Провадження № 1-кс/344/7948/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,, захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000448 від 10.07.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням в обґрунтування якого покликався на те, що протягом лютого-серпня 2019 року ОСОБА_6 , переслідуючи корисливі цілі, з метою незаконного збагачення, вирішив зайнятись протиправною діяльністю - вимаганням грошових коштів у приватних підприємців Івано-Франківської області із погрозою застосування фізичного насильства. Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 протягом липня-серпня місяця 2019 року, спільно із ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, стали погрожувати фізичним насильством ОСОБА_8 , при цьому пред`явили їй вимогу про передачу їм грошових коштів в особливо великих розмірах. ОСОБА_8 , сприймаючи погрози ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосування щодо неї фізичного насильства як реальні, погодилася передати вказаним особам частину грошей в сумі 10 000 доларів США та домовилася з ними про зустріч в м. Калуші.

Слідчий вказує в клопотанні, що 16 серпня 2019 року ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , з метою завершення свого злочинного умислу, пов`язаного з вимогою передачі чужого майна із погрозою застосування фізичного насильства, на автомобілі марки «MERCEDES-BENZ» білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 приїхали до магазину «Агенція весільні дзвони», що по вул. Ринкова, 4, у м. Калуш, де зустрілися з ОСОБА_8 , яка, сприймаючи ці погрози як реальні, передала їм грошові кошти у сумі 10 000 тис. доларів США, що згідно встановленого НБУ курсу станом на 16.08.2019 становить 253 тис. 200 грн.

Матеріалами клопотання зазначається, що 17.08.2019 року, ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України і того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Прокурор підтримав клопотання, а підозрюваний та його захисник заперечували з приводу задоволення клопотання і просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арештц із застосуванням електронного засобу контролю, а у випадку задоволення клопотаня про застосуввання запобіжного заходу у вигляд і тримання під вартою визначити розумні межі альтернтивного зпобіжного заходу у вигляді застави.

Дослідивши, матеріали клопотання, надані сторонами інші докази, що долучені до матеріалів клопотання, зокрема, протокол додаткового допиту потерпілої, та характеризуючі особу підозрюваного дані, а також оглянуті сторонами і слідчим суддею протокол за результатами проведення НСРД, слідчий судя зазначає наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування мають достатні приводи обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш, Івано-Франківської обл., зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, з середньою освітою, раніше неодноразово судимого, у причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого стороннього спостерігача в тому, що підозрюваний, може бути причетним до вчинення інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про грома¬дянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запо¬біжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у винятко¬вих випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, вказані ризики на даний час існують, не зменшилися і не відпали.

Слідчий суддя враховує характеристику підозрюваного, те, що він неодноразово судимий, зокрема, за вчинення аналогічного злочину, а відтак він може вчинити нові злочини, при цьому інкримінований йому злочин, було вчинено групою осіб, що свідчить про те, що підозрюваний може впливати не тільки на свідків та потерпілу, а й на іншого підозрюваного, а це може значно ускладнити розслідування кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_6 , маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон, у будь який час може покинути територію України, переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне ним кримінальні правопорушення.

Посилання сторони захисту в обґрунтування застосування менш суворого запобіжного заходу зводяться до оцінки зібраних доказів та правової кваліфікації інкримінованого підозрюваному кримінально каранного діяння, а доводи захисту про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, родину, в сукупності з іншими вищевказаними обставинами не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Щодо неможливості застосування домашнього арешту відносно підозрюваного, то на думку слідчого судді, обставини даного провадження виключають дієвість даного кримінального провадження у випадку обрання і застосування до підозрюваного домашнього арешту, і такий запобіжний захід на думку слідчого судді не гарантуватиме виключення наявних ризиків.

Слідчому судді не представлено і жодних доказів щодо матеріальних джерел доходів підозрюваного, що не дає змогу визначити його матеріальний стан для визначення розміру застави, хоча слідчий суддя має право і не визначати розмір застави щодо такої категорії злочинів.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти наведеним ризикам, що існують і не зменшилися, а відтак і не будуть здатними забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Відносно посилань захисника на захворювання підозрюваного, то жодних відомостей про те, що в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12) не може перебувати особа з вказаним захворюваннями слідчому судді не представлено і не надано доказів, що підозрюваний не може приймати відповідні препарати перебуваючи у Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованого злочину, те, що він скоєний за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно з погрозою фізичного насильства, міцність соціальних зв`язків підозрюваного та характеризуючи його особу дані, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.

Разом із тим, відповідно до п. 1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи те, що інкримінований підозрюваному злочин вчинений за попередньою змовою групою осіб, із погрозою застосування насильства над потерпілою, то слідчий суддя вважає, що в даному конкретному випадку відсутні підстави для визначення застави, оскільки її внесення у випадку визначення та відповідно звільнення підозрюваного з під варти, не гарантуватиме належним чином виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, не зможе нівелювати наявні на даний час ризики та забезпечити дієвість даного провадження. Вирішуючи дане питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу.

Згідно до матеріалів клопотання 17.08.2019 року о 01 год. 03 хв., ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а тому строки належить обчислювати саме з цієї дати.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк 60 днів до 15 жовтня 2019 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_6 під варту в залі суду, а тримання його здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Строк дії ухвали до 15 жовтня 2019 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1