Справа № 711/3742/19
Провадження № 1-кп/711/287/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси судовий розгляд кримінального провадження за звинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 1) 22.02.2011 р. вироком апеляційного суду Черкаської області за ст.ст. 69, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 305, ч.1 ст. 309, 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки з конфіскацією 1/2 частини особистого майна, звільненого з місць позбавлення волі 22.02.2014 р. у зв`язку з відбуттям покарання; 2)08.01.2019 р. Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.1 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком 3 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,

в скоєнні злочинів, відповідальність за які передбачена ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який має статус учасника бойових дій, судимого вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.05.2018 року за ч.1 і ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком 3 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , мешканця АДРЕСА_4 ,

в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України,

встановив:

Підсудні (обвинувачені) ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вчинили умисні злочини за наступних обставин.

19 лютого 2019 року (більш точний час не встановлено) обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження замка вхідних дверей проник до підсобного приміщення, яке розташоване між АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 велосипед «Senator Bike Technology» вартістю 3100 грн., з яким з місця вчинення злочину зник.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

Також біля 02 години 25 лютого 2019 року обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 удвох і за попередньою змовою між собою про таємне викрадення чужого майна з використанням заздалегідь підготовлених плоскогубців пошкодили замок вхідних дверей до підвального приміщення, що розташоване в будинку АДРЕСА_6 , звідки умисно з корисливих мотивів намагались таємно викрасти чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_6 : п`ять жіночих сумок загальною вартістю 1000 грн., але свої злочинні дії до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були виявлені на місці події поліцейськими.

Своїми умисними діями обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вчинили злочин, передбачений ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України незакінчений замах на повторне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, а ОСОБА_7 ще й за ознакою повторності.

Обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 винуватими себе не визнали і пояснили таке.

Коток: пізно увечері 19.02.2019 р. він перебував в центрі м. Черкаси разом із Дородних і йому зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_10 , який запропонував придбати велосипед за невелику ціну, на що він погодився і разом з ОСОБА_11 прибув за вказаною ОСОБА_10 адресою в м. Черкаси, вул. Надпільна, 451, де біля одного з під`їздів їх очікував ОСОБА_10 . Разом з ним вони ліфтом піднялись на 6 чи 7-й поверх, де на сходовій клітині знаходився велосипед, який він придбав у ОСОБА_10 за 400 грн. Дородних пішов униз пішки, ОСОБА_10 залишився в будинку, а він взяв велосипед, спустився з ним на ліфті і користувався велосипедом. Через кілька днів його затримали поліцейські, яким він розповів про обставини придбання велосипеда.

Уночі 25.02.2019 р. вони з Дородних також допізна перебували в центрі міста, не могли добратись до свого місця проживання, тому вирішили заночувати в підвалі будинку АДРЕСА_6 . При вході до підвалу знаходилась розкладачка, на яку ліг відпочивати Дородних, а він за допомогою плоскогубців відчинив двері комірки, в якій шукав місце для відпочинку і знайшов картонні ящики, які намагався розкласти і на них спати, але в цей час прибули поліцейські і їх безпідставно затримали.

Дородних: 19.02.2019 р. він перебував разом із ОСОБА_12 , якому зателефонував якийсь ОСОБА_10 і запропонував придбати велосипед, на що ОСОБА_13 погодився і вони направились до якогось будинку, де їх зустрів цей ОСОБА_10 і вони утрьох на ліфті піднялись на верхній поверх, де знаходився велосипед. Особа ОСОБА_10 у нього викликала підозру і він не захотів перебувати разом із ним, тому залишив ОСОБА_12 разом із ОСОБА_10 .

25.02.2019 р. разом з ОСОБА_12 допізна затримались в центрі Черкас і вирішили переночувати в підвалі, тому зайшли в один із підвалів по вул. Благовісній, де за допомогою екрана мобільного телефону він в темноті знайшов розкладачку і зайняв її для сну, а ОСОБА_13 пройшов далі по підвалу і що там він робив не бачив, тому що заснув, а проснувся після приходу поліцейських.

Винуватість підсудних у пред`явленому обвинуваченні підтверджена наступними доказами.

По епізоду викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 .
Потерпілий ОСОБА_5 показав, що в коморі (приміщенні біля недіючого сміттєпроводу між 6 та 7 поверхами, яке закривається на двері з замком) він зберігав своє майно, у тому числі й велосипед. Біля 23 години 19.02.2019 р. почув у під`їзді якийсь підозрілий шум, але не придав цьому уваги, а вранці помітив, що замок з комірки зірваний, з неї викрадено велосипед, а також пакет з радіоприймачем і брухтом металів. У сусіда на п`ятому поверсі встановлено відеоспостереження і в пам`яті камери збереглись зображення осіб, в яких він упізнає обвинувачених, тому фрагменти запису він передав у поліцію.

