У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" вересня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про направлення звільненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Литвинівка, Вишгородського р-ну, Київської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2018 року,

за участю:

прокурора: ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
24 травня 2018 року вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 3 роки та відповідно до ст. 76 КК України покладено відповідні обов`язки.

Інспектор Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_4 та направлення його для відбування покарання призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2018 року, посилаючись на те, що ОСОБА_4 порушив обов`язок покладений на нього судом, а саме два рази не з`являється на реєстрацію до Дніпровського РВ з питань пробації без поважних причин, що свідчить про те, що він не став на шлях виправлення, не проявив готовність до самокерованого, соціально-правомірної поведінки, що не вбачає можливість стати на шлях виправлення без ізоляції від суспільства.

Інспектор Дніпровського районного сектору КВ ЦМУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, у зв`язку з його необґрунтованістю.

ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання та зазначив, що 15 листопада 2018 року не з`явився на реєстрацію, оскільки перебував на похороні своєї подружки, тому не мав можливості прибути на реєстрацію. Крім того, зважаючи на те, що свідоцтво про смерть надається лише родичам померлої, тому надати його для підтвердження поважності причини пропуску реєстрації не виявилось можливим. На реєстрацію 15 липня 2019 року він не з`явився, так як перебував у лікарні, що підтверджується відповідними медичними довідками. Засуджений не погоджується з висновком органу пробації, про те, що він не став на шлях виправлення та не проявляє готовності до самокерованої, соціально-правомірної поведінки, що вбачає можливість стати на шлях виправлення, оскільки він неодноразово проходив відповідні анкетування, щодо визначення ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та криміногенних потреб у 2018 та 2019 роках та в обох випадках зазначені ризики на низькому рівні, що свідчить про суттєвий процес позитивних змін у його свідомості та його рух до перевиховання. Із зазначених підстав просив відмовити у задоволенні клопотання інспектора пробації про скасування йому звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо та направлення його для відбування покарання призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2018 року.

Суд вивчивши наявні матеріали, заслухавши доводи сторін, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Згідно із Відповідно до ч.1 ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Згідно із ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Зважаючи на те, що ОСОБА_4 надано документальні підтвердження об`єктивних обставин, які фактично позбавили його можливості з`явитись на реєстрацію до органу пробації, тому суд вважає вимоги клопотання не обґрунтованими, у зв`язку із чим в задоволені клопотання інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про направлення звільненого ОСОБА_4 , від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2018 року, слід відмовити.

Керуючись ст. 136, 537, 539, 476 КПК України, ст. 164, 166 КВК України, суд

п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про направлення звільненого ОСОБА_4 від покарання з випробуванням для відбування покарання відмовити.

Особову справу стосовно ОСОБА_4 повернути до Дніпровського районного відділу з питань пробації філії державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1