Справа №463/8906/19
Провадження №1-кс/463/4690/19
У Х В А Л А

23 жовтня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся із скаргою до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань, зобов`язання до вчинення дій.

Скаргу мотивує тим, що 08 жовтня 2019 року ним було подано заяву до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Львові про вчинення кримінального правопорушення заступником керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , передбаченого ч. 1 ст.365 КК України. Згідно поштових відправлень така надійшла до суб`єкта оскарження 10 жовтня 2019 року. Однак, станом на день подання скарги відомості за його заявою до ЄРДР не внесено, кримінальне провадження не розпочато. Вважає, що бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідає вимогам ст. 214 КПК України є незаконною, а тому просить скаргу задоволити.
В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, додатково пояснив, що заступникомкерівника Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , який не будучи процесуальним керівником чи слідчим у КП №0003198 від 05.08.2016, особисто у спосіб не передбачений законодавством було витребувано документи, які становлять адвокатську таємницю, та такі були долучені до матеріалів кримінального провадження, крім того було допитано адвоката, в тому числі і про відомості, що становлять адвокатську таємницю. Вважає такі дії останнього містять ознаки злочину передбаченого ч.1 ст.365 КК України, а тому просить скаргу задоволити. Зазначив, що в кримінальному провадженні №0003198 від 05.08.2016 він являється обвинуваченим за ст.125, 162 КК України, на даний момент вказане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

З наведених положень убачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Згідно ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Злочин передбачений ст.365 КК України з об`єктивної сторони полягає у перевищенні влади або службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.
Враховуючи наведене, а також беручи до уваги зміст заяви ОСОБА_5 про вчинення злочину, поданої у Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Львові приходжу до висновку про те, що така не містить жодної інформації, яка бвказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення заступникомкерівника Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 злочину передбаченого ст. 365 КК України чи будь-якого іншого кримінального правопорушення.

Також ні у заяві про злочин від 08.10.2019р., ні у своїх поясненнях в судовому засіданні скаржник не повідомив жодних даних з приводу завдання істинної шкоди йому чи іншим особам, що являється обов`язковим елементом об`єктивної сторони злочину передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Крім того, як встановлено під час судового розгляду, матеріали кримінального провадження №0003198 від 05.08.2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочинів передбачених ст.ст. 125,162 КК України перебувають на стадії судового розгляду. Отже питання належності, допустимості доказів та скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути вирішенні судом в провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що звернення скаржника в ТУ ДБР від 08.10.2019 р. не являється повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку з чим не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Беручи до уваги вказані вимоги КПК України та встановлені в судовому засіданні обставини в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 60, 214, 217, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань, зобов`язання до вчинення дій.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1