Переглядом інформації на диску встановлено, що на ньому записано два фрагменти (т.2 а.с.133). На одному ОСОБА_13 і ОСОБА_11 швидко опускаються по сходах і останній прикриває своє обличчя. Після того, як обвинувачені опустились по сходах, із кабіни ліфта вийшла незнайома особа. Проаналізувавши цей доказ, суд приходить до висновку про те, що обвинувачені, почувши звук механізму ліфта, опустились по сходах від місця знаходження комірки з велосипедом. На другому фрагменті зафіксовано ОСОБА_12 , який входить в кабіну ліфта з велосипедом і поліетиленовою сумкою.

До дослідження цього доказу суд детально допитав обвинувачених і вони пояснили, що ОСОБА_11 залишив ОСОБА_12 на 7-му поверсі разом із їх знайомим, який начебто продавав ОСОБА_12 велосипед, і сам опустився по сходах. Коток з ним не опускався сходами, а придбав велосипед і з ним опустився на ліфті і при цьому у нього не було ніяких предметів, зокрема сумки.

Після перегляду відеозапису вони змінили показання і пояснили, що ОСОБА_13 начебто доганяв ОСОБА_11 по сходах униз, потім знову піднявся на верхні поверхи, а на другому фрагменті він тримає свою сумку із своїми речами.

Ці показання суд визнає неправдивими і вважає, що обвинувачені змінюють їх залежно від стадії дослідження доказів. По-перше, на першому фрагменті у ОСОБА_12 в руках не було жодного пакета; по-друге, потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що на відеозапису в руках обвинуваченого ОСОБА_12 зафіксовано його велосипед і його сумка з металобрухтом, яка також була викрадена; по-третє, та обставина, що Дородних, опускаючись по сходах мимо камери відеоспостереження, намагався прикрити своє обличчя, свідчить про те, що він усвідомлював протиправність наміру ОСОБА_12 заволодіти чужим майном. При цьому вони були удвох без видуманої ними особи на ім`я ОСОБА_10 , який начебто вночі призначив їм зустріч між 6 та 7 поверхами будинку, в якому не проживали ні він, ні обвинувачені, для того, щоб біля приміщення зі зламаним замком продати комусь із них чужий велосипед.

Наявність у володінні потерпілого ОСОБА_14 велосипеда «Senator Bike Technology» підтверджена товарним чеком на а.с.119 т.2.

Вартість велосипеда на час викрадення визначена висновком товарознавчої експертизи (т.2 а.с.123-125).

Згідно з протоколом огляду велосипед викрадено шляхом злому замка з підсобного приміщення, яке розташоване між 6 та 7 поверхами будинку АДРЕСА_7 (т.2 а.с.116-117).

Під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_13 вказав саме це приміщення, з якого він шляхом зламу замка викрав велосипед (т.2 а.с.137-142).

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що кожен з них окремо та в їх сукупності доводить те, що обвинувачений ОСОБА_7 таємно викрав чуже майно з проникненням у приміщення, чим вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України. При цьому суд не вважає доведеним, що ОСОБА_13 вчинив цей злочин повторно, адже судимість за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.07.2015 р., яким ОСОБА_12 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, погашена на підставі п.5 ст. 89 КК України, тому виключає з обвинувачення те, що цей злочин вчинений ОСОБА_12 повторно.

Суд вважає неналежним доказом заяву від імені ОСОБА_12 , згідно з якою він видав поліцейським велосипед (т.2 а.с.126), з наступних підстав. Обвинувачений ОСОБА_13 не заперечує тієї обставини, що велосипед жовтого кольору потерпілого ОСОБА_14 у нього вилучений поліцейськими, але в заяві йдеться про велосипед зелено-жовтого кольору марки «Ardis», а предметом викрадення був велосипед жовтого кольору «Senator Bike Technology». Крім того, саме такий велосипед було оглянуто 24.02.2019 р. (т.2 а.с.127-130), а вказана заява датована 13.03.2019 р., що нелогічно, тому що слідчий не міг оглядати предмет до його вилучення. Вказаний доказ жодним чином не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.
Суд визнає недопустимим доказом протокол пред`явлення речей для впізнання за фотознімками (т.2 а.с.135-136), оскільки потерпілий ОСОБА_14 заперечив проведення з ним такої слідчої дії. Крім того, в цьому протоколі зазначено, що потерпілий начебто упізнав велосипед за тією ознакою, що його рама обклеєна наклейками, хоча на фотографії такі наклейки відсутні, а в протоколі огляду велосипеда їх наявність не зафіксована.

