Ухвала
Іменем України

31 жовтня 2019 року

м. Київ
Справа № 489/3602/15
Провадження № 51-3699ск19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року потерпілому ОСОБА_4 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 10 вересня 2019 року про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням електронного засобу контролю.Тривалість дії ухвали встановлено у 60 днів, тобто до 08 листопада 2019 року включно.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 порушив питання про перевірку вказаної ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою потерпілого є оскарження ним судового рішення про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, яке згідно з положеннями ч. 2 ст. 392 КПК окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, оскільки постановлене під час судового провадження, натомість заперечення проти такого рішення можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Незважаючи на те, що рішенням Конституційного Суду України у справі № 4 р/2019 від 13 червня 2019 року визнано неконституційними положення ч. 2 ст. 392 КПКщодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вірно відмовив у відкритті апеляційного провадження, оскільки в даному випадку обвинуваченому обрано інший запобіжний захід - у виді домашнього арешту. А тому, застосування вказаного рішення Конституційного суду України, під час розгляду апеляційним судом апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_4 є неможливим.
За таких обставин, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3