Справа № 727/3769/19
Провадження № 1-кп/727/244/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Чернівці, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28.03.2007 року за ч.1 ст.187, ст.75 КК України до покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29.11.2007 року за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі; вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 09.04.2013 року за ст.395 КК України до покарання у вигляді 3-х місяців арешту; вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22.01.2014 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі; вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.03.2014 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі; вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11.07.2019 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі, -

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, 05.01.2019 року, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи біля входу до лаунж-бару «Лофт», що по вул.Героїв Майдану, 184, в м.Чернівці, маючи умисел на вчинення корисливого злочину, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету особистого збагачення, діючи відкрито, повторно, шляхом ривка з руки потерпілої ОСОБА_5 , заволодів її мобільним телефоном марки «LG Н850 G5», з ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 5000 гривень, в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_2 .

В подальшому, ОСОБА_7 забрав вказаний мобільний телефон та з місця події зник, спричинивши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Крім цього, 05.01.2019 року, близько 02 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні спортивного залу, що розташований на території домогосподарства за АДРЕСА_2 , власником якого являється гр. ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, діючи умисно, протиправно, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Cat», чорного кольору, з ІМЕІ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , вартістю 1555 грн., а також пластикову пенсійну банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_5 , із прикріпленим пін-кодом, що належать ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_7 , 05.01.2019 року, о 02 год. 35 хв. та о 02 год. 37 хв. за допомогою даної банківської картки та пін-коду, який був йому відомий, через банкомат №«2429» банку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що по вул.Героїв Майдану, 71, в м.Чернівці, зняв кошти в сумі 5000 гривень та відповідно 5300 гривень, внаслідок чого завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину визнав частково. Вказав, що 05.01.2019 року він з потерпілою, яку знав до того, зустрівся в центрі міста, біля нічного магазину. Вони випивали пиво. Потім він, потерпіла та її подруга ОСОБА_8 вирішили поїхати в диско-клуб на таксі, а саме в бар «Лофт». Їх всередину не пропустила охорона через невідповідний дрес-код. Подруга потерпілої попросила у нього телефон, щоб зателефонувати. В цей час потерпіла дала йому свій телефон для того, щоб він викликав таксі, а також дала йому код розблокування телефону. Його телефон в цей час був у подруги потерпілої ОСОБА_8 . Потім він цей телефон поклав собі у кишеню. Пізніше він попросив знайомого ОСОБА_9 , щоб той забрав його телефон у ОСОБА_8 , що той і зробив. При цьому, телефон потерпілій обвинувачений так і не віддав. При цьому, вказав на те, що вона сама його не просила повернути телефон. А також визнав той факт, що він міг сам повернутись і віддати телефон, однак цього не зробив. Сам обвинувачений з місця події поїхав разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 приблизно о 02-й годині ночі та потім сам пішов додому. Зазначив, що не знав де проживає потерпіла, тому не повернув їй телефон наступного дня. Також, наступного ранку сім-картка телефону вже була заблокована. Сам мобільний телефон потерпілої він наступного дня ввечері продав на запчастини за кошти в сумі 1000 гривень. При цьому, ствердив суду, що мобільний телефон йому дали добровільно, а тому вважає, що його дії не підпадають під ч.2 ст.186 КК України, оскільки фактично вважає, що він вчинив шахрайство. З приводу викрадення мобільного телефону та банківської картки ОСОБА_6 суду вказав, що на початку січня 2019 року він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 поїхав на таксі у спортзал по вулиці Горіхівській в м.Чернівці. Вони постукали та вийшов потерпілий, який був у халаті. Потерпілий дозволив їм піти у сауну, після чого обвинувачений зайшов у зал тренажерів та побачив мобільний телефон потерпілого та банківську картку, належну останньому. За допомогою мобільного телефону потерпілого обвинувачений потім здійснив зміну пін-корду картки та в цю ж ніч зняв з картки кошти в сумі 10000 гривень. Під час здійснення крадіжки нікого поблизу не було, він діяв самостійно. Гроші, які зняв з картки витратив на власні потреби, а мобільний телефон потерпілого у нього згодом вилучили. Про вчинене шкодує, однак матеріальну шкоду не відшкодував.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та доведена повністю; зокрема, показами потерпілих та свідків по справі, а також рядом письмових доказів по справі.
Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що обвинувачений з іншим хлопцем прийшли до нього близько 01-ї години ночі та він їх впустив у своє будинковолодіння. Вони дали йому фальшиву купюру номіналом 50 доларів США, що він виявив лише через деякий час, коли вони вже пішли. Сам потерпілий намагався затримати іншого хлопця, однак той вирвався. Перед цим, обвинувачений з дівчиною вийшли від нього під приводом придбання продуктів в магазині. Крадіжку банківської картки потерпілий виявив зранку наступного дня, після чого звернувся в поліцію. Матеріальна шкода йому на даний час не відшкодована.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що 04.01.2019 року до неї зателефонувала подруга ОСОБА_8 , яка попросила її піти погуляти. Згодом вони зустрілись та вирішили піти на дискотеку. Подруга чекала її на вул.Воробкевича. Потім вони разом піднялись на вул.Боженка, де в магазині придбали пиво і стали біля столика. Коли вони розмовляли, до них підійшов незнайомий хлопець на ім`я ОСОБА_11 , а потім підійшов обвинувачений і ще одна дівчина. Як з`ясувалось, вони були знайомі з ОСОБА_8 . Потім потерпіла викликала таксі за номером «579», після чого по приїзду автомобіля таксі вона сіла на заднє сидіння. На переднє сидіння авто сів обвинувачений, дівчина, яка була з ним, сіла йому на коліна, після чого таксист поїхав. Потерпіла сказала таксисту одну адресу, однак обвинувачений сказав тому їхати на іншу адресу, внаслідок чого потерпіла з подругою були вимушені їхати на іншу адресу. Вийшли вони ззаду готелю «Турист» біля бару «Лофт». Подруга потерпілої ОСОБА_8 взяла телефон у товариша обвинуваченого ОСОБА_11 , щоб зателефонувати. Її подруга телефонувала іншій подрузі, щоб повідомити де вони знаходяться, після чого вони пішли у вказаний бар. Охоронці на вході сказали, що пропустять тільки її, інших не пропустять, хлопцям сказали, що у них невідповідний дрес-код. ОСОБА_8 іще раз попросила мобільний телефон у ОСОБА_11 , щоб зателефонувати спільній подрузі та в цей момент потерпіла побачила СМС-повідомлення на власному телефоні і взяла його в руки щоб прочитати повідомлення. В цей момент обвинувачений вихопив її телефон з рук та побіг в сторону автозаправки, на що вона почала кричати щоб він віддав їй телефон. Тоді ОСОБА_11 забрав свій телефон та сказав, що їм також пора йти. На претензії потерпілої, сказав, що він нічого не знає та вони з дівчиною пішли в той бік, куди побіг обвинувачений. Шкоду їй на даний час не відшкодовано, міру покарання обвинуваченому залишає на розсуд суду. Також, вказала, що в правоохоронні органи з приводу цих подій звернулась пізніше, а саме через декілька днів та коли телефонувала на свій номер, той був виключеним. Жодного коду розблокування вона обвинуваченому не надавала.