По епізоду замаху на викрадення майна потерпілої ОСОБА_6 .
Потерпіла ОСОБА_6 показала, що уночі почула брязкіт металу на вході до підвалу, тому покликала свою сусідку ОСОБА_15 і разом з нею підійшла до входу в підвал, на якому виявили відсутність замка, тому викликали поліцію. Після приїзду поліцейських слідом за ними зайшла до підвального приміщення, де виявила раніше невідомих їй обвинувачених, біля яких знаходився їх рюкзак, розкладені інструменти, а також поліетиленовий пакет, до якого було складено її п`ять жіночих сумок, які були витягнуті з коробок, що зберігались в її коморі. Замок від приміщення комори був пошкоджений.

Свідок ОСОБА_16 показала суду, що вночі в лютому 2019 року (дату не пам`ятає) їй зателефонувала сусідка потерпіла ОСОБА_17 і повідомила про сторонні звуки в підвалі, де розташовані комірки жителів будинку, тому свідок удвох із потерпілою направились до входу в підвал, де побачили збитий замок на дверях і почули з підвалу, в якому було увімкнуто світло, чиюсь розмову, про що по телефону повідомили поліцію. Після приїзду поліцейських, які зайшли до підвалу, вони також спустились в підвал, де побачили раніше невідомих їм обвинувачених. На столі біля них знаходився рюкзак одного з них, а біля них - сумка, наповнена жіночими сумками. Потерпіла ОСОБА_17 підійшла до своєї комори і побачила пошкоджений замок та відсутність жіночих сумок.

Свідки поліцейські ОСОБА_18 і ОСОБА_19 показали, що вони удвох прибули на виклик потерпілої ОСОБА_17 і зайшли до підвального приміщення, у якому виявили раніше невідомих їм обвинувачених, які намагались вийти з підвалу. Потерпіла виявила пошкодження замка на своєму підвалі і пропажу жіночих сумок, які були складені в пакет. Вони затримали обвинувачених і викликали слідчо-оперативну групу.

При огляді місця події 25.02.2019 р. в підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_6 виявлено пошкодження на одвірку одного з приміщень однієї з комірок і місці кріплення накидного замка, чим об`єктивно підтверджено протиправне проникнення до приміщення, поліетиленовий пакет, у якому містилось п`ять жіночих сумочок, рюкзак, різні інструменти (плоскогубці, кусачки, велика кількість ключів). На місці події перебували обвинувачені ОСОБА_13 і ОСОБА_11 в супроводі поліцейських (т.2 а.с. 3-17).

Вилучені з місця події жіночі сумки пред`являлись потерпілій ОСОБА_17 для впізнання і вони упізнала їх як свої (т.2 а.с.23-32). В ході судового розгляду потерпіла підтвердила проведення з нею таких слідчих дій.

Протоколи впізнання особи за фотознімками (т.2 а.с.33-48) потерпілій ОСОБА_17 , свідкам ОСОБА_15 , ОСОБА_20 і ОСОБА_21 суд визнає неналежними доказами, виходячи з наступного. Пред`явлення для впізнання слідча дія, що полягає у пред`явленні свідкові чи іншій особі об`єктів, які вони спостерігали раніше, з метою встановлення їх тотожності або групової належності. В даному випадку в протоколах впізнання зафіксовано те, що потерпіла і свідки упізнали ОСОБА_12 і ОСОБА_11 як тих, кого вони застали у підвальному приміщенні, хоча обвинувачені були ідентифіковані під час їх затримання цими особами і потреба їх подальшого ототожнення відпала.

Незважаючи на те, що вартість жіночих сумок не визначена судово-товарознавчими експертизами (т.2 а.с.92-98), потерпіла пояснила, що їх вартість по 200 грн. кожна, тому суд вважає встановленим вартість предметів викрадення.

Свідок ОСОБА_20 також підтвердив, що обвинувачені пояснили факт свого перебування у підвалі тим, що вони зайшли туди переночувати.

Суд, оцінюючи докази, приходить до висновку про те, що обвинувачені, намагаючись уникнути відповідальності за фактично вчинене кримінальне правопорушення, висунули надуману версію свого перебування у підвальному приміщенні. Сама об`єктивна сторона події, а саме те, що обвинувачені потрапили до підвального приміщення, пошкодивши замок на вхідних дверях, в якому розклали інструменти, у тому числі й численні ключі від замків різних конструкцій, плоскогубці, кусачки (т.2 а.с.81-86), а у підвалі зламали замок на дверях комори потерпілої, з якої витягнули з коробок сумки і склали їх до окремого пакета, при цьому ОСОБА_11 не спав, як він намагався переконати суд, тому що свідок ОСОБА_15 чула звук розмови із підвалу, а свідки ОСОБА_20 і ОСОБА_21 показали, що обвинувачені, побачивши їх, попрямували на вихід з підвалу, свідчить про те, що обвинувачені ОСОБА_13 і ОСОБА_11 проникли до приміщення з метою таємного викрадення чужого майна, діяли за попередньою змовою між собою, але не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, тому що були затримані поліцейськими, яких викликала потерпіла зі свідком.

