Провадження № 11-кп/4820/618/19
Справа № 681/488/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000053 за апеляційними скаргами захисників обвинуваченого ОСОБА_10 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Полонського районного суду від 31 липня 2019 року,-

В с т а н о в и л а :

Вироком Полонського районного суду від 31 липня 2019 року

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Чаплинського району Херсонської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше судимого:
-17.12.2018 року Полонським районним судом за ч. 1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання у виді 3 роки позбавлення волі.

Вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 17 грудня 2018 року, яким засуджено ОСОБА_13 за ч.1 ст. 263 КК України, ухвалено виконувати самостійно.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_13 та ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, взято їх під варту у залі суду та з моменту їх затримання ухвалено обчислювати початок строку відбування покарання.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт на автомобіль марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який є власністю ОСОБА_14 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді Полонського районного суду від 31 травня 2019 року скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_13 та ОСОБА_10 на користь держави з кожного по 5148 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

За вироком суду, на початку вересня 2018 року приблизно о 12 год. ОСОБА_13 , під час пошуку металобрухту на території колишнього колгоспу в с. Вовківці Шепетівського району Хмельницької області, біля глибинної металевої труби поблизу водонапірної вежі, виявив 216 штук споряджених корпусів ручних наступальних гранат «РГД-5» та 31 металеві ємності з 310 уніфікованими підривниками (запалами) ручних гранат типу «УЗРГМ-2», після чого почергово помістив їх в три поліпропіленових білих мішки, завантажив на причіп автомобіля ВАЗ 21070, реєстраційний номер НОМЕР_2 , володільцем якого являється ОСОБА_15 , який також разом зі ОСОБА_13 у вказаному місці здійснював пошук металобрухту, але не був обізнаний із вмістом речей у згаданих мішках. В подальшому обвинувачений, не маючи передбаченого законом дозволу, перевіз знайдені ним боєприпаси до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де заховав їх у приміщенні курника.
Через декілька днів ОСОБА_13 , з метою приховання вищезазначених боєприпасів, попросив свого знайомого ОСОБА_10 допомогти йому перевезти три поліпропіленових білих мішки, в яких зберігалися вказані гранати та підривники, при цьому не повідомивши останнього про вміст речей у мішках.
На початку вересня 2018 року у вечірню пору доби, приблизно о 20 год., ОСОБА_13 завантажив в багажник автомобіля марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_10 , три поліпропіленових білих мішки з вказаними боєприпасами та відвезли їх в поле між м. Полонне і с. Новоселиця Полонського району, де ОСОБА_13 переніс мішки до чагарників, при цьому показав ОСОБА_10 їх вміст, а за допомогу у перевезенні боєприпасів передав останньому 10 споряджених корпусів ручних наступальних гранат «РГД-5» та 10 уніфікованих підривників (запалів) ручних гранат типу «УЗРГМ-2», які ОСОБА_10 перевіз до свого помешкання в м. Полонне у квартиру АДРЕСА_3 і заховав боєприпаси у ванній кімнаті.
Всередині вересня 2018 року ОСОБА_13 в телефонному режимі домовився з ОСОБА_10 про продаж останньому гранат і підривників та на другий день після цієї розмови ОСОБА_13 пішов до поля, де ним були заховані боєприпаси, звідки взяв 10 споряджених корпусів ручних наступальних гранат «РГД-5» та 10 уніфікованих підривників (запалів) ручних гранат типу «УЗРГМ-2, які переніс в м. Полонне та в послідуючому поблизу будинку АДРЕСА_4 збув їх ОСОБА_10 , за що отримав від нього гроші в сумі 550 грн., а останній отримані ним боєприпаси перевіз на вищезгаданому автомобілі до місця свого проживання, де заховав їх у ванній кімнаті.
Наприкінці вересня 2018 року обидва обвинувачені знову в телефонній розмові домовились про купівлю ОСОБА_10 боєприпасів та того ж дня приблизно о 21 год. ОСОБА_13 пішов до місця, де були ним заховані боєприпаси, звідки взяв 10 споряджених корпусів ручних наступальних гранат «РГД-5» та 10 уніфікованих підривників (запалів) ручних гранат типу «УЗРГМ-2», котрі переніс до свого помешкання, а приблизно о 22 год. збув їх ОСОБА_10 , за що отримав від нього металошукач, а останній, як і в попередні рази, перевіз боєприпаси до своєї квартири.
В свою чергу ОСОБА_10 всередині вересня 2018 року, попередньо домовившись в телефонній розмові про продаж боєприпасів, в той же день приблизно о 13 год., взявши із місця свого проживання 5 споряджених корпусів ручних наступальних гранат «РГД-5» та 5 уніфікованих підривників (запалів) ручних гранат типу «УЗРГМ-2», після чого на автомобілі марки «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , привіз їх до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого в м. Полонне по вул. Ходякова, 33, де поблизу згаданого магазину продав вищевказану кількість гранат та підривників для особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, за що отримав від неї 1000 грн.
Також ОСОБА_10 наприкінці вересня 2018 року знову, попередньо домовившись в телефонній розмові про продаж боєприпасів, в той же день приблизно о 14 год., взявши із місця свого проживання 5 споряджених корпусів ручних наступальних гранат «РГД-5» та 5 уніфікованих підривників (запалів) ручних гранат типу «УЗРГМ-2», котрі на вищезгаданому автомобілі привіз їх до того ж самого, що й попередній раз, місця, де повторно продав вищевказану кількість гранат та підривників для особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, за що отримав від неї 1000 грн.
Решту 20 споряджених корпусів ручних наступальних гранат «РГД-5» та 20 уніфікованих підривників (запалів) ручних гранат типу «УЗРГМ-2», які ОСОБА_10 придбав у ОСОБА_13 та зберігав їх за місцем свого проживання, ним були збуті для невстановлених досудовим слідством осіб.

