В И Р О К
Іменем України

22.05.2019року м.Мостиська
єун 448/1709/17
провадження №1-кп/448/15/19
Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська матеріали кримінального провадження за №0000707, внесені до ЄРДР 12.11.2017 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Годині Мостиського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

учасники справи:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 09.11.2017 року о 19:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні належного йому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого конфлікту із своєю співмешканкою ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс останній один удар кулаком в обличчя та коли така впала, то він (обвинувачений) почав наносити останній удари руками та ногами в область живота, ребер та обох рук, внаслідок чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, в під щелеповій ділянці справа, на руках, на лівій молочній залозі, на грудях зліва, на спині, в ділянці лівого кульшового суглобу, садно на нижній повіці, що згідно висновку експерта кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину не визнав та заперечив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що проживає у с.Годині Мостиського району Львівської області разом із своєю співмешканкою ОСОБА_5 . У першій половині листопада місяця 2017 року до його співмешканки приїхала в гості дочка, однак така погостювавши в матері наступного дня повернулась додому. Протягом дня, коли дочка співмешканки поїхала з його господарства він перебував в сусіда, оскільки допомагав такому лагодити колодязь, котрий поламався. Вечором прийшов до хати, провечеряв та збирався лягати спати, коли побачив, як по подвір`ї ходять якісь особи, які як згодом стало відомо виявились працівниками поліції. В подальшому такі почали розпитувати його співмешканку чи її хтось побив, оскільки надійшло телефонне повідомлення з приводу побиття такої. На їх питання потерпіла відповіла, що синці у неї на лиці та тілі від того, що вона впала. Зазначив, що він не завдавав жодних тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 та йому не відомо звідки могли дані тілесні ушкодження взятись на тілі такої.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винність доводиться такими доказами по справі:
Показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в попередніх судових засіданнях показала, що у першій половині листопада місяця 2017 року до неї зателефонувала дочка і повідомила, що має намір її провідати. В подальшому дочка приїхала та привезла продукти харчування. За час перебування дочки вони разом відпочивали та переглядали фільми. Також до них у гості завітала ОСОБА_6 із своїм знайомим. Наступного дня дочка поїхала, а вона залишилась сама. У вечірній час її співмешканець ОСОБА_3 вчинив скандал з приводу знайомого ОСОБА_7 , котрий разом з останньою провідав його співмешканку, оскільки «приревнував» такого до неї. Під час скандалу він її сильно побив в різні ділянки тіла. Від ударів обвинуваченого вона неодноразово втрачала свідомість. Зазначила те, що до її побиття, обвинувачений взяв у неї гроші та пішов у магазин, купив спиртне та в подальшому вжив таке. Наступного дня вона зібрала свої речі та подалась до дочки в м.Львів, а обвинуваченого забрали працівники поліції.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , дочки потерпілої ОСОБА_5 , яка була безпосередньо допитана в судовому засіданні та пояснила, що точної дати не пригадує, однак зазначила, що у першій половині листопада місяця 2017 року зателефонувала до матері, щоб поговорити з такою. При розмові з матір`ю відчула, що така була сильно схвильована. В подальшому матір їй повідомила, що вона посварилась з ОСОБА_3 , своїм співмешканцем, який її і побив. Зазначила, що зателефонувала до ОСОБА_6 , щоб та пішла подивитись до матері. Через деякий час остання вказала їй ( ОСОБА_8 ), що матір сильно побита. Вона зателефонувала в поліцію по даному факту. Наступного дня матір приїхала до неї у м.Львів, оскільки вона там проживала, щоб пройти медичне обстеження.

Показаннями свідка ОСОБА_6 , яка була безпосередньо допитана в судовому засіданні та пояснила, що точної дати не пригадує, однак зазначила, що у першій половині листопада 2017 року, у вечірній час зайшла разом із знайомим в гості до ОСОБА_5 , де також перебувала дочка такої. Разом вони відпочивали та дивились фільми. Зазначила, що ОСОБА_5 немала на тілі жодних тілесних ушкоджень. Наступного дня до неї зателефонувала дочка ОСОБА_5 ОСОБА_8 та попросила навідатись до матері, оскільки при телефонній розмові з матір`ю, така вказала, що її сильно побив ОСОБА_3 . В подальшому вона подалась до господарства, де проживає ОСОБА_5 , де побачила побиту потерпілу. Вказувала, що їй не відомо чи побив потерпілу ОСОБА_5 її співмешканець ОСОБА_3 , так само як і не бачила як такий завдавав їй тілесні ушкодження. Про побиття їй стало відомо зі слів дочки. Більше з даного приводу повідомити нічого не може.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка була безпосередньо допитана в судовому засіданні та пояснила, що ОСОБА_3 , являється їй сусідом. З таким вона перебуває у приязних відносинах. Вказувала, що ОСОБА_3 їй розповідав, що перебуваючи на роботі в Турківському районі познайомився з ОСОБА_5 , яка і в подальшому переїхала до такого проживати. Зазначила, що їй нічого не відомо про обставини побиття ОСОБА_5 її співмешканцем ОСОБА_3 . Лише зазначила, що коли зранку ОСОБА_3 забирали працівники поліції, то біля них бачила потерпілу, яка була ціла в синцях.