Наведені докази переконують суд в тому, що обвинувачені обидва вчинили злочин, передбачений ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України незакінчений замах на повторне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення. Обвинувачений ОСОБА_13 також скоїв цей злочин повторно, тому що раніше вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, суд враховує обставини їх скоєння, ступінь їх тяжкості, особу винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Суд враховує те, що 22.02.2011 р. ОСОБА_7 засуджений до позбавлення волі за тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст. 305 КК України, а з урахуванням п.8 ст. 89 вказаного Кодексу вважаються такими, що не мають судимості, особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину. Згідно із ч.5 ст. 90 цього Кодексу якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин. Основне покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_13 відбув 22.02.2014 р., в 2015 він вчиняв злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК (судимість погашена), а в 2018 р. передбачений ч.1 ст. 263 КК України, тому судимість ОСОБА_12 за вироком від 22.02.2011 р. не погашена.
Обставиною, що пом`якшує покарання підсудного Дородних, суд визнає те, що він є учасником бойових дій; обтяжує його покарання рецидив злочинів. За місцем проживання він характеризується посередньо, згідно з висновками судово-психіатричної експертизи під час вчинення кримінального правопорушення у нього не відмічалося проявів тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, в його поведінці не відображалося психопатологічної симптоматики, що свідчить про його здатність усвідомлювати свої дій та керувати ними (т.2 а.с.80, 103).

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_12 , суд визнає рецидив злочинів. Обставин, що пом`якшують його покарання, не встановлено. За місцем проживання він характеризується посередньо.

Обвинувачені вчинили тяжкі злочини, вони раніше судимі і звільнені від відбування покарання з випробуванням, але не виправились, тому суд вважає необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі, яке вони повинні відбувати реально. При цьому в строк відбутого покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування і судового розгляду.

Суду надано документально підтверджені витрати на залучення експертів, тому суд стягує ці витрати з обвинувачених.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у справі жіночі сумки, необхідно залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_17 , а велосипед повернути потерпілому ОСОБА_14 . В матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого ОСОБА_22 про повернення речового доказу потерпілому ОСОБА_14 (т.2 а.с.131), а обвинувальному акті зазначено, що велосипед йому повернуто (т.1 а.с.54). Разом з тим, розписки потерпілого про отримання речового доказу суду не надано, а потерпілий вказав, що велосипед йому не повернуто. З урахуванням викладеного суд вважає, що в обвинувальному акті допущена описка і вилучений велосипед до цих пір перебуває в органі досудового розслідування. Органом досудового розслідування визнано речовим доказом рюкзак (т.2 а.с.88), але постанова про це не мотивована і в ній не зазначено, які саме обставини доводить цей речовий доказ, тому рюкзак необхідно повернути володільцю. Водночас вміст рюкзака (ключі, інструменти, ліхтарики та ін.) речовими доказами не визнано, тому суд не може вирішити долю цих предметів. Диск із відеозаписом необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

До обвинувачених застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою. Суд ураховує те, що вони визнаються винуватими у вчиненні тяжких злочинів і їм призначається покарання у виді позбавлення волі. Обвинувачені не виконували передбаченого п.1 ч.7 ст. 42 КПК України обов`язку прибувати за викликом до суду, а в разі неможливості прибуття за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це. У зв`язку з викладеним суд залишає без змін застосований запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 і ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч.3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки;

-за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 1 місяць.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.01.2019 р. і остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з 23 серпня 2019 року. Зарахувати в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі термін попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 25 по 27 лютого 2019 року та з 02 липня 2019 року по 23 серпня 2019 року.

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.05.2018 р. і остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 місяці.

Строк покарання ОСОБА_8 обчислювати з 23 серпня 2019 року. Зарахувати в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі термін попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 25 по 27 лютого 2019 року та з 02 липня 2019 року по 23 серпня 2019 року.

Стягнути процесуальні витрати на залучення експертів : із ОСОБА_7 у розмірі 1501 грн. 50 коп., із ОСОБА_8 929 грн.50 коп.

Запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі: п`ять жіночих сумок - залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_6 , велосипед жовтого кольору «Senator Bike Technology», який перебуває в слідчому відділу Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області повернути потерпілому ОСОБА_5 ; рюкзак сірого кольору з рожевими вставками, який зберігається в Черкаському ВП ГУНП в Черкаській області, - повернути власнику, диск із відеозаписом - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченим негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку, обвинуваченими з дня вручення копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1