Справа № 302/1333/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

15.05.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/423/19, за апеляційними скаргами, які подали обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , на вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2018 року.
Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лисичанськ Луганської області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, неодружений, із середньою освітою, раніше не судимий,

визнаний винним і йому призначено покарання ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, а за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Строк відбування обвинуваченим ОСОБА_6 покарання визначено рахувати з часу його затримання - 06.09.2018.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 у дохід держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 6578 (шість тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн..
Речові докази, які зберігаються в кімнаті речових доказів Міжгірського ВП, - ухвалено знищити, паспорт ОСОБА_6 - передано до матеріалів особової справи, а інші речові докази - залишено в матеріалах кримінального провадження.
Враховано, що більшість речових доказів повернуті на зберігання потерпілим належним власникам, і такі з набуттям судовим рішенням законної сили втрачають статус речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.
30 серпня 2018 року приблизно о 02-й годині, ОСОБА_6 , знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , де в той час був припаркований автомобіль марки «ASIA ROCTA», д. н. з. НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_3 , пошкодивши скло на автомобілі, умисно, таємно, з метою заволодіння чужим майном, з салону автомобіля переднього пасажирського сидіння, викрав рюкзак марки «АЗОН», вартість якого відповідно до висновку про вартість від 26.10.2018 становить 100 гривень, в якому знаходились такі речі: висотомір марки «Asent» вартістю 910 гривень; захисний шолом «JASER» вартістю 450 гривень; захисний шолом «NOVA» вартістю 450 гривень; матерчатий ранець для сидіння «NEARBIRDS» вартістю 1417 гривень; монопод-палку для селфі «YUNTER-128» вартістю 150 гривень; матерчатий ранець для сидіння «SKY COUNTRY» вартістю 1417 гривень; запасний парашут вартістю 1100 гривень; парашут з маркуванням «SEA» вартістю 4000 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 9 994 грн..
02 вересня 2018 року в період часу з 01-ї години до 05-ї години, ОСОБА_6 , проникнувши на територію готелю «Гранд», що розташований за адресою: с. Пилипець, 352, Міжгірського району Закарпатської області, яка перебуває під охороною фірми «Щит», із задньої частини автомобіля марки «Фольцваген Т- 6», д. н. з. НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_4 , умисно, таємно, повторно, викрав велосипед марки «CANNONDALE», який кріпився спец-кріпленням до задньої частини автомобіля, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1/851 від 22.10.2018 становить 14296 гривень, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
03 вересня 2018 року в період часу з 04 год 20 хв. до 04 год. 45 хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля приватної садиби «Зарінок», що розташована в с. Пилипець, 342, Міжгірського району Закарпатської області, яка належить приватному підприємцю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцю АДРЕСА_5 , за допомогою кишенькового ножа марки «Вікінг», викрутивши два саморізи та не знімаючи навісного замка, відчинивши вхідні двері, проник всередину житла, звідки умисно, таємно, повторно, викрав грошові кошти в сумі 2 140 гривень, ноутбук марки «HP Compad Presario CQ57», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1/851 від 22.10.2018 становить 2 467 гривень, жилетку чорного кольору марки «Landsend» вартістю 615 гривень, кобуру до пістолета вартістю 276 гривень, пістолет ПМТ-9 мм вартістю 8665 гривень та 7 патронів до нього вартістю 8 гривень 90 копійок за один, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 14225 гривень 30 копійок.
04 вересня 2018 року в період часу з 04-ї до 05-ї години, ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «АВС», який розташований за адресою: с. Пилипець, 241, Міжгірського району Закарпатської області, та належить приватному підприємцю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканці АДРЕСА_6 , умисно, таємно, повторно, шляхом відкриття дверей через розбиту шибку з задньої сторони магазину, проникнувши всередину, викрав грошові кошти в сумі 10000 гривень, чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.
05 вересня 2018 року в період часу з 01-ї до 05-ї години, ОСОБА_6 , знаходячись біля приватної садиби «Грунок», що розташована в с. Пилипець, 343«а», Міжгірського району Закарпатської області, та належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканцю АДРЕСА_5 , через вікно проник усередину житла, звідки умисно, таємно, повторно, викрав грошові кошти в сумі 1000 гривень, мобільний телефон марки «Fly-243», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1/851 від 22.10.2018 становить 450 гривень, мобільний телефон марки «Нокія» вартістю 385 гривень, мобільний телефон марки «LG» вартістю 1383 гривні, ліхтарик марки «Лімансо», вартістю 43 гривні, чоловічі кросівки марки «Bikkemdergs» вартістю 2835 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 6 096 гривень.
06 вересня 2018 року приблизно о 03-й годині, ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном та власної наживи шляхом крадіжки, діючи умисно, таємно, повторно проник через вхідні двері до домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , після чого проник до нежитлового приміщення, відчинивши двері ключем, який знаходився у замку дверей, які були зачинені на один оберт, звідки викрав велосипед марки «BERGAMONT», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1/851 від 22.10.2018 становить 27614 гривень, одну пару рукавиць з надписом «FOX» вартістю 142 гривні, окуляри з надписом «100%» вартістю 1160 гривень, насос велосипедний вартістю 77 гривень; велошолом «BELL MD» вартістю 1473 гривень, селфі-палку марки «Monopod» вартістю 55 гривень, які належать ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешканцю АДРЕСА_7 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 30 521 грн..

