Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6390/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
представника власника
майна: ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26 квітня 2019 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26 квітня 2019 року задоволено клопотання слідчого Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, а саме:

-7 пластикових каністр синього кольору з темною рідиною, що має специфічний запах алкоголю;

-1 діжку пластикову синього кольору, об`ємом 220л, з темною рідиною, що має специфічний запах алкоголю.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що встановлена безумовна переконливість щодо застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження вищезазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, при цьому врахував правову підставу для арешту майна та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ухвали слідчого судді вбачається, що слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, де зазначено, що на території м. Житомира діє група осіб, що здійснює діяльність у сфері незаконного обігу підакцизних товарів, члени якої займаються підробленням марок акцизного збору, які в подальшому наклеюють на пляшки з невстановленою рідиною та реалізовують населенню.

У ході проведення слідчих та оперативно-розшукових заходів, направлених на розкриття кримінального правопорушення, було встановлено, що до скоєння останнього може бути причетний ОСОБА_8 . Встановлено, що для зберігання, розфасовування та виготовлення фальсифікованих алкогольних виробів, марок акцизного збору ОСОБА_8 використовує будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та підсобні приміщення за адресою.

Проведеними під час досудового розслідування діями встановлено, що у будинку та підсобних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , можуть зберігатися речові докази, а саме: фальсифікована алкогольна продукція, спирт, підроблені марки акцизного збору, знаряддя вчиненого злочину (клей, монтажний фен, скло тара, пробки для закриття пляшок, плівка для пакування ящиків, дозатори, стікери торгових виробників, обладнання для виготовлення марок тощо), документи, що стосуються реалізації продукції (журнали, блокноти, зошити з записами, банківські картки) та інші предмети, речі та документи, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних осіб, встановлення істини у кримінальному провадженні. У зазначених предметах та документах наявна інформація, що є предметом доказування та має значення для встановлення фактичних обставин у кримінальному провадженні, а тому існує реальна загроза зміни або знищення таких речей.

24.04.2019 року на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира № 295/5163/19 від 10.04.2019 року у будинку та підсобних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено наступне майно: 7 пластикових каністр синього кольору з темною рідиною, що має специфічний запах алкоголю; 1 діжку пластикову синього кольору, об`ємом 220л, з темною рідиною, що має специфічний запах алкоголю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та винести нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого Житомирського ВП поліції ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 негайно повернути йому, апелянту, дану власність.

Посилається на те, що судом було порушено вимоги ч.1 ст. 172 КПК України, тобто його, як власника майна, не було повідомлено про розгляд клопотання слідчого про арешт його власності. Суд також порушив вимоги ч.7 ст. 173 КПК України, оскільки йому не було надіслано копії даної ухвали. В ухвалі суду від 26.04.2019 року лише перераховуються статті КПК України, а аргументація головуючого судді відсутня. Відношення до зазначеного в клопотанні слідчого кримінального провадження не має. По даному провадженню не є будь-якою стороною. Відсутня правова підстава арешту майна відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга власника майна ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України - слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження та ухвалу слідчого судді, апеляційний суд вважає, що розглядаючи подання слідчого, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вказане вище майно, а саме: 7 пластикових каністр синього кольору з темною рідиною, що має специфічний запах алкоголю, та 1 діжку пластикову синього кольору, об`ємом 220л, з темною рідиною, що має специфічний запах алкоголю.

Об`єктом дослідження під час розгляду клопотання слідчого були саме ті обставини, з якими Закон передбачає можливість накладення арешту на майно.

Як вбачається з матеріалів провадження, 27.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.199 КК України. Кримінальному провадженні присвоєно № 0000072. Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Житомира діє група осіб, що здійснює діяльність у сфері незаконного обігу підакцизних товарів, члени якої займаються підробленням марок акцизного збору, які в подальшому наклеюють на пляшки з невстановленою рідиною та реалізовують населенню.

У ході проведення слідчих та оперативно-розшукових заходів, направлених на розкриття кримінального правопорушення, було встановлено, що до скоєння останнього може бути причетний ОСОБА_8 , який може використовувати своє домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , для зберігання, розфасовування та виготовлення фальсифікованих алкогольних виробів, марок акцизного збору, а також за вказаною адресою можуть знаходитися та зберігатися речові докази, а саме: фальсифікована алкогольна продукція, спирт, підроблені марки акцизного збору, знаряддя вчиненого злочину (клей, монтажний фен, скло тара, пробки для закриття пляшок, плівка для пакування ящиків, дозатори, стікери торгових виробників, обладнання для виготовлення марок тощо), документи, що стосуються реалізації продукції (журнали, блокноти, зошити з записами, банківські картки) та інші предмети, речі та документи, які можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних осіб, встановлення істини у кримінальному провадженні.

У зв`язку з наведеними обставинами ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира 10.04.2019 року працівникам органу досудового розслідування та належним прокурорам було надано дозвіл на проведення обшуку в зазначеному домоволодінні ОСОБА_8 для відшукання наведених вище об`єктів, і в результаті такого обшуку, проведеного 24.04.2019 року було виявлено та вилучено 7 пластикових каністр синього кольору з темною рідиною, що має специфічний запах алкоголю, 1 діжку пластикову синього кольору, об`ємом 220л, з темною рідиною, що має специфічний запах алкоголю.

