Справа № 171/1428/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2019 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове кримінальне провадження № 0000590 від 04.07.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.12.2018 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт,

- 15.02.2019 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано не відбуте покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.12.2018, з урахуванням ст. 72 КК України до позбавлення волі 3 роки 15 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
03.07.2019, близько 23:30 години, ОСОБА_4 , знаходився біля гаражу, котрий розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 . У вказаному місці, у вказаний час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, шляхом підбору ключа проник до гаражу, який розташований за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав 3 автомобільних колеса, які складаються з 3 автомобільних дисків на автомобіль ВАЗ 2109, R13 вартістю 416 грн. за кожний, загальною вартістю 1248 грн., 3 автомобільні шини марки «Rosava» модель WQ-102 175/70 R13 82S вартістю 745 грн. за кожну, загальною вартістю 2235 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3483 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю, не оспорює обставини викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що в липні 2019 року шляхом підбору ключа, відкрив гараж та з автомобіля котрий в ньому знаходився зняв колеса. Викрадене майно продав знайомому, кошти отримані від продажу коліс витратив на власні потреби. Заподіяну шкоду відшкодував в повному обсязі, щиро розкаюється.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення судового розгляду без його участі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано на досудовому слідстві та в його діях мають місце склад злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого по кримінальному провадженню, суд керується ст.65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також ті обставини, що обвинувачений винуватість визнав повністю, у вчиненому розкаявся, відшкодував завдану майнову шкоду, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченого, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, те що ОСОБА_4 , раніше судимий, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України щире каяття, та обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Керуючись ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2019 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час судового розгляду за даним кримінальним провадженням, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 27.08.2019 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню: три автомобільні колеса Р13 залишити за належністю законному власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1