Номер провадження:1-кс/521/5739/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0003187 від 17.08.2018 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна, за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0003187 від 17.08.2018 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 289, ч.4 ст. 358 КК України.

Представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просила задовольнити клопотання, наводячи доводи на підтримку своєї позиції.
Представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання, наводячи доводи на підтримку своєї позиції.
Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.03.2019 року було накладено арешт на майно, а саме: на автомобіль «BMW-325», НОМЕР_1 та технічний паспорт так як вказане майно є предметом кримінального правопорушення та речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.
У своєму клопотанні адвокат ОСОБА_4 просить скасувати арешт з майна та повернути його ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що він є добросовісним покупцем автомобілю та його законним власником.
Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до матеріалів справи вбачається, що згідно висновку почеркознавчої експертизи №421-П від 21.01.2019 року, підпис від імені ОСОБА_8 у договорі комісії №3553/18/003338 від 06.02.2018 року, який був укладений між ОСОБА_8 та ТОВ «Бриз» в особі директора ОСОБА_9 , виконаний іншою особою.
Таким чином, на даний час є достатні підставі вважати, що невстановлена органом досудового розслідування особа незаконно заволоділа транспортним засобом ОСОБА_8 .
З огляду на вищевикладені обставини можливо зробити висновок, що автомобіль «BMW-325», НОМЕР_1 є предметом кримінального правопорушення та речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є речовим доказом та підпадає під критерії, передбачені ч.1 ст. 98 КПК України.
Крім того, у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

При цьому, у Рішенні ЄСПЛ «Серявін проти України» зазначено, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні ч.1 ст. 1 Першого Протоколу до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку втручання у мирне володіння майном державними органами було законним, так як арешт було накладено слідчим суддею за клопотанням органу досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що законність вказаного рішення була перевірена державними органами, зокрема слідчим суддею з чого вбачається, що втручання не було свавільним.

Щодо забезпечення "справедливого балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, то в даному випадку інтереси суспільства щодо здійснення досудового розслідування, де майно є речовим доказом, перевагає вимозі захисту основоположних прав конкретної особи в частині мирного володіння майном фізичної або юридичної особи.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що посилання адвоката ОСОБА_4 на те, що ОСОБА_7 є добросовісним покупцем автомобілю та його законним власником, не є тією обставиною, відповідно до якої необхідно скасувати арешт з майна, так як спочатку вказаним майном володіла ОСОБА_8 та факт незаконного заволодіння цим майном наразі перевіряється органом досудового розслідування.
З викладеного вбачається, що, в даному випадку, втручання органів влади у захищене право не суперечить загальній нормі, зазначеній у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, відповідно до клопотання та матеріалів клопотання не вбачається, що арешт за ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.03.2019 року було накладеного необґрунтовано або у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба та у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_7 , яке подано в його інтересах адвокатом ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1