Скасування арешту на 7 пластикових каністр синього кольору з темною рідиною, що має специфічний запах алкоголю; 1 діжку пластикову синього кольору, об`ємом 220л, з темною рідиною, що має специфічний запах алкоголю, про що в поданій апеляційній скарзі просить ОСОБА_8 , унеможливить належну фіксацію слідової інформації, наявної на згаданому майні, може перешкодити належному здобуттю та фіксації доказів у кримінальному провадженні, та встановленню всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення. Крім того, згідно постанови слідчого від 24.04.2019 року 7 пластикових каністр синього кольору з темною рідиною, що має специфічний запах алкоголю та 1 діжка пластикову синього кольору, об`ємом 220л, з темною рідиною, що має специфічний запах алкоголю визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

При цьому з пояснень прокурора в судовому засіданні апеляційного суду, які не заперечувалися по суті представником ОСОБА_8 , вбачається, що ОСОБА_8 , зазначаючи, що зазначений алкоголь він купляв та переливав у відповідні ємкості, не зміг надати підтверджуючих документів чи інших доказів походження вищенаведеної рідини із запахом алкоголя. За поясненням представника апелянта він і не повине був надавати будь-якиі докази походження даного майна.

Прокурором в судовому засіданні підтримано доводи клопотання про те, що вилучена рідина у відповідних ємкостях, з огляду на обставини кримінального провадження, в рамках якого проводилися зазначені слідчі дії, містить ознаки речового доказу в кримінальному провадженні, на підтвердження чого додатково було надано копію постанови слідчого від 24.04.2019 року про визнання вилученого в ході обшуку майна речовим доказом, що є підставою для накладання на нього арешту.

З вказаними доводами прокурора колегія суддів вважає погодитися, оскільки з огляду на вищенаведені обставини ходу досудового розслідування кримінального провадження в вбачаються підстави для застосування арешту вилученого в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_8 майна ( ємкостей з речовиною із запахом алкоголю), яке може мати ознаки речового доказу в кримінальному провадженні та потребує відповідного експертного дослідження.

Посилання апелянта на відсутність правової підстави для накладання арешту, відсутність підтвердження можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні, відсутність у ОСОБА_8 будь-якого статусу в кримінальному провадженні та доказів причетності до нього в матеріалах клопотання, та пояснення про те, що вказані алкогольні напої ОСОБА_8 купляв у магазині та в подальшому зливав у вилучені ємкості для зручності користування, а також необхідності такого значного об`єму алкоголю у зв`язку з майбутніми весіллями синів, не знайшли свого підтвердженні, спростовуються наведеними вище матеріаламипровадження та встановленими обставинами, а також не підтверджені відповідними доказами самими апелянтом та його представником.

Таким чином апеляційним судом встановлено у відповідності до положень ст.ст. 170, 173 КПК України наявність правової підстави арешту зазначеного майна, враховуючи внесення відомостей до ЄРДР за ознаками ч.1 ст. 199 КК України, наявності ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку в домоволодінні ОСОБА_8 та факту виявлення в ході такого обшуку рідини, яка має відповідні ознаки алкоголю та може бути речовим доказом в кримінальному провадженні та у відповідності до положень ч.3 ст. 170 ККПК України на зазначене майно може бути накладено арешт, не дивлячись на відсутність на даний час у ОСОБА_8 будь-якого статусу в даному кримінальному провадженні.

За наведених вище обставин, та з огляду на стадію досудового розслідування кримінального провадження, необхідності проведення відповідних експертних досліджень вилученого у ОСОБА_8 майна, таке тимчасове позбавлення останнього права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном є обгрунтованим з огляду на наявність сукупності підстав та розумних підозр вважати, що дане майно може бути речовим доказом, та необхідність запобігти можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. І таке обмеження права власності, на думку колегії суддів, є розумним та співрозмірним із завданням даного кримінального провадження.

Доводи апелянта та представника про те, що його безпідставно не було повідомлено судом про розгляд клопотання та в порушення вимог КПК України не надіслано копії ухвали заслуговують на увагу та знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду провадження, разом з тим, враховуючи прийняття апеляційної скарги до розгляду та надання можливості як самому ОСОБА_8 , так і його представникові, скористатися своїми процесуальними правами, надати відповідні заперечення, докази, тощо, чим відповідні особи скористалися у повному обсязі, - не спростовують необхідності накладання такого арешту на майно в наведених вище підстав.

Крім того апеляційний суд звертає увагу, що у відповідності до положень ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна це тимчасовий засіб обмеження прав власника, який може бути скасований на наявності на те підстав, в тому числі і за клопотанням власника чи його представника в порядку ст. 174 КПК України.

Таким чином на даний час, враховуючи стадію досудового розслідування кримінального провадження, та інші наведені вище обставини, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни ухвали слідчого судді з огляду на доводи апелянта, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26 квітня 2019 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: