Справа № 569/201/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0006225 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мелітополь, Запорізької області, українця за національністю, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , безробітного, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2017 року близько 12 год. 20 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на перехресті вулиць Шевченка та Гетьмана Сагайдачного у місті Рівне, маючи умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень, клинком ножа умисно наніс ОСОБА_7 один удар в область черевної порожнини з права, чим спричинив тілесні ушкодження у виді колото - різаної рани по середній аскілярній лінії з права в 10 міжреберному проміжку, яка продовжується в раневий канал, по ходу якого пошкоджено підшкірну клітковину, м`язи, очеревину, печінку та жовчний міхур, яка в своєму клінічному перебігу ускладнилась внутрішньочеревною кровотечею, гемоперитонеумом, постгеморагічною анемією важкого ступеня, жовчним перитонітом та двобічним малим вторинним гідротораксом, які, згідно висновку судово - медичного експерта, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ( умисне вбивство).

Колегія суддів виходить із установлених фактичних обставин справи та вважає, що органом досудового розслідування не вірно кваліфіковані дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ( умисне вбивство).

Суд вважає, що ОСОБА_5 було вчинено інше суспільно небезпечне винне діяння відносно потерпілого ОСОБА_9 , а саме, злочин проти життя та здоров`я особи - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

До такого висновку суд дійшов, встановивши судовим розглядом наступне.

Обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення суті обвинувачення, свою вину визнав частково та дав показання, що 17 вересня 2017 року він мав відправлятись з міста Рівне в республіку Польщу, але по дорозі у нього стався словесний конфлікт із батьками. Він рознервувався та пішов на центральний ринок міста. Він був у дуже схвильованому стані. Коли рухався між рядами на ринку його зачепив ОСОБА_7 . Це його розлютило, він сприйняв такі дії потерпілого , як навмисні. Він обернувся, щоб подивитись в очі лютині, яка його штовхнула, але він вже пішов далі. Він почав переслідувати ОСОБА_7 по території ринку , десь приблизно хвилини 2-3. У нього були сильні емоції, він раптово вийняв ніж, який був при ньому та наніс потерпілому один удар. Ніж він не намагався вийняти, а почав тікати. Чи його хтось переслідував він не помітив. Наносячи удар потерпілому, він не цілився нікуди конкретно. Намір нанести удар виник раптово, він не хотів вбивати потерпілого, він хотів лише нанести йому ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 17 вересня 2017 року він вийшовши на зупинці тролейбусу на вул.Сагайдачного пішов на ринок. Коли він проходив сходами, його в плече хтось штовхнув, але він не звернув на це уваги. Пізніше його по дорозі наздогнав обвинувачений, образливо висловився в його сторону нецензурною лайкою. Він відповів йому, щоб той заспокоївся. Потім він ще трохи походив по ринку та пішов на зупинку, щоб їхати додому. Він розмовляв по телефону та раптом відчув удар в бік. Він встиг впізнати того хлопця, який йому погрожував на ринку, але той втік. Зараз він впізнає його в особі обвинуваченого. Коли вийняв ніж , йому не було чим дихати і він втратив свідомість.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що 17 вересня 2017 року в обідню пору доби він йшов по ринку. Став свідком того, як обвинувачений вдарив ножем потерпілого та почав втікати. Він почав переслідувати обвинуваченого, але в районі ринку Сагайдачного йому вдалося втекти. Він повернувся до того чоловіка, якого вдарили ножем. Обвинувачений наніс удар потерпілому в правий бік між ребрами. Лезо ножа він бачив. Ніж був середньої довжини, схожий на кухонний.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що вона є дочкою потерпілого. 17 вересня 2017 року батько в першій половині дня поїхав на ринок подивитись вентиляційні системи, так як на той час вони робили ремонт. Останній раз батько подзвонив о 12 годині 30 хвилин, вона взяла телефон та під час розмови почула його крик і зв`язок обірвався. Після того як батько прийшов до пам`яті після операції, то пояснив, що його на ринку поранив ножем незнайомий хлопець.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що17 вересня 2017 року він працював, торгував на ринку. Жінка, яка торгувала напроти повідомила, що когось вдарили ножем. Сам момент нанесення удару він не бачив. Люди всі почали збиратися на місці події і він теж підійшов. Там побачив пораненого чоловіка. Жінки викликали швидку допомогу.

Показами обвинуваченого та свідків підтверджується факт нанесення удару ножем в область черевної порожнини з праваОСОБА_7 та прослідковується механізм нанесення удару, а саме, удар був не акцентований, зі слів обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 . ОСОБА_5 наніс його під час руху, не прицілюючись, тобто не маючи наміру вдарити по життєво важливих органах.

Крім показів обвинуваченого, показів свідків, вина у нанесенні ножового поранення ОСОБА_7 підтверджується наданими прокурором, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні протоколом огляду місця події, висновками судових експертиз, речовими доказами та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:
Протоколом огляду місця події від 17 вересня 2017 року зафіксовано місце вчинення злочину: перехрестя вулиць Шевченка та Гетьмана Сагайдачного у м.Рівне, під час огляду було оглянуто місце вчинення злочину, виявлено плями бурого кольору, схожі на кров, виявлено кухарський ніж з нашаруванням бурого кольору схожого на кров (а.к.п.12-17).

Протоколом огляду від 17 вересня 2017 року, який проводився у палаті приймального відділення Рівненської обласної лікарні, на сорочці ОСОБА_7 виявлено пошкодження у вигляді розрізу в нижній правій ділянці, а також нашарування речовини бурого кольору схожої на кров (а.к.п.19-21).

Протоколом огляду речей та документів від 21 вересня 2017 року, відповідно до якого оглянуто диски формату DVD-R з відеозаписами події 17 вересня 2017 року (а.к.п. 42-57).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 вересня 2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнав особу обвинуваченого ОСОБА_5 за фотознімком (а.к.п.79-81).
Протоколом огляду речей та документів від 03 листопада 2017 року, відповідно до якого оглянуто диск формату DVD-R з відеозаписом події 17 вересня 2017 року (а.к.п. 83-84).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 вересня 2017 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу обвинуваченого ОСОБА_5 за фотознімком (а.к.п.88-90).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 26 грудня 2017 року за участю потерпілого ОСОБА_7 та статиста, відповідно до якого потерпілим було відтворено події 17 вересня 2017 року на ринку та перехресті вулиць Шевченка та Гетьмана Сагайдачного в м.Рівне (а.к.п.100-108).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 03 січня 2018 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав рюкзак, який мав при собі ОСОБА_13 під час нанесення йому тілесних ушкоджень (а.к.п.109-111).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 03 січня 2018 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав речі, в які був одягнений ОСОБА_5 під час нанесення йому тілесних ушкоджень(а.к.п.112-113).
Відеозаписами, які містяться на оптичних дискахDVD-R із записами з камер відео спостереження від 17 вересня 2017 року, надані працівниками магазину «Космо», що за адресою: м.Рівне, вул.Базарна,15, працівниками кафе «Хоббі Паб», що за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,264, працівниками «Органного залу», що за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,137, працівниками «Приват Банку», що за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,67, працівниками «Техноскарб», що за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,63, виконавчим комітетом Рівненської міської ради, працівниками ломбарду «Скарбниця» та працівниками «Центрального ринку» з приміщення супермаркету «Фоззі» за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова,9.

Висновком судово-медичної експертизи № 468 проведеного експертом РОБСМЕ 06 жовтня 2017 року встановлено, що групова належність крові ОСОБА_7 до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО (а.к.п.208).

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 10/800 проведеного експертом Львівського НДЕКЦ МВС України 06 грудня 2017 року встановлено, що у слідах клинку наданого на дослідження ножа генетичні ознаки крові та клітин збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_7 (а.к.п.214-222).

Висновком судово-медичної експертизи № 1144 проведеного експертом КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» 05 грудня 2017 року встановлено,що тілесня ушкодження, отримані 17 вересня 2017 року ОСОБА_7 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя (а.к.п.242-244).

Висновком судової медико-криміналістичної експертизи № 216-мк проведеного експертом КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» 26 грудня 2017 року встановлено, що на тканині сорочки ОСОБА_7 виявлено два колото-різаних пошкоджень тканини, які виникли не менш, як від однієї травматичної дії плоским, одностороннє загостреним колючо-ріжучим травмуючим знаряддям на зразок клинка ножа та могли виникрути внаслідок травматичної дії клинком ножа представленого на експертизу, так як він має відповідні конструктивні характеристики (а.к.п.248-251).

Речовими доказами - в їх сукупності, а також ножем, вилученим в ході огляду місця події 17 вересня 2017 року на перехресті вулиць Шевченка та Гетьмана Сагайдачного у м.Рівне, підтверджується те, що саме даним ножем було нанесено ОСОБА_7 удар в область черевної порожнини справа.

