Справа № 495/4676/19
№ провадження 1-кс/495/4523/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УРАЇНИ
23 вересня 2019 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001187, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3

звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням у якому просить накласти арешт на майно, котре належить підозрюваному ОСОБА_4 , з забороною його відчуження, а саме на:
- квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 48,5 м2;
- квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 53,40 м2;
- автомобіль Mercedes-Benz 310D, д/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , білого кольору, 1994 р.в.;
- автомобіль Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , чорного кольору, 2002 р.в.
Клопотання обґрунтовує тим, що 03 червня 2019 року СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області почато досудове розслідування кримінального провадження №0001187 за попередньою кваліфікацією ч.2 ст.272 КК України порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на будь-якому підприємстві, особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людей.
02.06.2019 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, роботою атракціону " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який був розміщений на спортивному стадіоні по вулиці Ушакова в місті Білгород-Дністровський Одеської області, навпроти південно-західної стіни середньовічної фортеці, було спричинено загибель громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
03 червня 2019 року ОСОБА_4 на підставі п.1 ч.1 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України вручено повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст.272 ч.2 КК України.
Під час проведення досудового розслідування потерпілими в даному кримінальному провадженні були надані цивільні позови про стягнення майнової та моральної шкоди завданої злочином, а саме, ОСОБА_7 заявлено позов з його ціною 1100600 гривень, ОСОБА_8 заявлено позов з його ціною 1000000 гривень, ОСОБА_9 заявлено позов з його ціною 1000000 гривень, ОСОБА_10 заявлено позов з його ціною 1015700 гривень, ОСОБА_11 заявлено позов з його ціною 1000000 гривень. Стороною відповідачем в зазначених позовах є ОСОБА_4 , особа котру повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0001187.
В подальшому від захисника потерпілих надійшло клопотання, відповідно до якого останній просить звернутися з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_4 . До зазначеного клопотання захисник додав інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухому майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідно котрих ОСОБА_4 є власником нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 48,5 м2, загальною вартістю 27257 грн, а також квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 53,40 м2, загальною вартістю 26006 грн.
Також у відповідності наданої на запит інформації Територіальним сервісним центром №5143 регіонального сервісного центру МВС в Одеській області на ім`я ОСОБА_4 , значиться в зареєстрованих наступні транспорті засоби:
?Mercedes-Benz 310D, д/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , білого кольору, 1994 р.в.;
?Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , чорного кольору, 2002 р.в.
Враховуючи загальну суму заявлених позовів, з метою їх забезпечення, вбачається необхідність у застосуванні виду заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна з забороною його відчуження, тобто арешту майна особи яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану суспільно-небезпечним діянням у вчиненні котрого на даний час підозрюється.
На підставі наведеного слідчий просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не належить ОСОБА_4 , у зв`язку з чим підстави для накладення арешту відсутні.
Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що у його задоволенні необхідно відмовити виходячи с з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000498 від 14.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.
Дослідивши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення поданого клопотання, виходячи з наступного.
Як вже зазначалося раніше, згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Як встановлено в судовому засіданні, з наданих в судовому засіданні захисником підозрюваного документів, вбачається наступне.
Так відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 16.05.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №2070, ОСОБА_4 передав у власність квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 53,40 м2 ОСОБА_12 . Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 87210141, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_12 , розмір частки 1/1, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 35202566 від 16.05.2017 року.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 169759397, власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 48,5 м2 є ОСОБА_13 , розмір частки 1/1, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47262993 від 07.06.2019 року.
Крім того, відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відлучення об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 180452440, дата та час формування 10.09.2019 року, параметри запиту: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , за вказаними параметрами запиту у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відлучення об`єктів нерухомого майна відомості відсутні.
Таким чином слідчий суддя не бере до уваги інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відлучення об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, надані слідчим, оскільки інформація надана слідчим на час розгляду клопотання не є актуальною.
Також слідчий суддя не бере до уваги довідку Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області територіального сервісного центру 5143, додану слідчим ОСОБА_3 до матеріалів клопотання, відповідно до якої Mercedes-Benz 310D, д/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , білого кольору, 1994 р.в. та Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , чорного кольору, 2002 р.в. станом на 01.08.2019 року зареєстровані на ім`я ОСОБА_4 з огляду на наступне.
Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , власником автомобіля Volkswagen Transporter, д/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , чорного кольору, 2002 р.в. є ОСОБА_14 , дата реєстрації транспортного засобу 11.09.2019 року. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль Mercedes-Benz 310D, д/н НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , білого кольору, 1994 р.в., не було досліджено в судовому засіданні, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає дані щодо права власності, надані слідчим, недостатніми для задоволення клопотання, оскільки інформація щодо права власності на майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не є актуальною на час розгляду клопотання.
Звертаючись з відповідним клопотанням слідчий не надав доказів того, що зазначене майно належить підозрюваному ОСОБА_4 та підлягає арешту задля забезпечення цивільного позову.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Однак, такі обставини судом не встановлено та досудовими органами не доведено.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.
Враховуючи вищевказане, вважаю, що клопотання слідчого є необґрунтованим та відсутні докази того, що зазначене вище майно належить підозрюваному ОСОБА_4 , тому його арешт може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав його власників, що є неприпустимим, у заявку з чим у клопотанні необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001187 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 27.09.2019 року о 15:30 годині.

Слідчий суддя: