Кримінальне провадження № 629/2189/18
Номер провадження 1-кп/629/108/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0001969 від 01.09.2017 року, яке надійшло з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бунакове, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, -

встановив:

31.08.2017 року, близько 11-20 год., ОСОБА_6 , керуючи автомобілем ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Соборній в м.Лозова Харківської області, діючи з необережності, у формі злочинної недбалості, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення вимог п.10.1 Правил Дорожнього руху України, згідно яких «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п.16.6 Правил Дорожнього руху України, згідно яких «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч», не переконавшись, що не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, виїхав на перехрестя, та виконуючи маневр повороту вліво, намагаючись заїхати на вул.М.Грушевського, тим самим перетинаючи смугу зустрічного руху по якій на скутері «Alpha», без реєстраційного номеру, рухався ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , внаслідок чого сталося зіткнення між вищевказаними транспортними засобами.

Внаслідок ДТП ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 1,2,3 плеснових кісток лівої стопи; забитих ран в скроневій області праворуч, по передній поверхні правого коліна, по передній поверхні правої стопи в області першого пальця; саден на розгинальної поверхні правого передпліччя у верхній третині, розгинальної поверхні лівого передпліччя у верхній третині, по передній поверхні лівого коліна, по задній поверхні лівої гомілки в нижній третині; травматичного відриву нігтьової пластини першого пальця правої стопи. За ступенем тяжкості вищезазначені переломи - це середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково, оскільки їхав на жовтий сигнал світлофора, але вважає, що водій мопеда наїхав на його автомобіль, та дав показання, що 31.08.2017 року, близько 11-20 год., він їхав на своєму автомобілі від Центрального ринку м.Лозова по вул.Соборній, автомобіль знаходився у справному стані, погода була ясною, без опадів, під`їхавши до перехрестя, на жовтий сигнал світлофорі він не зупинився, а продовжив рух, при цьому подивившись по різним сторонам, перешкод не побачив, лише в зустрічному напрямку стояло два автомобілі та горів червоний сигнал світлофору, мопеда також не було. Виїхавши на перехрестя, він став виконувати маневр повороту в ліво зі швидкістю 5-10 км/год, щоб заїхати на вул.М.Грушевського, та коли обернувся вправо, то побачив, що перед ним з зустрічного боку їде мопед зі швидкістю 65-70 км/год., він натиснув на гальма, але вже було запізно, мопед трубою зачепився за лівий бампер автомобіля і впав на асфальт. Зауважив, що поворот виконав на 45 градусів. Перебуваючи в шоковому стані, він одразу не зупинився, а продовжив рух, проїхавши 10 метрів, зупинив автомобіль та підійшов до потерпілої. Потім приїхала поліція та швидка медична допомога, яку викликали свідки ДТП. Водія мопеда та його пасажира забрала швидка.

Також його було доставлено до лікарні для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та було встановлено, що на час скоєння ДТП він перебував в тверезому стані. Зауважив, що його водійський стаж складає 40 років, жодного разу до адміністративної відповідальності не притягувався. Цивільний позов потерпілої визнає частково, ним було частково відшкодовано матеріальні збитки потерпілій в сумі 600 гривень.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, винність ОСОБА_6 в кримінальному правопорушенні в об`ємі, визнаним судом встановленим, повністю доказана сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні, що 31.08.2017 року приблизно об 11-00 годині вона разом з ОСОБА_8 їхала на мопеді в лікарню, швидкість була невеликою та на перехресті, який знаходиться біля переїзду, відбулася ДТП. Зазначила, що вони заїхали на перехрестя на зелений сигнал світлофору, проїхавши більшу його половину загорівся жовтий сигнал, але вони не зупинилися, а продовжили рух, потім виїхав обвинувачений на автомобілі, але вони не встигли проїхати та відбулося зіткнення. Під час зіткнення автомобіль здійснював поворот, але після удару водій автомобіля навіть не зупинився, після ДТП вона втратила свідомість та отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому ноги в двох місцях та руки;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , в судовому засіданні, що 31.08.2017 року, близько обідньої години він разом з ОСОБА_4 їхав на скутері зі сторони залізничного переїзду прямо, в напрямку Центрального ринку, де на перехресті сталася ДТП, коли заїжджав на перехрестя, мигав зелений сигнал світлофору, при цьому з правого боку стояли автомобілі. Водій автомобіля ВАЗ 21063, не пропустив його, здійснюючи поворот на вул.М.Грушевського. Після ДТП водій автомобіля зупинився лише тоді, коли закричав свідок. Він рухався зі швидкістю 30 км/год, без шоломів, погода була сонячною. Удар прийшовся в задню частину скутера, а у автомобіля була пошкоджена передня ліва водійська частина. Водій автомобіля жодної допомоги не надавав. Під час ДТП він отримав травму голови, внаслідок чого у нього погіршився зір та слух;