Суд оцінює дані докази, як належні та допустимі докази у кримінальному провадженні.

Відповідно до судово-психіатричної експертизи № 275-277/17 від 21.12.2017 року ОСОБА_5 на момент скоєння інкримінованого йому злочину будь-яким психічним захворюванням не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на час проведення експертизи будь-яким психічним захворюванням не страждає, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, будь-яких відхилень психіки, які б позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними, не виявляє (а.к.п.232-236).
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Однак, сукупність зібраних по справі доказів, які всебічно досліджені в суді, їх системний аналіз, дають підстави об`єктивно вважати, що органами досудового розслідування дії обвинуваченого невірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України.
При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.
Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату.
Для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. (п. 22 Постанови пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 « Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи»).
Зібраними по справі і дослідженими в суді доказами доведено факт нанесення ОСОБА_5 ножового поранення потерпілому, в результаті чого обвинуваченим були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, що підтверджується показами обвинуваченого та свідків даними в судовому засіданні. Таким чином, об`єктивних доказів того, що обвинувачений мав умисел на позбавлення потерпілого життя в ході розгляду провадження судом не здобуто.
Для з`ясування змісту й спрямованості умислу особи суд орієнтується на те, що при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений та потерпілий раніше знайомі не були , неприязних стосунків не мали. Крім того, судом встановлено, що ножовий удар обвинуваченим був нанесений не прицільно, хоча і в життєво важливий орган.
Всі ці обставини в сукупності підтверджують відсутність у ОСОБА_5 умислу на позбавлення життя потерпілого.
Органи досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфікували за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України посилаючись на висновок експерта, який в даному випадку доводить лише ступінь тяжкості ушкоджень потерпілого, але аж ніяк не його умисел на настання смерті потерпілого. На переконання суду, основними факторами, які впливають на правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 являється його психічне ставлення до вчиненого, наявність умислу, ретельне дослідження обставин, що передували конфлікту і безпосередні обставини заподіяння ушкоджень. Останній в категоричній формі заявляє, що він не мав умислу позбавляти життя потерпілого.
Хоча тілесні ушкодження у потерпілого є тяжкими і такими, що є небезпечними для життя в момент заподіяння, однак вони були отримані від неприцільного удару ножем, тобто обвинувачений не мав наміру попасти саме в життєво важливі органи потерпілого.
Натомість, сукупністю досліджених під час судового слідства доказів, було встановлено винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і його дії суд кваліфікує як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, а саме те, що вчинений ОСОБА_5 злочин відноситься до тяжких злочинів, раніше обвинувачений не був судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставинною, що пом`якшує покарання суд визнає добровільне відшкодування потерпілому завданої шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з відбуванням покарання у виправно-трудовій установі.

По справі проведено ряд експертиз за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому слід продовжити до вступу вироку в законну силу, але не більше , як на шістдесят діб, тобто до 26 січня 2020 року.

Керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненому злочині, кваліфікованому за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

В строк відбування покарання зарахувати його перебування під вартою в Рівненському слідчому ізоляторі з моменту затримання 31 жовтня 2017 року по 05 січня 2018 року та з 01 березня 2018 року по даний час.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 продовжити до вступу вироку в законну силу, але не більше , як на шістдесят діб, тобто до 26 січня 2020 року.

Речові докази:

-Оптичні диски DVD-R із записами з камер відео спостереження від 17 вересня 2017 року, надані працівниками магазину «Космо», що за адресою: м.Рівне, вул.Базарна,15, працівниками кафе «Хоббі Паб», що за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,264, працівниками «Органного залу», що за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,137, працівниками «Приват Банку», що за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,67, працівниками «Техноскарб», що за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,63, виконавчим комітетом Рівненської міської ради, працівниками ломбарду «Скарбниця» та працівниками «Центрального ринку» з приміщення супермаркету «Фоззі» за адресою: м.Рівне, вул.Курчатова,9 зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.к.п.54-57);

-Оптичні диски DVD-R із інформацією з ПАТ КБ «Приват Банк», ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна» - зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.к.п.128,141, 149);

-Сорочку ОСОБА_7 та металевий кухонний ніж знищити;

-Одяг ОСОБА_5 , а саме: портфель зеленого кольору, білу футболку з візерунком значків «Адідас», шорти джинсові чорно-білого кольору, бейс чорного кольору та кеди темно-синього кольору повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 4015,44(чотири тисячі п`ятнадцять) гривень 44 копійки.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Прокурору та обвинуваченому копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні копія рішення суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3