Справа № 296/9714/19
УХВАЛА
Іменем України

02 жовтня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АРЕА» в особі директора ОСОБА_3 про зобов`язання повернути вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ТОВ «АРЕА» в особі директора ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про зобов`язання посадових осіб СУ ГУНП в Житомирській області повернути вилучене майно в ході обшуку, проведеного 20.09.2019 у повній відповідності переліку вилученого майна, що міститься в протоколі обшуку від 20.09.2019 його володільцю ТОВ «АРЕА».

В обґрунтування клопотання зазначила, що 20.09.2019 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.09.2019 у справі № 296/8751/19, на території земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0163, що розташована поблизу с. Краснопіль, Коростенського району проведено обшук та вилучено майно та інші речі, що належать ТОВ «АРЕА», що зазначено в протоколі обшуку від 20.09.2019. Посилаючись на те, що під час обшуку слідчим проведено незаконне вилучення майна ТОВ «АРЕА», котре ніяк не пов`язане з подією кримінального правопорушення у рамках кримінального провадження №0000829, яке до теперішнього часу не повернуто товариству, чим порушується його право законного володіння, користування, розпорядження даним майном та унеможливлюється нормальне функціонування товариства, заявник звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Підстави і порядок тимчасового вилучення майна та його припинення визначені нормами ст. 167-169 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, таке клопотання могло бути подане до слідчого, а у разі його не задоволення особа має право на звернення зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України.

Оскільки положення КПК України взагалі не регулюють питання щодо процесуального рішення, яке слід прийняти за клопотаннями, подання яких не передбачено кримінально-процесуальним законом, суд на підставі частини 6 статті 9 КПК України вважає за необхідне застосувати положення частини 2 статті 304 КПК України щодо повернення скарги.

Керуючись ст. ст. 242-244 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , подане в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АРЕА» в особі директора ОСОБА_3 про зобов`язання повернути вилучене майно - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1