Свідок ОСОБА_12 суду вказала, що 04.01.2019 року ввечері вона зустрілась з потерпілою. В подальшому, на вул.Боженка вони придбали пиво та стали біля столика, куди підійшов обвинувачений. Потім, коли викликали таксі, то були змушені поїхати на адресу, яку вказав обвинувачений. Перебуваючи поблизу бару «Лофт», обвинувачений вирвав телефон з рук потерпілої та побіг у бік автозаправки. При цьому, вони трохи пробігли за обвинуваченим та свідок сказала обвинуваченому: «Віддай телефон», на що той відповів: «Який телефон» і побіг. ОСОБА_11 з подругою в цей час мовчки пішли з місця події. Не заперечувала того, що обвинувачений давав їй свій мобільний телефон, щоб вона зателефонувала подрузі, 2 рази, оскільки в її телефоні сіла батарея, а у потерпілої на рахунку не було коштів. При цьому, коли обвинувачений побіг, то ОСОБА_11 вирвав у неї з рук мобільний телефон обвинуваченого, якраз тоді, коли вона хотіла зателефонувати на номер потерпілої, щоб запитати куди побіг обвинувачений. Вважає, що ОСОБА_11 вирвав у неї телефон з рук, щоб вона не могла зателефонувати обвинуваченому. Також, свідок ствердила суду, що обвинувачений не просив телефон у потерпілої. Крім того, у потерпілої на рахунку не було коштів, тому не було необхідності його просити.

