Справа № 175/1791/19
Провадження №1-кс/175/862/19
Ухвала

Іменем України

21 травня 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області в рамках кримінального провадження № 0001581,

встановив:

10 травня 2019 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 , на дії та бездіяльність слідчого в рамках кримінального провадження №0001581 від 16.11.2019 року за правовою кваліфікацією по ч.1 ст.190 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що неправомірні дії працівників Дніпровського РВП, виразилися у відмові в задоволенні по його клопотанні щодо оголошення підозри ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.190 КК України.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подану скаргу у повному обсязі та просив задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти поданої скарги зазначивши про її необґрунтованість та безпідставність, тому відсутні будь-які правові підстав для можливості задоволення вимог скаржника ОСОБА_3 , у зв`язку з чим просив суд відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Так, відповідно до п.1.1. Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року, реєстр - це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 2.1 цього положення, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру.

Відповідно п. 2.1. Положення, до реєстру вносяться відомості про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до п.3.1. Положення, унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням таких строків (про): заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Положення, формування Реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених в заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.

Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність (за виключенням випадків, коли таке попередження не можливо зробити з об`єктивних причин: надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, непритомний стан заявника, відрядження тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання починається з дня отримання особою її копії.

Так, скаржниця ОСОБА_3 ставить вимоги про зобов`язання слідчого прийняти рішення про оголошення підозри ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.190 ч.4 КК України, проте такі вимоги є необґрунтованими та безпідставними, оскільки така дія не є тією бездіяльністю, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а слідчий або прокурор, після зібрання доказів, надання їм належної оцінки та вчинення всіх необхідних процесуальних дій по справі у повній мірі, згідно чинних вимог КПК України, вправі самостійно вирішити питання щодо оголошення підозри відповідній особі (чи особам) у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 307.КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора;2) зобов`язання припинити дію;3) зобов`язання вчинити певну дію;4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, з огляду на вищевикладене слідчий суддя вважає, що уповноважені особи Дніпровського РВП ГУ НП в Дніпропетровській області при розгляді заяви ОСОБА_3 діяли у межах повноважень, встановлених КПК України та положенням про порядок ведення ЄРДР, та у спосіб, що передбачений Законом, із використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані, та з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи.

А тому, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на дії та бездіяльність слідчого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України,-

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області в рамках кримінального провадження № 0001581 відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1