Провадження №1-кс/523/4215/19
УХВАЛА
про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
та про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання
(повний текст)
16 серпня 2019 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання вказаного слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002746 від 24.07.2019 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, українки за національністю, з незакінченою вищою освітою, зі слів навчається на факультеті журналістики «Одеського національного політехнічного університету», незаміжньої, офіційно непрацевлаштованої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 3 ст.191 КК України, -

в с т а н о в и в:
13.08.2019 року до Суворовського районного суду м.Одеси від слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 надійшло погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у привласненні ввіреного їй майна ТОВ «Сота Альянс» - мобільних телефонів марки «Xiaomi Redmi 7 3/32 Dual Black», «Samsung A505FN/64 Black», «Xiaomi Mi A2 Lite 3/32 Black», «Samsung A305FN/32 Black», «Nokia 3.1 Plus DS 3/32 GB Blue», «Huawei Y7 2019 3/32 Aurora Blue», «Huawei Y6 2019 Dual Blue», «Nokia 3.1 Plus DS 3/32 GB Marengo», «Samsung A305FN/32 White», «Xiaomi Redmi Note 7 3/32 Dual Blue», «Xiaomi Redmi Note 7 4/64 Dual Blue», будучи матеріально відповідальною особою, займаючи посаду продавця непродовольчих товарів вказаного магазину, та отримала фінансовий кредит під заставу майна у відповідних відділеннях ломбарду, тим самим заподіявши матеріальну шкоду на загальну суму 47407,53 гривень, що мало місце в період часу з 27.05.2019 до 19.07.2019 року у приміщенні «Vodafone» за адресою: м.Одеса, пр.Добровольського 114/2.

Як слідує з клопотання й доданих до нього відповідних матеріалів, за заявами ОСОБА_7 , СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002746 від 24.07.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.191 КК України, а 09.08.2019 року слідчим ОСОБА_4 складено і прокурором ОСОБА_8 погоджено відповідне повідомлення про підозру ОСОБА_6 , яке вручено останній у той ж день в присутності її захисника.

З`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_8 на підтримку внесеного клопотання, заслухавши думку захисника ОСОБА_5 та підозрювану ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дослідивши матеріали внесеного клопотання, слідчий суддя доходить наступного.

Частина ч.1 ст.9 КПК України встановлює, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ч.1 ст.94 означеного Кодексу, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до положень ст.ст.177, 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За розглядуваним клопотанням, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні ряду тяжких злочинів, передбачених ч.ч.1, 3 ст.191 КК України, за кваліфікуючими ознаками: привласнення чужого майна, яке було ввірене особі; привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинених повторно, за які визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до трьох років.

В обґрунтування внесеного клопотання слідчий ОСОБА_4 посилається на дані про особу підозрюваної ОСОБА_6 , на тяжкість злочинів, у яких підозрюється остання, що обумовлює на думку сторони обвинувачення, ймовірність можливого незаконного впливу підозрюваної на свідків у кримінальному провадженні, існування ризиків її можливого переховування від органу досудового розслідування, суду.

Разом із тим, ст.8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року встановлюють, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерел права.
У практиці ЄСПЛ щодо дотримання положень ст.5 Конвенції встановлено вимогу, щоб позбавлення свободи було "законним", зокрема з дотриманням "процедури, встановленої законом". У цьому аспекті Конвенція відсилає до норм національного законодавства та встановлює зобов`язання забезпечувати дотримання матеріально-правових і процесуальних норм законодавства, але вона також вимагає, щоб при будь-якому позбавленні свободи забезпечувалася мета ст.5 Конвенції, зокрема захист осіб від свавілля. Відповідно до практики ЄСПЛ національні органи, передусім суди, повинні тлумачити і застосовувати національний закон відповідно до ст.5 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 21.12.2010 року у справі "Ічин та інші проти України"п.п.34-35).
В пункті 196 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», Суд наголосив на тому, що для того, щоб позбавлення свободи можна було вважати не свавільним у розумінні п.1 ст.5 Конвенції, відповідності цього заходу вимогам національного закону недостатньо. Застосування такого заходу має також бути необхідним за конкретних обставин.
Як слідує з матеріалів клопотання, підозра в інкримінованих ОСОБА_6 злочинах обґрунтовується, зокрема: протоколом огляду місця події від 23.07.2019 року, актом інвентаризації №SA000006154 від 23.07.2019 року, протоколом додаткового допиту представника потерпілого ОСОБА_7 від 06.08.2019 року, протоколом огляду речових доказів від 06.08.2019 року, відповідями з відповідних ломбардів, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.08.2019 року за участю свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , сукупність чого уявляється слідчому судді достатнім для висновку про те, що наведені докази, в цілому, здатні об`єктивно переконати неупередженого спостерігача у причетності вказаної особи до скоєння інкримінованих діянь.
Разом із тим, слідчим суддею в порядку ст.ст.94, 132, 184 КПК України не приймаються до уваги наведені у розглядуваному клопотанні доводи сторони обвинувачення щодо обґрунтування висунутої ОСОБА_6 підозри, зокрема, відповіддю з ломбарду ПГ «Ломбард заставне Товариство «Діамантовий Дім» від 24.07.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 08.08.2019 року та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, оскільки вказані відповідь, протокол і матеріали до суду не надані і до матеріалів розглядуваного клопотання не додані, а за доданими до означеного клопотання копіями відповідних протоколів, допит представника потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 здійснювались слідчим ОСОБА_16 та оперуповноваженими ВКП, відповідно, які з огляду на витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0002746 від 24.07.2019 року та інші надані в розпорядження суду матеріали клопотання, - до проведення досудового розслідування не залучались та доручення слідчого на проведення таких дій не надавалось, що у своєї сукупності позбавляє слідчого суддю можливості надати належну оцінку викладеним в цих протоколах обставинам та обґрунтувати ними своє процесуальне рішення.

