також додатки, передбачені ч. 3 цієї норми закону. З обвинувального акту щодо ОСОБА_4 вбачається, що в ньому повно і чітко викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення із зазначенням обставин, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також правова кваліфікація дій обвинуваченого. КПК України не містить вимог повторення (повного співпадіння) тексту для різних частин обвинувального акту, а саме, для викладення фактичних обставин злочину та для формулювання обвинувачення. Будь-яких обмежень або правил викладення фактичних обставин для прокурора кримінальним процесуальним кодексом не встановлено.
Відповідно до ст.ст. 314, 315 КПК України завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. Висунення ж публічного обвинувачення є іншою стадією судового провадження і здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.347 КПК України), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (ч.1 ст. 348 КПК України).
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девер проти Бельгії» від 27.02.1980р.).
Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, а обвинувальний акт, згідно з п.3 ч.2 ст. 283 КПК України є однією із форм закінчення досудового розслідування. Тобто обвинувальний акт - це підсумковий документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку, як це передбачено ст. 293 КПК України. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж.
Тому позиція сторони захисту про наявність протиріч між частинами обвинувального акту, що нібито унеможливлюють можливість зрозуміти обвинувачення, не ґрунтуються на законі.

Як вбачається з відомостей, викладених в обвинувальному акті, він був складений слідчим слідчої групи СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 та затверджений 25.04.2019 року процесуальним керівником прокурором першого відділу процесуального керівництва при проведенні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .
Повноваження прокурора ОСОБА_3 і слідчого ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні визначаються кримінальним процесуальним законодавством, зокрема, положеннями ст.ст. 36, 38, 40 КПК України. На обсяг цих повноважень ніяким чином не впливають ті відомості, які захисник отримав при вивченні щорічних електронних декларацій за 2018 рік вказаних учасників провадження.
Що стосується дати складення обвинувального акту слідчим, то суд вбачає підстави вважати її відповідною до дати затвердження прокурором, тобто 25.04.2019 року. Вказана дата зазначена на сторінці 1 обвинувального акту, а також визначена у відомостях, викладених у реєстрі матеріалів досудового розслідування, зокрема, у розділі ІІ.
Таким чином, обвинувальний акт містить відомості, передбачені п.п. 4, 5, 9 ст.291 КПК України.
Отже, суд не вбачає підстав вважати, що при складанні, затвердженні та направленні обвинувального акту до суду допущено порушення, які є підставою для прийняття рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 31 КПК України.
Таким чином, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника і повернення обвинувального акту прокурору.

Судом встановлено, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 підсудне Малиновському районному суду міста Одеси, підстав для його закриття чи зупинення немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами законодавства. Перешкод для призначення судового розгляду кримінального провадження не вбачається.

Прокурором заявлене клопотання про обрання (продовження) обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави. Клопотання прокурора обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений і захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Просили скасувати застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави. Також просили суд визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод факт допиту ОСОБА_4 в якості підозрюваного 15.03.2019 року, а також певні твердження прокурора, викладені ним у клопотанні про обрання (продовження) обов`язків.

Як зазначалося судом в ухвалі вище, завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. Питання, які вирішуються, та рішення, які приймаються судом у підготовчому судовому засіданні, визначені положеннями ст.ст. 314, 315 КПК України. Суд не уповноважений в підготовчому судовому засіданні надавати оцінку певним доказам і документам, що маються у розпорядженні сторони обвинувачення, а також діям слідчого і прокурора при збиранні цих доказів, як про це просить сторона захисту.
Разом з тим, суд вважає, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави забезпечує його належну процесуальну поведінку і на даний час виконує мету запобігання ризику переховуватися від суду, з огляду на те, що обвинувачений проживає за межами міста Одеси, а його місце проживання відмінне від місця реєстрації, відсутні відомості про його працевлаштування та джерело доходу.
Інші зазначені у клопотанні ризики прокурором у підготовчому судовому засіданні доведені не були.
Також суд бере до уваги надані стороною захисту відомості про сімейний стан обвинуваченого, його соціальні зв`язки та інформацію про членів його сім`ї, які потребують піклування малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько, що має 1 групу інвалідності і потребує постійного стороннього догляду.
З огляду на вказані обставини, суд вважає, що для досягнення мети застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу достатньо виконання ним обов`язків, які є наслідком його процесуального статусу і передбачені ч. 7 ст. 42, абзацем 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, а також.
Підстав для скасування запобіжного заходу щодо обвинуваченого на даній стадій кримінального провадження не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 194, 314-316 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору залишити без задоволення.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, 19.08.2019 року о 16 годині в залі судових засідань Малиновського районного суду м. Одеси.

Провести судовий розгляд кримінального провадження суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, до якого викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.

Клопотання прокурора про обрання (продовження) стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, - задовольнити частково.

В межах застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави покласти на нього відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 191 КПК України на строк 2 місяці, тобто до 08.10.2019 року включно, обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України на нього покладено обов`язок прибувати за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це суд.

Наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1