Крім показів потерпілої та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_7 також підтверджується дослідженими та проаналізованими судом в судовому засіданні рядом письмових доказів кримінального провадження. А саме, протоколами проведення слідчого експерименту від 21.03.2019 року (а.п.123-128) та відеозаписами до них, де були відтворені події 05.01.2019 року близько 01:00 год. біля входу до нічного клубу «Лофт», зокрема вчинення відкритого викрадення ОСОБА_7 належного ОСОБА_5 мобільного телефону.

Виписками по рахунку потерпілого ОСОБА_6 в АТ КБ «Приватбанк» (а.п.150-151, 154-155), з якої вбачається зняття коштів з належної ОСОБА_6 банківської картки.

Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 30.01.2019 року (а.п.166-167), відповідно до якого свідок ОСОБА_12 серед 4 пред`явлених фотознімків впізнав на фото під №3 чоловіка на ім`я ОСОБА_8 , який 05.01.2019 року о 01:00 год. вирвав з рук у потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон.

Протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 22.01.2019 року (а.п.168-169), відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 серед 4 пред`явлених фотознімків впізнала на фото під №1 невідомого хлопця на ім`я ОСОБА_8 , який 05.01.2019 року о 01:00 год. біля бару «Лофт» вирвав з її руки мобільний телефон.

На підставі викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України та за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковані вірно, оскільки останній своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Що стосується показів обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав частково та вказав, що коли взяв у потерпілої її мобільний телефон, то вона не просила його повернути їй назад, то суд вважає, що таким показам обвинуваченого слід дати критичну оцінку, розцінивши їх обраний останнім спосіб захисту з метою пом`якшити відповідальність за скоєне, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними показами потерпілої ОСОБА_5 , свідка та рядом письмових доказів по справі.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєні обвинуваченим ОСОБА_7 злочини належать до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 , згідно ст.67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він є особою раніше неодноразово судимою (а.п.117-122, 132-133, 135-136, 138-144), на обліку в лікаря-психіатра не перебуває (а.п.129), зареєстрований на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: гостра алкогольна інтоксикація (а.п.130), позитивно характеризується по місцю реєстрації (а.п.146).

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, враховуючи те, що злочин вчинений обвинуваченим належить до категорії тяжких злочинів, ту обставину, що ОСОБА_7 вчинив декілька умисних корисливих злочинів, шкода потерпілим не відшкодована, суд вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_7 вимог ст.ст.69 та 75 КК України немає.

Разом з тим, враховуючи, позицію потерпілих, які міру покарання обвинуваченого залишили на розсуд суду, те що тяжких наслідків внаслідок вчиненного злочину не настало, обвинувачений висловив в суді позицію про те, що шкодує про вчинене і розкаюється у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_7 мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.186 КК України, а саме у вигляді позбавлення волі, строком на 4 роки.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 127, 128, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3-х років позбавлення волі;
за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4-х років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_7 покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.4 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів до призначеного покарання шляхом часткового складання покарань приєднати невідбуту частину покарання за вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11.07.2019 року та остаточно призначити до відбуття ОСОБА_7 покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 залишити утримання під вартою. Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання, а саме з 13 січня 2019 року.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: DVD-диск та текстовий документ з рухом коштів, які згідно постанови слідчого від 09.04.2019 року (а.п.152) визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон марки «САТ» ІМЕІ_1 « НОМЕР_3 », ІМЕІ_2 « НОМЕР_4 », із сім-картами оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» « НОМЕР_6 », « НОМЕР_7 та карткою пам`яті фірми «Kingston» чорного кольору типу «microSD» (серійний номер НОМЕР_8 ) ємкістю 2GB, які 15.01.2019 року були добровільно видані ОСОБА_13 , та які згідно постанови слідчого від 17.01.2019 року (а.п.156-157) визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та згідно розписки (а.п.158) передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_1