Справа № 577/1599/19
Провадження № 1-кп/577/291/19

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Вінницької області, с. Уланів, українки, громадянки України, освіта середня, розлученої, мешканки АДРЕСА_1 , працюючої в ЖРЕП «Житлосервіс» на посаді майстра дільниці, раніше не судимої,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 27 від 07 лютого 2019 року встановлено, що смерть настала унаслідок набряку головного мозку, інших внутрішньочерепних травм, закритої черепно-мозкової травми та удару скинутого, випущеного або падаючого предмету.
Згідно висновку СМЕ від 05 березня 2019 року № 26 смерть ОСОБА_10 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломами основи та склепіння черепу та крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку, яка в своєму клінічному перебігу ускладнилася розвитком набряку головного мозку. Тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті та в своєму комплексі по небезпечності для життя несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень.
Згідно висновку СМЕ від 26 березня 2019 року № 70 у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді травматичного підвивиху атланта, компресійного перелому тіл ДІ-ДІІ-ДІІІ 1 ст., забійна рана волосяної частини голови, ЗЧМТ, струс головного мозку, які в комплексі не є небезпечними для життя, але потягнули за собою тривалий розлад здоров`я, а тому відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Отже, майстер дільниці ЖРЕП «Житлосервіс» ОСОБА_6 , будучи службовою особою, маючи реальну можливість виконати свої службові обов`язки належним чином, усвідомлюючи факт порушення своїх службових обов`язків, передбачаючи і свідомо допускаючи можливість настання негативних наслідків у результаті неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, не дотримуючись вимог посадової інструкції, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», шляхом неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість на вжиття заходів до прибирання льодово-снігових мас та бурульок з даху житлового будинку АДРЕСА_2 та достовірно знаючи про отримання звернення громадян з приводу прибирання бурульок, не вжила таких дій до прибирання льодово-снігових мас та бурульок з даху житлового будинку АДРЕСА_2 , внаслідок чого стався зсув сніжно-льодової маси, яка травмувала ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Згідно з висновком судово-інженерно технічної експертизи в галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності № 262 від 29 березня 2019 року встановлено, що причиною настання нещасного випадку є те що обслуговуючою організацією ЖРЕП «Житлосервіс» не проводився комплекс заходів по належному утриманню житлового будинку АДРЕСА_2 (неорганізовано згідно нормативів огляди, виявлення недоліків та оперативне їх усунення), що в свою чергу сприяло неналежному очищенню даху від снігу, льодяних брил та бурульок, при падінні яких ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , 03 лютого 2019 року біля будинку № 21 по вул. Лазаревського в м. Конотоп, Сумської області були отримані тілесні ушкодження. Дії (бездіяльність) майстра ЖРЕП «Житлосервіс» ОСОБА_6 , з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з настанням події нещасного випадку 03 лютого 2019 року з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 біля житлового будинку АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння нею кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, вона їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.
Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.
Таким чином вина обвинуваченої ОСОБА_6 повністю доведена і її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 367 КК України - службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило інтересам окремих громадян тяжкі наслідки.
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка задовільно характеризується за місцем проживання та роботи, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування потерпілій матеріальної шкоди.
При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_6 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових злочинів.
На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 367 КК України.
Крім того, з урахуванням особи обвинуваченої та обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_6 без відбування покарання, а тому її необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
На думку і переконання суду таке покарання ОСОБА_6 буде необхіднім і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При цьому суд також виходить із положень ст. 50 КК України, яка передбачає, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених. А можливість виправлення існує і про це свідчить ставлення самої обвинуваченої до скоєного, яка щиро розкаялася і відсутність будь яких обставин, які б заважали їй вести гідний спосіб життя, не вчиняючи кримінальні правопорушення. В цій ситуації визначення іспитового строку на думку суду відповідатиме меті та дієвості кримінального провадження, оскільки впродовж цього терміну, обвинувачена дійсно матиме можливість довести своє виправлення та відсутність підстав для реального відбування покарання.
Крім того, враховуючи наявність декількох вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, а саме визнання вини у скоєному, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування матеріальної шкоди, потерпіла не має жодних претензій до обвинуваченої та з урахуванням особи обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має ряд заохочень, вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що при призначенні обвинуваченій покарання слід застосувати ст. 69 КК України та не призначати їй додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та штрафу, що передбачено в санкції ч. 2 ст. 367 КК України.
При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, складену Конотопським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально- виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винною за ч. 2 ст. 367 КК України і призначити покарання в виді позбавлення волі строком 2 (два) роки з застосуванням ст. 69 КК України без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та штрафу.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На ОСОБА_6 в період іспитового строку в відповідності зі ст.76 КК України покласти виконання слідуючих обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1