Справа № 442/2858/19
Провадження № 1-кп/442/230/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408 від 05.03.2019 про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а також кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 05.01.2019 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_4 ,

встановив:
В провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області перебуває об`єднане кримінальне провадження, а саме: кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408 від 05.03.2019 про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а також кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 05.01.2019 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обиралися запобіжні заходи тримання під вартою. Ухвалою суду від 20.09.2019 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, тобто до 18 листопада 2019 року включно; продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 діб, тобто до 18 листопада 2019 року включно.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим до двох місяців, оскільки наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_6 ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечила. Вважає, що можна обрати більш м`який запобіжний захід до її підзахисного.
Обвинувачений ОСОБА_4 позицію свого захисника підтримав.
Обвинувачений ОСОБА_3 з приводу задоволення клопотання поклався на думку суду.

Вислухавши думку учасників розгляду кримінального провадження, суд приходить до наступних міркувань:

Згідно ст.331 КПК України, суд під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право вирішення питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченого главою 18 цього Кодексу.

Вимогами ч.3 ст.331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченим, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права останніх, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зокрема прав потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують обвинувачених з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Поряд з тим, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Заслухавши думку прокурора, обвинувачених, врахувавши те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, суд не знаходить підстав для зміни їм запобіжного заходу на більш м`який.

Так, станом на даний час, обставини, зазначені в ухвалі суду про обрання запобіжного заходу обвинуваченим - тримання під вартою не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави до зміни запобіжного заходу суд не вбачає, а тому вважає за можливе обрати обвинуваченим запобіжний захід, продовжити на двомісячний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.217, 323, 325, 334, 512 КПК України, суд
постановив:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 діб, тобто до 05 січня 2020 року включно.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 діб, тобто до 05 січня 2020 року включно.
Розгляд справи призначити на 26 листопада 2019 року о 14/00 год.

Судовий розгляд провести суддею одноособово з обов`язковою участю прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілих.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Копію даної ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1