У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року. м. Павлоград.

Колегія Павлоградського міськрайонного суду

Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

під час підготовчого судового засідання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисиника - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :

26 листопада 2019 року в провадження Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт, зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000167від 05.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.

26 листопада 2019 ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, так як на даний час підтверджено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений та його захисиник щодо клопотання прокурора заперечували.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про направлення зазначеного обвинувального акту у кримінальному провадженні за його обвинуваченням до Дніпровського апеляційного суду, для подальшого направлення до Верховного суду щодо вирішення питання про передачу кримінального провадження до Краматорського міського суду Донецької області, для розгляду по суті. Клопотання обґрунтовано тим, що досудове слідство проводилося в ОВС третього відділення (с дислокацією м. Краматорську) слідчого відділу другого управління ( з дислокацією в м. Маріуполь Донецької області) головного управління СБ України в Донецькій області та Луганської областях яке знаходиться в м. Краматорську. В обвинувальному акті зазначено, що він приймав участь у складі незаконних збройних формувань терористичної організації «ДНР»-5-ї окремої мотострілкової бригади «ОПЛОТ» (5ОМРБ) в/ч НОМЕР_1 , приймав участь в бойових діях в районі населеного пункту Ясне, Докучаєвського району Донецької області, а в серпні 2015 року (точна дата органом досудового слідства не встановлена) в м. Макіївка Донецької області (точна адреса органом досудового слідства не встановлена), вступив до складу незаконного збройного формування, а саме інтернаціональної бригади « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Відповідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ, кримінальних проваджень, підсудних місцевим (районним, міським, районним у міста, міськрайонним) судам, апеляційним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції, для забезпечення розгляду такими місцевими загальними та апеляційними судами: п. 30,31,32 Кіровський районний суд міста Макіївки, Совєтський районний суд міста Макіївки, та Гірницький районний суд міста Макіївка визначено за Краматорським міським судом Донецької області. Відносно нього всі процесуальні (розшукові) дії проводилися в м. Краматорську, Донецької області. Запобіжний захід і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовження строків досудового розслідування, розглядалося Краматорським міським судом Донецької області. Він утримується в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань №6» Донецька область, та проживає в м. Краматорську. Всі свідки проживають в м. Краматорську і м. Слов`янську Донецької області.

Захисник обвинуваченого підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Прокурор заперечував щодо клопотання обвинуваченого, та крім того суду повідомив, що місцем закінчення триваючого злочину, який інкримінований обвинуваченому, є населенний пункт Луганська область.

Колегія суддів, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши клопотання, думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Згідно ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Положеннями частини першої статті шостої Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року з протоколами до неї, які втілені в ч.1 ст. 21 КПК України встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи викладене, з огляду на загальні правила визначення підсудності, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , та направити обвинувальний акт до Дніпровського апеляційного суду для внесення подання до Верховного суду, для визначення територіальної підсудності зазначеного кримінального провадження.

Крім того, ст. 315 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід у виді риманні під вартою, обраний раніше у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 було продовжено ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області, строк якого закінчується 02.12.2019 року.

Під час проведення підготовчого судового засідання прокурором було подане письмове клопотання про необхідність продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, зокрема - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Колегія суддів враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Колегія суддів приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні обвинуваченому вказаного запобіжного заходу, та які на даний час не відпали, а саме: може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинювати інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, у разі доведеності вини та визнання його винуватими у вчиненні інкримінованого злочину за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень ЄС з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», колегія суддів приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. Також, ОСОБА_5 для уникнення відповідальності за скоєний ним злочин може переховуватись від суду, в тому числі шляхом виїзду на окуповану територію України, до Російської Федерації, шляхом перетину лінії розмежування або кордону України в місцях, які не підконтрольні українській владі. Крім того, ОСОБА_5 має слабкі соціальні звязки, не працевлаштований, не маює родини, заробіток отримував від ведення злочинної діяльності. Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегією суддів не встановлено.
З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів зазначає, що тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою, на даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні та продовженні запобіжного заходу на даний час втратили свою актуальність.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
Крім того, на думку колегії суддів менш суворий вид запобіжного заходу не може бути застосований через особливу тяжкість кримінального правопорушення та суспільну резонансність кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За таких обставин, обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжено до 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32,34, 314, 315 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення обвинувального акту у відношенні нього до Дніпровського апеляційного суду, для подальшого направлення до Верховного суду для визначення територіальної підсудності даного кримінального провадження - задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 05.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України направити до Дніпровського апеляційного суду для внесення подання до Верховного суду для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти діб, а саме до 26 січня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

Судді
ОСОБА_2

ОСОБА_3