- показаннями свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні, згідно яких він рухався в бік магазину «Явір», з ним був Холод в автомобілі, перед ними був автомобіль зеленого кольору ВАЗ 2106, в якому сиділи чоловік та жінка, чоловік був за кермом. Все трапилось біля магазину «Явір». Коли загорівся зелений колір світлофору, почався рух, «шестірка» повернула наліво та не пропустивши по головній дорозі проїжджаючий назустріч мопед, вдарила мопед в заднє колесо, проїхала метрів 30 і зупинилася. Мопед тим часом упав і просунувся в бік «Явору» до світлофору. Швидкість ВАЗ була 10-15 км/год, як і у мопеду. Після цього він одразу зупинився, намагались підняти мопед, викликали швидку та слідчу групу. Водій ВАЗ вів себе спокійно, з водієм мопеду не розмовляв, у водія мопеду вся голова була у крові, тому його не стали піднімати, позаду мопеду сиділа пасажир жінка, у якої було два переломи: була зламана нога і рука. По приїзду поліції, він дав показання, на його думку, водій машини просто не бачив мопед, оскільки в цей час розмовляв з жінкою, відволікся. Водій машини рухався на зелений колір світлофору з увімкненим лівим поворотом;

- протоколом огляду місця ДТП від 31.08.2017 року зі схемою, за адресою вул.Соборна перехрестя з вул.Грушевського, в м.Лозова Харківської області, в ході якого було оглянуто та зафіксовано місце ДТП, вид та стан дорожнього покриття, спосіб регулювання руху на цій ділянці, загальний стан видимості дороги, положення транспортних засобів автомобіля ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 та скутера «Alpha», без реєстраційного номеру, відсутність слідів шин та гальмування, ознаки напрямку руху транспортних засобів, наявність слідів РБК, розміщення виявлених предметів щодо елементів дороги та транспортних засобів (т.1 а.с.184-191);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 01.09.2017 року за №0001969 внесено відомості за ст.286 ч.1 КК України за фактом ДТП (т.1 а.с.183);

- висновком судово-медичної експертизи №60-ЛЗ/18 від 15.03.2018 року, згідно якого у зв`язку з подією 31.08.2017 року у ОСОБА_4 мали місце середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом передпліччя, вторинно-відкритий перелом великостегнової кістки, які утворилися від дії тупих твердих предметів, що не відобразили в ушкодженні своїх індивідуальних особливостей чи при ударі о такі, якими могли бути і виступаючи зовнішні частини автомобіля при зіткненні рухаючихся транспортних засобів з послідуючим падінням на дорожнє покриття можливо в строк та за обставин, вказаних в настановній частині постанови в умовах дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.с.192);
- висновком судової автотехнічної експертизи №8754 від 24.04.2018р., згідно якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.10.1 та п.16.6 Правил дорожнього руху України. В даному випадку технічна можливість попередити зіткнення автомобіля ВАЗ 2106 та скутера «Альфа» зі сторони водія ОСОБА_6 визначалась виконанням ним вимог п.10.1 та п.16.6 Правил дорожнього руху України та в даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.10.1 та п.16.6 Правил дорожнього руху України, та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій скутера «Альфа» ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху України. Якщо скутер «Альфа» перед дорожньо-транспортною пригодою рухався зі швидкістю більше 60 км/год, то водій ОСОБА_8 повинен був діяти також відповідно до вимог п.12.4 та п.12.9 б) Правил дорожнього руху України. Вирішити питання постанови: «Чи володів технічною можливістю водій скутера ОСОБА_8 уникнути дорожньо-транспортну пригоду? Чи вбачається в діях водія скутера ОСОБА_8 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням події?», з технічної точки зору на даному етапі дослідження неможливо, оскільки відсутні необхідні для цього вихідні данні. При цьому зазначено, що якщо скутер Альфа перед дорожньо-транспортною пригодою рухався зі швидкістю більше 60 км/год, то дії водія ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.12.4 та п.12.9 б) Правил дорожнього руху України, але з причини відсутності необхідних вихідних даних встановити, з технічної точки зору, чи знаходяться вказані невідповідності дій водія ОСОБА_8 у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди експертним шляхом, неможливо (а.с.193-195);

- речовими доказами: автомобілем марки ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 та скутером «Alpha», без реєстраційного номеру, з відповідними ушкодженнями, які передані на відповідальне зберігання власникам (т.1 а.с.197,198,199).

