Справа № 489/612/19
Кримінальне провадження №1-кп/489/438/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва кримінальне провадження №0000341 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долматівка, Голопристанського району, Херсонської області, українця, громадянина України, не працюючого, має базову середню освіту, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
28.01.2019р. приблизно о 14:40 год. (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись в магазині «Велмарт», що розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 1/1, таємно, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, намагався таємно викрасти майно, належне ТОВ "Фудком" на загальну суму 970,93грн., а саме дві пляшки віскі марки "Jack Daniels", вартістю 485,46грн. кожна, але не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки після проходження касової зони був зупинений працівниками служби охорони.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України.

28.01.2019р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про кримінальне провадження №0000341 у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, яке було кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості від 31 січня 2019 року, згідно умов даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 дійшли згоди щодо всіх істотних умов для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України. ОСОБА_5 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На укладання даної угоди була отримана письмова згода представника потерпілого ОСОБА_7 .

Прокурор в судовому засіданні, зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і норми КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, беззастережно визнає себе винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженої міри покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості зрозумілі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам, встановленим ст. 472 КПК України, суд прийшов до висновку про затвердження угоди виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої та середньої тяжкості, тяжких злочинів може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, яке згідно ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, підстави для відмови в затверджені угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, ст. 473 КПК України.

Згідно ч. ч. 6, 7 ст. 474 КПК України суд в ході розгляду угод перевіряє їх на відповідність вимогам, встановленим ст. ст. 471, 472 КПК України, при цьому суд не здійснює оцінку доказів в кримінальному провадженні, оскільки межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Відповідно до пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає обставинам правопорушення. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид та міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому яка визначена в угоді є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому та передбачена ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Отже, суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами міри покарання.

Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 472, 473-475, 476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 31 січня 2019 року про визнання винуватості в межах кримінального провадження №0000341 між прокурором Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ..

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України і призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази,

-дві пляшки віскі марки "Jack Daniels", які знаходяться на відповідному зберіганні, у представника потерпілого ОСОБА_7 - повернути за належністю ТОВ "Фудком";

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня проголошення до судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1