Справа № 442/6573/19
Провадження № 1-кс/442/1905/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2019 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
в с т а н о в и в :
До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшло клопотання у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001716 від 12.09.2019, в якому ОСОБА_3 просить скасувати арешт, що був накладений на підставі ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.09.2019, а саме на автомобіль марки „MAZDA CX-9, р. н. НОМЕР_1 . Клопотання обґрунтовує тим, що в межах зазначеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.09.2019 накладено арешт, зокрема, на належний їй автомобіль марки „MAZDA CX-9, р. н. НОМЕР_1 . Вказує, що на даний час з належним їй транспортним засобом проведено ряд експертиз, відтак вважає, що відпала потреба у подальшому арешті на належний їй автомобіль, а тому з метою дотримання її прав як власника даного арештованого майна, просить скасувати арешт на вищезазначений транспортний засіб.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду клопотання.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.
Згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.09.2019 клопотання задоволено частково; накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на наступне майно: автомобіль марки „MAZDA CX-9, р. н. НОМЕР_1 , який належить громадянці: ОСОБА_3 , мешканка АДРЕСА_1 ; мотоцикл марки „ALPHA ZS50F, без номерного знаку, який належить громадянину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 ;у іншій частині клопотання відмовлено. Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на вказані транспортні засоби накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, проведенні ряду автотехнічних, трасологічних предметом дослідження яких є транспортні засоби.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником автомобіля марки „MAZDA CX-9, р. н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 .
Слідчий в судове засідання не з`явився, частково не довів подальшої необхідності арешту на автомобіль марки „MAZDA CX-9, р. н. НОМЕР_1 .
Враховуючи те, що ОСОБА_3 є власником арештованого майна та те, що слідчий частково не довів подальшої необхідності арешту на автомобіль марки „MAZDA CX-9, р. н. НОМЕР_1 , слідчий суддя вважає, що на даний час частково відпала потреба у арешті його майна в частині позбавлення права на користування даним майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити xfcnrjdj.
Частково скасувати арешт автомобіля марки „MAZDA CX-9, р. н. НОМЕР_1 , який належить громадянці: ОСОБА_3 , мешканка АДРЕСА_1 , в частині позбавлення права на користування даним майном, та повернути ОСОБА_3 вищевказане майно для користування.
У іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1