Справа № 991/1374/19
Провадження1-кс/991/1856/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:
01.11.2019 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 було призначено для розгляду.

У своїй скарзі ОСОБА_3 зазначає, що 23.10.2019 через приймальню НАБУ на ім`я керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 ним було подано заяву за вих. № 3451/23 про вчинення кримінального правопорушення. У цій заяві ОСОБА_3 виклав відомості щодо можливого вчинення головою Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 та заступником керівника апарату Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27 КК України. Заявник зазначає, що станом на 01.11.2019 йому не було повідомлено про внесення до ЄРДР відомостей за його заявою, чим було порушено вимоги ст. 214 КПК України.
Враховуючи той факт, що ст. 214 КПК України передбачено імперативний обов`язок внесення відомостей в ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, заявник просить суд визнати бездіяльність керівника ГПД НАБУ ОСОБА_4 протиправною та зобов`язати його внести до ЄРДР відомості із заяви № 3451/23 від 23.10.2019.
Під час судового засідання ОСОБА_3 підтримав доводи, зазначені у скарзі, та просив задовольнити її.
Представник Національного антикорупційного бюро України у судове засідання не з`явився, однак надав письмові пояснення стосовно скарги і просив розглянути скаргу без його участі. У своїх поясненнях представник НАБУ зазначив, що у заяві ОСОБА_3 № 3451/23 від 23.10.2019 не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення вказаним особами кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ. Враховуючи, що розгляд інших порушених питань не віднесено до компетенції НАБУ, вказану заяву листом № 111-225/37190 від 28.10.2019 скеровано для організації розгляду в межах компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, про що заявника було повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом із аналогічними реквізитами. У зв`язку з наведеним, представник НАБУ просить суд відмовити у задоволені скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність представника НАБУ не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши доводи заявника, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Під час розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_3 23.10.2019 подав до Національного антикорупційного бюро заяву вих. № 3451/23. В заяві ОСОБА_3 стверджує, що головою Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 та заступником керівника апарату Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 26.07.2019 о 17 год 45 хв. було заборонено працівникам суду приймати його позовну заяву щодо визнання дільничних виборчих комісій № 8008886 і № 800872 протиправними після закінчення робочого дня суду.
ОСОБА_3 також зазначає, що 31.07.2019 у порушення вимог положень КАСУ суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_7 постановив ухвалу у судовій справі № 760/21639/19, якою залишив його позовну заяву без розгляду. Тому 06.08.2019 о 19 год 00 хв ОСОБА_3 намагався подати через Солом`янський районний суд м. Києва апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду і наполягав, щоб апеляційну скаргу направили до апеляційного суду кур`єром, однак у відповідь отримав відмову, і, як наслідок його скарга не була прийнята в апеляційній та касаційній інстанції. Заявник вважає, що йому було відмовлено у прийняті апеляційної скарги у зв`язку з вказівками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Такі дії голови Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 та заступника керівника апарату Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , на думку ОСОБА_3 , містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 157, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 1 ст. 111, ст. 170 ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27 КК України та підлягають внесенню до ЄРДР.
Листом НАБУ № 111-225/37190 від 28.10.2019 ОСОБА_3 було повідомлено про те, що НАБУ розглянуло його заяву № 3451/23 від 23.10.2019, за результатами розгляду якої на даний момент не встановлено підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки у заяві не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, підслідних детективам Національного антикорупційного бюро України. Розгляд інших порушених питань не відноситься до компетенції НАБУ, тому вказану заяву було направлено до розгляду в межах компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.
Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 с. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Таким чином, ст. ст. 214, 303 КПК України, передбачають, що предметом судового контролю судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінального правопорушення.
У ч. 5 ст. 216 КПК України зазначено, що за Національним антикорупційним бюро України визначена підслідність відносно злочинів, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 1) злочин вчинений конкретним суб`єктом, серед яких є судді; 2) розмір предмета злочину або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) злочин, передбачений статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.
Оцінюючи заяву ОСОБА_3 на предмет її об`єктивності та можливості вчинення кримінальних правопорушень зазначеними в заяві особами, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч ч. 6, 7 ст. 276 КАС України позовну заяву може бути подано до адміністративного суду у строк, встановлений частинами шостою, сьомою статті 273 цього Кодексу. Суд вирішує адміністративні справи, визначені цією статтею, у строк, встановлений частиною одинадцятою статті 273 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 6-8 ст. 273 КАС України позовні заяви щодо рішень, дій чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму, членів цих комісій може бути подано до адміністративного суду у п`ятиденний строк із дня прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності. Позовні заяви щодо рішень, дій чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму, членів цих комісій, що мали місце до дня голосування, може бути подано до адміністративного суду у строк, встановлений частиною шостою цієї статті, але не пізніше двадцять другої години дня, що передує дню голосування. Позовні заяви щодо рішень, дій чи бездіяльності дільничної виборчої комісії, дільничної комісії з референдуму, членів цих комісій, що мали місце у день голосування, під час підрахунку голосів та встановлення результатів голосування на дільниці, може бути подано до адміністративного суду у дводенний строк із дня прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.
Суд вирішує адміністративні справи, визначені цією статтею, у дводенний строк після надходження позовної заяви. Адміністративні справи за позовними заявами, що надійшли до дня голосування, вирішуються судом у дводенний строк, але не пізніше ніж за дві години до початку голосування. Адміністративні справи за позовними заявами, що надійшли у день голосування, вирішуються судом до закінчення голосування. Адміністративні справи за позовними заявами, що надійшли у день голосування, але після закінчення голосування, вирішуються судом у дводенний строк після надходження позовної заяви (ч. 11 ст. 273 КАС України).
Зважаючи на обмеженість строку подачі позовних заяв, відмова працівниками канцелярії Солом`янського районного суду міста Київа у прийнятті від ОСОБА_3 в позаробочий час позовної заяви на п`ятий день після дня голосування та апеляційної скарги на шістнадцятий день після дня голосування не є неправомірною.
Суд має право зобов`язати внести відомості до ЄРДР орган досудового розслідування лише у випадку, коли є достатні підстави вважати, що наявні об`єктивні факти вчинення кримінального правопорушення, і лише встановивши ці факти, після зобов`язати правоохоронні органи розпочати процес кримінального переслідування. Відомості у заяві № 3451/23 від 23.10.2019 не містять жодних фактів, які б вказували на наявність кримінальних правопорушень, зокрема корупційних, як наслідок у суду не має підстав зобов`язати НАБУ внести ці відомості до ЄРДР.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях голови Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 та заступника керівника апарату Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення.
За наведених обставин у задоволенні скарги належить відмовити.
Керуючись ст. ст. 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (заява від 23 жовтня 2019 року вих. №3451/23).

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1