В а п е л я ц і й н и х с к а р г а х :

- обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності його вини та кваліфікацію дій за ч. ч. 1, 3 ст. 185 КК України, вказує на те, що вирок у частині призначеного йому покарання є незаконним внаслідок суворості. Посилається на те, що при призначенні покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував всіх пом`якшуючих його покарання обставин. Просить вирок у частині призначеного покарання змінити шляхом застосування щодо нього положень ст. ст. 69, 75 КК України, а саме, призначити йому покарання нижче від найнижчої межі зі звільненням від його відбування з випробуванням;

- захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. ч. 1, 3 ст. 185 КК України, вказує на те, що вирок є незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Посилається на те, що судом першої інстанції належним чином та з достатньою повнотою не були з`ясовані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 .. Посилається на те, що ОСОБА_6 як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду визнав вину в учиненні інкримінованих йому злочинів, активно сприяв їх розкриттю та щиро каявся в їх скоєнні, добровільно видав органу досудового розслідування викрадені речі, які в подальшому були повернуті потерпілим, які в свою чергу не мають будь-яких претензій до ОСОБА_6 .. Крім того, вказує на те, що обтяжуючі ОСОБА_6 покарання обставини відсутні. Разом із тим, посилається на те, що при призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції не взяв до уваги стан здоров`я ОСОБА_6 (з дитинства хворіє на хронічне захворювання Синдром Жильбера форма хронічного гепатиту та має підвищений рівень білірубіну, у зв`язку з чим, йому рекомендовано притримуватися інтенсивного лікування, спеціального харчування та активного рухливого способу життя з метою попередження подальшого розвитку хвороби), а також ту обставину, що злочини ним вчинено внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин (відсутність роботи та відповідно й доходів і коштів на лікування матері, яка хворіє на ракове захворювання прямої кишки). При цьому, зазначає, що, перебуваючи під вартою з 07.09.2018, тобто протягом 4 місяців, ОСОБА_6 усвідомив наслідки своїх легковажних дій та дуже шкодує про їх вчинення, а його поведінка в слідчому ізоляторі свідчить про можливість його виправлення та перевиховання в умовах, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства. Просить вирок у частині призначеного покарання змінити, призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги; прокурора ОСОБА_5 , яка судове рішення вважає законним та обґрунтованим і заперечувала щодо задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Апеляційні скарги розглядаються за відсутності потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає їх розгляду. При прийнятті рішення про розгляд апеляційних скарг за відсутності вказаних вище потерпілих враховується те, що вказані потерпілі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотань чи заяв про відкладення її розгляду не подавали.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло та інше сховище, учасниками судового розгляду не оспорюється, тому апеляційним судом, з урахуванням положень ст. 404 КПК України, не перевіряється, дії обвинуваченого, відповідно, за ч. 1 та ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.
Дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів також враховує те, що під час розгляду судом першої інстанції кримінального провадження суд, врахувавши думку учасників судового розгляду, при цьому, роз`яснивши їм права та обов`язки, а також положення ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Доводи апеляційної скарги про те, що обвинуваченому ОСОБА_6 призначено занадто суворе покарання, колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними статтею 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів (ч. 2 статті 65 КК України).

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», увагу суддів звернуто на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку, і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно п. 2 вказаної Постанови, усі питання пов`язані із призначенням покарання, мають бути належним чином мотивовані у вироку.
Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання вимоги вказаних вище статтей кримінального кодексу були дотримані, що при призначенні покарання судом першої інстанції у достатній мірі враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про його особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.
Так, з вироку вбачається, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання враховані ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, конкретні обставини, за яких їх скоєно, дані про його особу та обставини, що пом`якшують покарання. У тому числі, судом враховано те, що передбачене ч. 3 ст. 185 КК України кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого позитивно характеризується, є раніше не судимою особою ; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданих збитків, його мати є тяжко хворою.
Крім того, при призначенні покарання враховані конкретні обставини за яких вчинено злочини многоепізодність вчинення крадіжок, які є тяжкими злочинами.
Крім того, колегія суддів враховує те, що обвинувачений ОСОБА_6 є неодруженим, на утриманні неповнолітніх дітей не має, будучи працездатним не працевлаштувався, злочини вчиняв у нічний час (у період часу з 01 до 05 години), для викрадення майна в с. Пилипець Міжгірського району приїхав із с. Біла Гора Попаснянського району Луганської області, де має постійне місце проживання, залишивши вдома хвору матір, що майно викрадалось у потерпілих, які приїжджали на відпочинок в Закарпатську область, а також те, що частину викраденого майна ОСОБА_6 викидав у лісі, у зв`язку з тим, що таке йому не було потрібне.
Тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 обґрунтовано із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати у місцях позбавлення волі.
Доводи апеляційних скарг про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є занадто суворим, що злочини вчинені внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, про пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів з урахуванням наведеного вище відхиляє, при цьому враховує, що такі були предметом перевірки та оцінки судом першої інстанції, враховані при призначенні покарання та оскільки такі не ґрунтуються на вимогах закону.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. ст. 69, 75 КК України не має.
З урахуванням наведеного, колегія суддів відхиляє апеляційні скарги, які подав обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , про те, що обвинуваченому призначено занадто суворе покарання й уважає висновки суду першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання належним чином обґрунтованими та вмотивованими, - призначене покарання необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, справедливим.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційні скарги, які подали обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2018 року щодо обвинуваченого за ч. ч. 1, 3 ст. 185 КК України ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, у той самий строк із дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді: