ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/8915/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/610/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Незаконне заволодіння транпортним засобом
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Оскаржуваною ухвалою обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України повернуто прокурору.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення що унеможливлює якісний повне забезпечення права особи на захист.

Зокрема, в правовій кваліфікації кримінального правопорушення, що міститься в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України, а саме - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, що не відповідає викладеним в обвинувальному акті фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки в кваліфікації кримінального правопорушення за ч.2 ст. 289 КК України відсутні кваліфікуючі ознаки, що випливають з викладених обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: повторність.

За таких обставин, суд дійшов висновку що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При цьому зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.. 291 КПК України, оскільки кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 289 КК України, а саме за ознакою повторності випливає з того, що він має непогашену судимість за злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України.

Відтак кваліфікація дій обвинуваченого відповідає анкетним даним обвинуваченого та фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Між тим, зазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд першої інстанції повертаючи обвинувальний акт прокурору виходив зокрема з того, що в порушення ст. 291 КПК України, в правовій кваліфікації кримінального правопорушення, що міститься в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 289 КК України, а саме - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, що не відповідає викладеним в обвинувальному акті фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки в кваліфікації кримінального правопорушення за ч.2 ст. 289 КК України відсутні кваліфікуючі ознаки, що випливають з викладених обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме: повторність.

В той же час, в силу ст. ст. 338, 339, 340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись підтримувати державне обвинувачення.

Якщо, встановивши наявність фактичних обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, прокурор не вчинить вказані процесуальні дії, то суд, здійснивши судовий розгляд, повинен в нарадчій кімнаті дати відповідну юридичну оцінку дослідженим доказам і вирішити питання, передбачені кримінальним процесуальним законом.

При цьому, якщо суд дійде до висновків, що не має місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа чи це діяння не містить складу злочину, в якому вона обвинувачувалась, а перекваліфікація дій особи неможлива, виходячи з меж судового розгляду, або не підтверджується вина обвинуваченого, то суд зобов`язаний прийняти рішення у відповідності до ч. 1 ст. 373 КПК України.

Однак, до таких висновків суд може дійти тільки після проведення в повному обсязі судового розгляду з дослідженням всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження, тому висновки суду щодо наявності або відсутності певних кваліфікуючих ознак інкримінованого злочину чи достатності фактичних обставин для складу злочину, на даному етапі є передчасними.

В той де час суд першої інстанції, не здійснюючи судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні, в ухвалі увійшов в обговорення тих питань, які не вирішуються на даному етапі кримінального провадження, зокрема питань, пов`язаних з об`ємом обвинувачення та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого.

Крім того, суд першої інстанції, повертаючи обвинувальний акт з підстав наведених вище не звернув уваги на анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема на те, що останнього було засуджено вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України та він був звільнений у зв`язку з відбуттям покарання 29.01.2016 року.

Зазначена обставина у взаємозв`язку з п.2 примітки до ст. 289 КК України згідно якої відповідно до частини другої цієї статті під повторністю слід розуміти вчинення таких дій особою, яка раніше вчинила незаконне заволодіння транспортним засобом або злочин, передбачений статтями 185, 186, 187, 189-191, 262, 410 цього Кодексу, також свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави, на які посилається суд першої інстанції при поверненні обвинувального акта прокурору не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а під час підготовчого судового засідання судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної ухвали про повернення обвинувального акта прокурору є слушними та підлягають задоволенню.

За таких обставин оскаржувану ухвалу належить скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді