Справа № 472/1319/19
Веселинівський районний суд Миколаївської області
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 р. смт.Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в відкритому судовому засіданні в складі суду:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6 про самовідвід у кримінальному проваджені № 0002249, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 08.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Веселинівського районного суду перебувають матеріали кримінального провадження № 0002249, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 187 ч. 1 ст. 309 КК України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Веселинівського районного суду вказані матеріали кримінального провадження надійшли до провадження судді Веселинівського районного суду ОСОБА_8 .
09 жовтня 2019 року захисник ОСОБА_4 надав заяву про відвід судді ОСОБА_8 від розгляду вказаного кримінального провадження.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Веселинівського районного суду вказана заява про відвід судді Веселинівського районного суду ОСОБА_8 надійшла судді ОСОБА_6 .

10 жовтня 2019 суддя ОСОБА_6 заявив самовідвід у розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 0002249.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2019 року, судді ОСОБА_1 передано заяву про самовідвід судді Веселинівського районного суду ОСОБА_6 у розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_8 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002249, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України.
Заява про відвід мотивована тим, що суддя Веселинівського районного суду ОСОБА_8 має вплив на суддю Веселинівського районного суду ОСОБА_6 , який вбачається в тому, що суддя ОСОБА_8 не маючи права призначати до розгляду справу, не знаючи коли відбудеться слухання заяви про відвід та результат розгляду, призначила її.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву про самовідвід судді ОСОБА_6 не підтримали і виказали думку про безпідставність заявленого самовідводу.
Прокурор ОСОБА_3 не вбачає підстав для задоволення самовідводу судді ОСОБА_6 .
Суддя ОСОБА_9 не давав пояснень по суті заяви, суд не вбачає об"єктивної потреби у необхідності таких пояснень, оскільки заяву можливо вирішити на підставі наявних у справі доказів та із врахуванням думки учасників кримінального провадження.
Розглянувши заяву про самовідвід судді ОСОБА_6 та додані до неї матеріали у їх сукупності, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до переконання про можливість та доцільність задоволення самовідводу.
Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді в кримінальному провадженні, передбачені ст.75 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя не може брати участь в кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 цього кодексу слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Згідно з ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
При вирішенні заяви про самовідвід судді ОСОБА_6 , суд також керується вимогами ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" (далі - Конвенції), відповідно до якої кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого звинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».
Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість

яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Позицію щодо безсторонності судді сформульовано Європейським судом з прав людини у рішенні від 9 листопада 2006 р. у справі «Білуха проти України» (справа щодо гарантій розгляду справи незалежним і безстороннім судом де вказано, що "Наявність безсторонності судді відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду. Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. За об`єктивним критерієм слід визначити окремо поведінку судді, чи існували переконливі факти, які б давали підстави для сумнівів у його безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини сумніватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція відповідного судді є важливою, але не вирішальною. Головним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється".
Таким чином, суддя під час здійснення судочинства зобов`язаний бути неупередженим та незалежним, керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені. На прийняття суддею рішення не може впливати особисте відношення до того чи іншого учасника процесу.
Як на підставу для задоволення заяви про самовідвід суддя ОСОБА_6 , покликається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, де зазначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
При цьому зазначає, що згідно ст. 15 Кодексу судівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді та суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на розгляд справи.
При цьому суддя не повинен зловживати правом на самовідвід та повинен заявити самовідвід у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення по справі.
Суд, вивчивши мотиви заяви судді про самовідвід, вважає, що з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо неупередженості судді ОСОБА_6 при розгляді вказаної справи, дійшов до переконання, що заяву про самовідвід необхідно задовольнити. На підставі викладеного та керуючись ст.ст.35, 75, 81, 82 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід судді Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6 - задовольнити.
Передати провадження 1-кс/472/354/19 № 472/1319/19 до канцелярії суду для проведення повторного автоматизованого розподілу.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіОСОБА_1