Ухвала

30 липня 2019 року

м. Київ
справа № 154/1432/18
провадження № 51-3761 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 1 серпня 2018 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 6 травня 2019 року щодо ОСОБА_5

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушив питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Проте вказаних приписів закону захисник ОСОБА_4 належним чином

не виконав.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 1 серпня 2018 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 6 травня 2019 року захисник просить скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Однак у касаційній скарзі не зазначено, яких саме істотних порушень вимог кримінального процесуального закону допустилися суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді кримінального провадження, а також яким чином вони вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень, і були б безумовною підставою відповідно до ст. 438 КПКдля скасування вироку місцевого суду

та ухвали суду апеляційної інстанції касаційним судом з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, з огляду на положення статей 370, 412, 419 цього Кодексу.

Також, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, захисник взагалі не наводить доводів, в обґрунтування своєї позиції, які були б підставою для скасування оскаржуваних рішень відповідно до

положень п. 2 ч. 1ст. 438 КПК.

Крім того, у касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно

з приписами статей 433, 438 КПКне є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу захисника, надавши строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів

із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3