В поданих апеляційних скаргах захисники обвинуваченого ОСОБА_10 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, посилаючись на невідповідність тяжкості призначеного покарання особі ОСОБА_10 , просять вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання, звільнивши від його відбування з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 2 роки.
На їх думку, судом не враховано те, що ОСОБА_10 виключно позитивно характеризується за місцем свого проживання, виховує доньку, до кримінальної відповідальності не притягувався та вчинив кримінальне правопорушення вперше.
Крім того, сторона захисту акцентує увагу, що судом при призначенні покарання обвинуваченому проігноровані висновки органу пробації, які містяться у досудовій доповіді, згідно якої ОСОБА_10 підтримує зв`язки з рідними, не є потенційно небезпечним, що вказує про можливість виправлення ОСОБА_10 , який був утягнутий у злочинну діяльність, без ізоляції від суспільства.

Вирок суду стосовно обвинуваченого ОСОБА_13 не оспорюється.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтримали подані апеляційні скарги, з посиланням на зазначені в них доводи, пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_7 , який покладається на думку суду щодо вирішення апеляційних вимог, думку прокурора, який просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин та перевірка їх доказами у справі проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою безумовне скасування судового рішення, у кримінальному провадженні не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах та не оскаржується в апеляційних скаргах, як і не оспорюється кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 263 КК України.

Не оспорюється і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, з подальшим звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закриттям кримінального провадження в цій частині.

Призначене ОСОБА_10 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, судом при призначенні ОСОБА_10 покарання взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, значну кількість бойових припасів, які незаконно зберігав обвинувачений та систематично здійснював збут таких невстановленим органом досудового розслідування особам.

Суд також обґрунтовано визнав пом`якшуючими покарання обставинами те, що обвинувачений ОСОБА_10 розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину.

Разом з тим, місцевий суд, враховуючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_10 , який незаконно придбавав, переносив, зберігав та збував ручні наступальні гранати «РГД-5», а також уніфіковані підривники (запали) ручних гранат типу «УЗРГМ-2» у значній кількості, суспільну небезпечність вказаних протиправних дій та можливі негативні наслідки для життя та здоров`я людей, беручи до уваги те, що ОСОБА_10 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, правильно призначив йому покарання у виді позбавлення волі реально фактично в мінімальному розмірі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що покарання, призначене ОСОБА_10 , при даних конкретних обставинах провадження та особі обвинуваченого є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.
При цьому судом були враховані ті обставини, на які є посилання в апеляційних скаргах сторони захисту.

А тому, колегія суддів не може погодитись з твердженнями сторони захисту про призначення явно несправедливого покарання внаслідок його суворості.

Ті обставини, що ОСОБА_10 визнав вину, сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем свого проживання, виховує доньку, до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення вперше в даному випадку не є підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки це не спростовує встановлених судом обставин і висновків та не дає підстав вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.
При цьому, вказані обставини жодним чином не завадили йому вчинити умисний, тяжкий злочин.

Тому застосування до нього ст. ст. 69, 75 КК України колегія суддів вважає безпідставним.

Більше того, враховуючи те, що обвинувачений не працює, жодних доходів немає, у колегії суддів викликає об`єктивний сумнів, що ОСОБА_10 утримує батьків, які отримують пенсійне забезпечення.

Доказів, які б стверджували протилежне, ні обвинуваченим, ні його захисниками суду не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду. Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях обвинуваченого та його захисників, які є прямо зацікавленими особами, що не можна визнати належними та допустимими доказами.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку у межах апеляційних скарг захисників обвинуваченого ОСОБА_10 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :

Вирок Полонського районного суду від 31 липня 2019 року щодо ОСОБА_10 залишити без зміни, а апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з моменту отримання її копії.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4