П О С Т А Н О В А[1]

07 листопада 2019 року
м. Київ

Суддя Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу громадського захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2013 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Захисник звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на вказані судові рішення в порядку, передбаченому Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року (далі - КПК України 1960 року), у зв?язку з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону. Виклав вимоги про скасування зазначених судових рішень та закриття справи стосовно ОСОБА_3 . Одночасно заявив клопотання про відновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та вимогу зобов`язати прокурора Дніпропетровської області відкрити кримінальні провадження на підставі його заяв про кримінальні правопорушення, внести їх до ЄРДР та направити матеріали вказаних проваджень до органу досудового розслідування за підслідністю.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 383 КПК України 1960 року у касаційному порядку можуть бути перевірені вироки місцевих судів, постанови (ухвали) цих судів у справах про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, інші постанови (ухвали), які перешкоджають подальшому провадженню у справі, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо цих вироків, постанов (ухвал), крім випадків, коли апеляційною інстанцією зазначені рішення скасовано, а справу направлено на нове розслідування чи новий судовий розгляд, а також ухвали апеляційного суду, постановлені ним в апеляційному порядку щодо видачі особи (екстрадиції).
Як убачається з ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 липня 2013 року стосовно ОСОБА_3 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.
Тому, відповідно до вимог ч.2 ст. 383 КПК України 1960 року касаційна скарга захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 не є предметом касаційного розгляду.
Що стосується клопотання про відновлення пропущеного строку на касаційне оскарження зазначаю таке.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 386 КПК України 1960 року строк на касаційне оскарження може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених ст. 353 цього Кодексу, тобто судом, який постановив оскаржуване рішення, у разі пропуску цього строку з поважних причин.
Доводи захисника про зобов`язання прокурора Дніпропетровської області відкрити кримінальні провадження на підставі його заяв про кримінальні правопорушення, внесення їх до ЄРДР та направлення матеріалів вказаних проваджень до органу досудового розслідування за підслідністю не відноситься до повноважень Верховного Суду.
Керуючись п. 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року та статтями 383, 386, 388 КПК України 1960 року,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити громадському захиснику ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 для перевірки в касаційному порядку.
Постанова суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Провадження № 51-5516 ск19
Суддя-доповідач в суді касаційної інстанції ОСОБА_1