Справа № 392/1472/17
Номер провадження 1-кп/404/319/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши під час відкритого судового засідання у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0000533 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мала Виска Кіровоградської області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.115 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мала Виска Кіровоградської області, проживаючого по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження прокурором з посиланням на підстави та ризики, передбачені кримінальним процесуальним законом України, заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на два місяці та продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під домашнім арештом на два місяці, заборонивши останньому в період з 22 год. вечора до 06 год. ранку залишати житло, оскільки завершити судовий розгляд кримінального провадження до моменту завершення терміну дії запобіжних заходів неможливо.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які не заперечували стосовно продовження застосування до ОСОБА_6 домашнього арешту на вказаних умовах, обвинуваченого ОСОБА_5 , який просив відмовити в задоволені клопотання прокурора, захисника ОСОБА_9 , яка заперечуючи проти клопотання прокурора, заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт, зважаючи на досліджені докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення під час судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно з вимогами ч.3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд може продовжити дію запобіжного заходу строком на два місяців.

До 27.07.2019 року судом стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, а стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді домашнього арешту. Проте, завершити судовий розгляд кримінального провадження до вказаного часу неможливо, у зв`язку з необхідністю проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи та вчинення низки процесуальних дій.

При цьому ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в стані алкогольного сп`яніння двох умисних злочинів, один з яких середньої тяжкості, інший особливо тяжкий, пов`язаний із умисним протиправним заподіянням смерті іншій людині, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, офіційно не працював на час затримання, не одружений, не має утриманців. Таким чином із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання, тяжкість висунутих обвинувачень в умисному особливо тяжкому злочині, обставин, які характеризують особу ОСОБА_5 , а також відсутність стійких соціальних та виробничих зв`язків, враховуючи відсутність дружини, постійної роботи та законних заробітків на момент затримання, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений ОСОБА_5 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Заявлені стороною обвинувачення ризики, незважаючи на доводи сторони захисту, залишаються триваючими та не спростовані, не зменшилися в такому обсязі, що забезпечило б належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою. Тому суд не бере до уваги доводи захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_5 щодо відсутності підстав до застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та наявності підстав для застосування запобіжного заходу домашній арешт як такі, що не знайшли свого підтвердження.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості групою осіб, за який, зокрема, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років, не одружений, утриманців не має, а тому із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи суворість можливого покарання, тяжкість висунутих обвинувачень, суд приходить до висновків щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений ОСОБА_6 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також переховуватися від суду. Заявлені стороною обвинувачення ризики є триваючими, не спростовані стороною захисту, не зменшилися в такому обсязі, що забезпечило б належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_10 шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт. Такі ризики є достатніми та виправдовують продовження на два місяці та подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під домашнім арештом, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам. При цьому, суд вважає достатнім та за доцільне заборонити під час домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 залишати житло у період часу з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку.

Відтак, клопотання прокурора підлягають задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2 (два) місяці, тобто до 25.09.2019 року включно.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити на 2 (два) місяці до 25.09.2019 року включно дію запобіжного заходу у виді тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборонивши обвинуваченому ОСОБА_6 у період часу з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 відмовити.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 ухвала про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою, може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду, а в іншій частині оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3