Слід також зауважити на тому, що аналіз викладених у розглядуваному клопотанні відомостей свідчить про невідповідність його змісту вимогам ст.184 КПК України, зокрема й всупереч цієї норми закону, в клопотанні відсутні посилання на відповідні матеріали, що підтверджують існування заявлених стороною обвинувачення ризиків (п.5 ч.1 ст.184 КПК), та належне обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів (п.6 ч.1 ст.184 КПК).

Наведені обставини у контексті п.2 Розділу ІІІ роз`яснень, що містяться в «Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, затвердженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року, обумовлюють висновок про неможливість задоволення розглядуваного клопотання у запропонованому стороною обвинувачення обсязі.

Попри те, матеріалами розглядуваного клопотання не доведено будь-якими доказами доводи сторони обвинувачення щодо недостатності застосування до підозрюваної ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, а обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у конкретному випадку, ані слідчим ОСОБА_4 у клопотанні, ані прокурорами ОСОБА_3 в судовому засіданні належним чином не доведено ймовірність переховування вказаної підозрюваної від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженню іншим чином, виходячи з нижчевикладеного.
Так, як встановлено в судовому засіданні, підозрювана ОСОБА_6 навчається на факультеті журналістики «Одеського національного політехнічного університету», працює в сервісному центрі приймальницею за наймом, забезпечена місцем реєстрації та фактичного проживання в м.Одесі, а згідно наданої стороною захисту в судовому засіданні характеристики, за місцем проживання характеризується відмінно, проживає з матір`ю та бабусею похилого віку, сукупність чого, за переконанням слідчого судді, обумовлює достатню міцність соціальних зв`язків вказаної підозрюваної у місці її реєстрації та фактичного проживання і у випадку застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, позбавить підозрювану належного навчання та призведе до свавільного позбавлення підозрюваної свободи у нічний час.

Крім того, слідчий суддя вважає необґрунтованими та фактично спростованими в судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 доводи щодо наявності ризику переховування підозрюваної ОСОБА_6 від органів досудового розслідування або суду, адже незважаючи на тяжкість інкримінованих їй злочинів, з огляду на відсутність пропусків підозрюваною відділу поліції, уявляє ознаки дискримінаційного підходу до вирішення означеного питання.
Крім того, неспроможними уявляються доводи сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженню, адже відповідних доказів на підтвердження вчинення таких дій з боку підозрюваної ОСОБА_6 протягом всього періоду часу досудового розслідування, стороною обвинувачення до суду не подано, а можливість запобігання означеному ризику шляхом покладення на підозрювану відповідного зобов`язання, яке прямо передбачено в п.4 ч.5 ст.194 КПК України та полягає у забороні спілкування з іншими учасниками кримінального провадження, стороною обвинувачення не враховано.
Згідно ж з наданими в судовому засіданні поясненнями самої підозрюваної ОСОБА_6 , свою провину в інкримінованих діяннях вона фактично визнає, пояснюючи при цьому, що половину завданої потерпілому матеріальної шкоди відшкодувала, а під час попереднього допиту в ході досудового розслідування, вона вказала на місця збуту нею майна потерпілого до ломбардів.

Частиною 4 ст.194 КПК України регламентовано, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри та наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.ч.5, 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Отже, з урахуванням означеного вище та у контексті наведеної практики суду конвенційної юрисдикції, в силу ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає, що у такому випадку розглядуване клопотання сторони обвинувачення не підлягає задоволенню у запропонованому обсязі, а доводи сторони захисту уявляються такими, що заслуговують на увагу.
На підставі викладеного, оцінюючи доводи розглядуваного клопотання слідчого ОСОБА_4 та позицію прокурора ОСОБА_3 в судовому засіданні, враховуючи положення ст.ст.181, 183, 193-194 КПК України у їх системному взаємозв`язку, а також приймаючи до уваги встановлені під час розгляду клопотання обставини та характер інкримінованих підозрюваній ОСОБА_6 злочинів, їх тяжкість та забезпеченість останньої місцем реєстрації та проживання в м.Одесі, її сімейний стан, слідчий суддя доходить висновку про те, що для забезпечення належного виконання вказаною підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, достатнім й обґрунтованим, з дотриманням справедливого балансу між існуванням суспільного інтересу та поваги до особистої свободи, уявляється застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, із залишенням без задоволення клопотання сторони обвинувачення.
Частиною 1 ст.179 КПК України регламентовано, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст.3, 7-9, 22, 132, 176-178, 181, 184, 193-194, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 3 ст.191 КК України, - залишити без задоволення.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1, 3 ст.191 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на вказану особу наступні обов`язки:
1)прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
2)утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та експертами у цьому кримінальному провадженні;
3)без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатися за межі м.Одеси;
4) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що згідно ч.2 ст.179 КПК України, в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали в межах досудового розслідування покласти на слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , а під час судового провадження на прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .

В порядку ч.7 ст.194 КПК України, строк дії ухвали, в частині покладених обов`язків, закінчується 13.10.2019 року.
Копію ухвали направити для контролю виконання слідчому СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , вручити під розписку підозрюваній ОСОБА_6 для відома та виконання, а також надати іншим заінтересованим особам.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1