Суд вважає всі вищевказані судові експертизи об`єктивними і приймає їх за основу, так як вони узгоджуються з іншими зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами та відповідають фактично подіям та обставинам скоєння злочину, що мав місце.
На підставі ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Даючи оцінку наведеним вище доказам у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, оскільки вони відповідають фактичним обставинам у справі, узгоджуються між собою, взаємно доповнюючи один одного, здобуті слідством з дотриманням порядку, встановленого кримінально-процесуальним законодавством і сумнівів в їх достовірності не викликають.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст.286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.
Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно ст.370,373 ч.3 КПК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і доказах, отриманих незаконним шляхом, і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за вчинене, сприяв виправленню обвинуваченого та запобігав вчиненню нових злочинів.
Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесеного законодавством до злочинів невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Дослідженням особи обвинуваченогоОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, не працює, пенсіонер, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький (т.1 а.с.80-82, т.2 а.с.3,4,6,7-8,9,10,11,12,13,14).
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.
З врахуванням принципу справедливості, з метою посилення впливу призначеного покарання на виправлення винного, а також з метою попередження вчинення нових злочинів, враховуючи висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства тапризначає покарання в межах санкції ст.286 ч.1 КК України з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.
Підстав для застосування до обвинуваченого ст.69,69-1 КК України, суд не вбачає.
В матеріалах справи міститься цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого на її користь матеріальної шкоди в розмірі 26943,21 грн. та моральної шкоди в розмірі 100000 гривень, витрат на послуги адвоката - 4000 грн. (т.1 а.с.12-34).
Розглядаючи цивільний позов потерпілої, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч.5,7 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.
Згідно із ч.2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судовим розглядом доведено, що вчиненим кримінальним правопорушенням спричинено матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_4 у обсязі, зазначеному у цивільному позові, що документально підтверджується відповідними письмовими доказами, які суд визнає належними доказами, підтверджуючими розмір заподіяної позивачу матеріальної шкоди. У зв`язку з чим, враховуючи добровільне часткове відшкодування обвинуваченим заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 600 грн., цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 в частині стягнення на її користь заподіяних матеріальних збитків підлягає частковому задоволенню в сумі 26343,21 грн.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Положеннями ст.23 ЦК України передбачене право особи на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок порушення її прав. Відповідно до Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 року (з наступними доповненнями та змінами) моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльності інших осіб.
При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди, суд, визначаючи розмір її відшкодування, поряд з характером і обсягом моральних страждань, які зазнала потерпіла ОСОБА_4 в результаті спричинення їй тілесних ушкоджень, порушенням її спокою, завданням болю, стресу та хвилювання, суд виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості, і задовольняє позови в цій частині частково в сумі 30000 грн.
Щодо вимог позивача в частині стягнення судових витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн., суд зазначає, що до витрат на правничу допомогу адвоката віднесено: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При цьому, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається з угоди про надання правової допомоги від 07.05.2018 року між позивачем ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_5 , сума витрат на правову допомогу в угоді сторонами не зазначена. Надана стороною позивача ксерокопія книги обліку доходів (для платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість) на підтвердження витрат на надання правової допомоги, в якій внесено запис з датою - 07.05.2018 року, сума 4000 грн., не є належним і достатнім доказом. Маючи лише на цьому аркуші схожу дату з датою укладення договору, суд не може бути переконаний щодо джерел надходження цих коштів саме і лише від позивача ОСОБА_4 . Позивачем не надано акту прийому-передачі наданих послуг, платіжних документів про оплату таких послуг, розрахунку таких витрат. Відсутність вказаних документів вказує на недоведеність позивачем здійснення витрат на правову допомогу. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України: автомобіль марки ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у обвинуваченого ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 ; скутер «Alpha», без реєстраційного номеру, який знаходиться на зберіганні у свідка ОСОБА_8 повернути ОСОБА_8 (а.с.197,198,199).

Керуючись ст.ст.369-371,373-374 КПК України, суд, -
ухвалив:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.286 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Лозова Харківської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , матеріальну шкоду в розмірі 26343 (двадцять шість тисяч триста сорок три) грн. 21 коп., моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн., а всього в загальній сумі 56343 (п`ятдесят шість тисяч триста сорок три) грн. 21 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Речові докази: автомобіль марки ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_6 ; скутер «Alpha», без реєстраційного номеру повернути ОСОБА_8 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.
Суддя ОСОБА_1