Справа № 635/7877/19
Провадження № 1-кс/635/3522/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000771 від 19.10.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого с. 290 КК України про арешт майна, -
УСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000771 від 19.10.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого с. 290 КК України про арешт майна, а саме: свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 , автомобіль марки АЗЛК 2141 д.н.з. НОМЕР_2 з вилученням його у власника, та поміщенням автомобіля до майданчику тимчасового зберігання автомобілів, що розташований за адресою: Харківська область, м. Харківн, вул. Пушкінська, 106, оскільки вказаний автомобіль має суттєве значення у кримінальному провадженні, як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження вказаного автомобіля.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 19.10.2019 надійшло повідомлення від експерта ТСЦ No6350 ХНДЕКЦ МВС України про те, що в автомобілі АЗЛК 2141 д.н.з. НОМЕР_2 змінений ідентифікаційний номер кузова. ( НОМЕР_3 )
Вказане повідомлення слідчим СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000771 від 19.10.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 290 КК України.

19.10.2019 слідчим СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 було проведеного огляд автомобіля АЗЛК 2141 д.н.з. НОМЕР_2 , який у подальшому згідно діючого законодавства України було тимчасово вилучено у зв`язку з тим, що без вилучення авто сліди злочину могли бути знищені, а саме авто передане іншим особам, що унеможливило б у подальшому проведення досудового розслідування та доказування складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

За кермом автомобіля АЗЛК 2141 д.н.з. НОМЕР_2 перебував громадянин ОСОБА_5 , 1962 р.н., який мешкає: АДРЕСА_1 , та який пояснив, що вказаний автомобіль йому дістався від батьків, та що у кузова вказаного автомобілю змінений ідентифікаційний номер він не знав.

Під час досудового слідства необхідно буде провести судово трасологічну експертизу з метою встановлення або ж спростування зміни ідентифікаційного номеру кузова автомобіля.

Вивчивши надані документи та матеріали, якими обґрунтоване клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів (пункт 1).

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 91 КПК України зазначене в клопотанні майно, має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Докладно дослідивши всі додані до справи матеріали та матеріали кримінального провадження, проаналізувавши обставини справи, відповідно до вимог частини четвертої статті 173 КПК України, суд приходить до висновку, що накладаючи арешт на вищевказане майно, необхідно застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Керуючись ст. ст. 131, 170-175 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківський області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000771 від 19.10.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого с. 290 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 , автомобіль марки АЗЛК 2141 д.н.з. НОМЕР_2 з вилученням його у власника, та поміщенням автомобіля до майданчику тимчасового зберігання автомобілів, що розташований за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Пушкінська, 106.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1