Судом детально, повно та всебічно досліджено всі докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які були надані суду стороною обвинувачення та стороною захисту, зокрема:
- витяг з кримінального провадження за №0000707 від 12.11.2017 року, з якого відомо, що 09.11.2017 року близько 19:00 год. ОСОБА_3 знаходячись у приміщенні свого будинку, що у с.Годині Мостиського району Львівської області наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 ;

- заяву ОСОБА_5 від 12.11.2017 року, з якої відомо, що остання просить прийняти міри до свого співмешканця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Годині Мостиського району Львівської області, котрий 09.11.2017 року близько 19:00 год. знаходячись за місцем свого проживання наніс такій тілесні ушкодження;

- висновок експерта за №1785 від 12.11.2017 року, з якого вбачається, що у гр. ОСОБА_5 виявлено синці на обличчі, в під щелеповій ділянці справа, на руках, на лівій молочній залозі, на грудях зліва, на спині, в ділянці лівого кульшового суглобу, садно на нижній повіці правого ока, які утворились від дії тупих предметів та при ударі до таких під час падіння, могли виникнути 09.11.2017 року і відносяться до легкого тілесного ушкодження;

- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 12.11.2017 року та фототаблиці до вказаного протоколу;

- висновок експерта за №160/2017 від 27.12.2017 року, з якого відомо, що у гр. ОСОБА_5 , 1980р.н., згідно матеріалів кримінального провадження виявлено синці на обличчі, на руках, на грудях зліва, на спині, на лівій нозі, які утворились від контактів з тупими предметами, можливо, при ударах ногами та руками, могли виникнути 09.11.2017 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Даних про ушкодження кісток грудної клітки в представлених медичних документах немає.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження доказами та даючи їм належну правову оцінку, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд при розгляді кримінального провадження досліджує докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, аналізує їх та дає оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною першою статті 85 КПК України встановлено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Під час розгляду справи у суді обвинувачений ОСОБА_3 , не був позбавлений можливості подавати докази на свій захист, проте не скористався своїм правом.

При цьому суд вказує, що винність ОСОБА_3 , за ч.1 ст.125 КК України підтверджується обсягом досліджених в судовому засіданні доказів, які підтверджують винність обвинуваченого у скоєному та не викликають у суду сумнівів. Будь-яких належних та допустимих доказів захисту на спростування доказів обвинувачення ОСОБА_3 , під час судового розгляду суду не надано.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не завдавав тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , то суд не приймає такі до уваги, оскільки вони повністю спростовуються як показаннями самої потерпілої, так і показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , не довіряти яким у суду немає підстав і котрі є логічними, послідовними та переплітаються між собою та з висновками судово-медичного експерта, відтворюючи реальну картину подій, що мала місце між потерпілою ОСОБА_5 , і обвинуваченим ОСОБА_3 ..

Таку поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 суд розцінює як спосіб захисту і намір уникнути відповідальності за вчинене.

Згідно з п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи вищеописані досліджені в судовому засіданні докази, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд визнає їх належними і допустимими доказами, оскільки такі докази знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку, нічим не спростовані, передбачені як джерела доказування КПК України та зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством, а відтак суд вважає повністю доведеним факт вчинення злочину та винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинної дії.

Суд знаходить доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження, а також переконаний у правильності юридичної кваліфікації його дій за ч.1 ст.125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив злочин, котрий згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так, органами досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 , було інкриміновано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, проте даний факт не був доведений стороною обвинувачення в судовому засіданні. Також, жодними письмовими доказами не доведено вживання ОСОБА_3 спиртних напоїв саме до часу вчинення злочину. Крім цього, суду не надано доказів щодо того чи проводилось медичне обстеження ОСОБА_3 на виявлення стану алкогольного сп`яніння, а тому як обтяжуючу обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, слід виключити з пред`явленого ОСОБА_3 , обвинувачення по факту побиття ОСОБА_5 ..

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, що такий вперше притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем свого проживання, має на утриманні малолітню дитину: сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється учасником бойових дій, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, має постійне місце проживання, його поведінку до, під час та після вчинення злочину.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу.

Саме такий вид покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , не обирався та суд не вбачає підстав такий застосовувати до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Зобов`язати ОСОБА_3 , сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання чинності цим вироком та повідомити про сплату штрафу Мостиський районний суд Львівської області, шляхом надання документу про сплату штрафу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , не застосовувався та такий не застосовувати до набранням вироку законної сили.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1