Ухвала
Іменем України
22 жовтня 2019 року

м. Київ
Провадження № 51-5184 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року,

встановив:
Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27 серпня 2019 року задоволено клопотання захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року скасовано ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 27 серпня 2019 року та призначено новий розгляд в суді першої інстанції. Цією ж ухвалою запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинувачним ОСОБА_5 та ОСОБА_8 залишено без змін і продовженострок його дії.
Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції.

У касаційній скарзі захисник, в обґрунтування своїх вимог, посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року у справі № 4-р/2019, вказує, що апеляційний суд під час розгляду питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , діяв як суд першої інстанції, оскільки за своєю суттю ці питання відносяться до тих, що вирішуються судом першої інстанції. Тому, на його думку, це дає підстави для звернення із касаційноюскаргою на таке рішення до суду касаційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження захиснику слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 19, п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначені норми гарантують право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник, оскаржує ухвалу апеляційного суду в частині вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 . Проте, оскаржувана захисником ухвала суду апеляційної інстанції є такою, що не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, оскільки вказаним рішенням скасовано ухвалу суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і призначено новий розгляд у суді першої інстанції та окремому оскарженню в касаційному порядку вказана ухвала апеляційної інстанції не підлягає.

Тому колегія суддів касаційного суду вважає помилковим посилання захисника на вказані висновки Конституційного суду України, які викладені у рішенні №4-р/2019 від 13 червня 2019 року, оскільки це рішення стосується можливості апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження у суді першої інстанції.

Таким чином, ухвала Харківського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року не підлягає оскарженню в касаційному порядку, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника слід відмовити.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3