1Справа № 335/9098/19 1-кс/335/5670/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.08.2018 за №0001938 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що 02.08.2018 до Вознесенівського ВП надійшла заява про те, що невстановлена особа, знаходячись на території м. Запоріжжя, підробила протокол № 4 загальних зборів учасників ТОВ «СУ-112» (), на підставі якого ОСОБА_3 було виключено зі складу учасників та звільнено з посади директора ТОВ «СУ-112».

В ході досудового розслідування встановлено, що 02.08.2018 до Вознесенівського ВП надійшла заява від ОСОБА_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про те, що учасниками ТОВ «СУ-112» є фізичні особи: ОСОБА_4 (частка у статутному капіталі складає 70%) та ОСОБА_3 (частка у статутному капіталі складає 30%). Директором ТОВ «СУ-112» з 30 квітня 2015 року є ОСОБА_3 згідно протоколу ТОВ «СУ-112» № 2 від 29 квітня 2015 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 08.05.2015 р, а також витягом з ЄДР від 29.05.2018 р № 23651030.

ТОВ «СУ-112» є власником нерухомого майна, а саме:

- житлового будинку, площею 487,5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності зареєстровано на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.06.2010 р, номер реєстрації НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Сімеїзької селищної ради;

- земельної ділянки, площею 400 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з видом дозволеного використання: індивідуальне житлове будівництво. Право власності зареєстровано згідно рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.02.2013 р. справа № 901/161/13-г; ухвали господарського-суду Автономної Республіки Крим від 04.03.2013г. справа № 901/161/13-г.

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі підприємств організацій і установ, статутний капітал ТОВ «СУ-112» складає 905 993.00 грн.

Відповідно до тексту рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.02.2013 р. у справі № 901/161/13-г, статутний капітал підприємства сформовано саме за рахунок вказаного майна підприємства.

ОСОБА_4 , яка володіє часткою 70% в статутному капіталі ТОВ «СУ-112», 02.10.2017 р. у порушення вимог Закону України «Про господарські товариства», незаконно виключила ОСОБА_3 зі складу засновників Товариства і привласнила собі його частку в розмірі 30%, що в грошовому вираженні становить 271 797 (двісті сімдесят одна тисяча сімсот дев`яносто сім) гривень 90 копійок, а також призначила себе директором ТОВ.

27 жовтня 2017 ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Запорізької області з метою поновлення своїх прав як учасника та директора ТОВ «СУ- 112». В Рішенні Господарського суду Запорізької області від 15.03.2018 по справі № 908/2143/17, яке набрало законної сили 16.04.2018 зазначено, що рішення загальних зборів учасників ТОВ «СУ-112», , про виключення ОСОБА_3 зі складу учасників та звільнення з посади директора, оформлене протоколом загальних зборів учасників ТОВ «СУ-112» №4 від 02.10.2017, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 02.10.2017 р. в реєстрі №1047 - визнано недійсним з моменту прийняття. Скасовано державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «СУ- 112», , проведену приватним нотаріусом Запорізького державного нотаріального округу ОСОБА_5 02.10.2017 р. № 2037977.

На вимогу ухвали господарського суду Запорізької області у справі № 908/2143/17 від 09.01.2018 Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради були надані копії документів реєстраційної справи № 2037977 від 02.10.2017. Відповідно до наданих Департаментом пояснень, передані приватним нотаріусом ОСОБА_5 документи були також оформлені з порушеннями.

У той же час, після проведення незаконних реєстраційних дій та отримання установчих документів ТОВ «СУ-112», в яких було зазначено, що ОСОБА_4 є 100% власником та директором Товариства, остання здійснила відчуження майна підприємства.

З інформації, що надала Федеральна служба державної реєстрації, кадастру і картографії на запит про надання виписки з Єдиного державного реєстру нерухомості про перехід прав на об`єкт нерухомості на запит потерпілого встановлено, що:

- 25.10.2017 р. на підставі Договору купівлі-продажу (реєстр. № 90: 25:070201:95- 90/090/2017-1), укладеного між ТОВ «СУ-112» (від імені якого вже як директор діяла ОСОБА_4 ) і ОСОБА_6 зареєстрований перехід права власності на будівлю з кадастровим номером 90:25:070201:95, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 і на земельну ділянку з кадастровим номером 90:25:070201:74, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_7 (номер державної реєстрації права № 90:25:070201:95-90/090/2017-2).

- 29.11.2017 р на підставі Договору дарування (реєстр. № 90:25:070201: 95-90/090/ 2017-3) укладеного між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 зареєстрований перехід права власності на вищевказані об`єкти за ОСОБА_4 (номер державної реєстрації права № 90:25:070201:95-90/090/2017-4).

При цьому зазначений ОСОБА_6 не є цивільним чоловіком ОСОБА_4 та спільно проживає із нею з 2016 року. Окрім цього, згідно із відомостями, розміщеними на сайті Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_6 знаходиться в розшуку за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Крім того, жодних розрахунків з Товариством за договором купівлі-продажу ОСОБА_6 не проводилося, грошові кошти на розрахунковий рахунок Товариства не надходили.

Відповідно до відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , зареєстровано за ТОВ «СУ-112» ().

З посиланням на те, що житловий будинок із земельною ділянкою площею 0,04 га, які розташовані за адресою АДРЕСА_2 , є безпосередніми предметами посягання у даному кримінальному правопорушенні, з метою виконання завдань, передбачених ч.2 КПК України та для запобігання можливості його подальшого відчуження з метою приховування або перетворення для уникнення від повернення до законного володільця, слідчий просить накласти арешт на житловий будинок із земельною ділянкою площею 0,04 га, які розташовані за адресою АДРЕСА_2 , у вигляді застосування заборони їх відчуження у будь-який спосіб

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання дійшов наступного.

Як випливає зі змісту ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий жодним чином в клопотанні не обґрунтовує підстави і мету арешту майна, відповідно до положень ч.2 ст. 170 КПК України та не надає відповідне обґрунтування необхідності арешту.

Враховуючи вищезазначені норми Закону, оскільки, слідчим в клопотанні про арешт майна не наведено обґрунтованих підстав (мети) у зв`язку із якими потрібно здійснити арешт вищевказаного майна, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення зазначеного клопотання прокурору та встановлення строку у 72 години для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 172 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.08.2018 за №0001938 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків, встановивши строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1