Справа № 333/5246/19
Провадження №1-кс/333/2091/19
УХВАЛА

Іменем України
10 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 .Ею, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадження № 0002272 від 09 липня 2019 року та додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середньо - технічна, холостого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрація відсутня, раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадження № 0002272 від 09 липня 2019 року.

Вимоги клопотання обґрунтовує наступним.

В провадженні Комунарського ВП Дніпровського ВП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під № 0002272 від 09 липня 2019 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше притягненим до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову скоїв аналогічний злочин за наступних обставин:

06 липня 2019 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на платформі залізничної станції «Запоріжжя-1» по пр. Соборному, 2 у м. Запоріжжя, помітивши через вікно купе провідників вагону № 9 потягу № 617618 сполученням «Запоріжжя-Одеса» спортивну сумку чорного кольору, упевнившись у тому, що його дії залишаться ніким не поміченими, за допомогою фізичної сили опустив рухому частину вікна, після чого проник усередину зазначеного купе.

Далі, знаходячись у приміщенні вказаного купе, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно викрав зазначену спортивну сумку чорного кольору, яка належала потерпілій ОСОБА_8 та не становить для останньої майнової цінності, всередині якої знаходилися: санітарна книжка на ім`я ОСОБА_8 ; посвідчення провідника на ім`я ОСОБА_8 ; грошові кошти у розмірі 600 гривень; банківська картка «Індустріалбанк» на ім`я ОСОБА_8 ; банківська картка «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_7 разом з викраденим майном покинув приміщення купе, при цьому, безпосередньо після вчиненого злочину, з банківської картки «Індустріалбанк» на ім`я ОСОБА_8 у банкоматі «Індустріалбанк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базарна, 11, здійснив три транзакції зі зняття грошових коштів на загальну суму 10000 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 було завдано майнову шкоду на загальну суму 10600 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше приміщення.
Вина ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, а саме: заявою про вчинений злочин від 05.05.2019; матеріалами допиту потерпілої ОСОБА_8 від 09.07.2019; роздруківкою щодо руху грошових коштів на банківській картці АКБ «Індустріалбанк», що належить ОСОБА_8 ; речовим доказом СД-Р диском із фотознімками з бакномату «Індустріалбанк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Базарна, 11, на яких зафіксовано факт крадіжки грошових коштів з банківської картки ОСОБА_8 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 своїми діями вчинив злочин, що відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.

Згідно відомостей про судимість ОСОБА_7 встановлено, що хоча останній і є несудимим, проте 14 травня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя було направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, який, наразі, перебуває на розгляді суду.

Крім того, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, на життя заробляє випадковими заробітками, що свідчить про те, що єдиним джерелом доходів у нього є протиправна діяльність.

Отже, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого. Враховуючи характер вчиненого злочину, відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного, відсутність стійких соціальних зв`язків, є ризик того, що останній буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також може вчинити нове кримінальне правопорушення;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з матеріалів кримінального провадження, а також враховуючи особистість підозрюваного, який має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , слідство вважає, що доцільним запобіжним заходом по відношенню до ОСОБА_7 буде запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним покладення на підозрюваного ОСОБА_7 наступних, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам поліції профілактичного нагляду за ОСОБА_7 задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для ОВС можливості виклику ОСОБА_7 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.

У судовому засіданні слідчий дав пояснення, аналогічні викладеним у клопотання, підтримав його та просив задовольнити.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважає мету та підстави застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_7 не заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак просив застосувати до нього не цілодобовий домашній арешт, оскільки він неофіційно працює вантажником на ринку з 02-00 години ночі до 14-00 години дня і це є його заробітком.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 проти вказаного клопотання заперечував, просила обрати запобіжний захід особисте зобов`язання.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та наявність підстав для задоволення клопотання.

Підставою застосування запобіжного заходу є також, згідно клопотання слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом, статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є домашній арешт.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

09 липня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002272 внесені відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

09 вересня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджено належними та вагомими доказами: даними, встановленими з Витягу ЄРДР, даними, встановленими з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується; даними, встановленими з протоколу допиту потерпілого від 09.07.2019 року, даними, встановленими з банківського рахунку, даними, встановленими з заяви, даними, встановленими з протоколу огляду предмету від 06 вересня 2019 року, повідомлення про підозру, даними, встановленими з довідки та заяви анкеті.

Ризики, передбачені в ст. 177 КПК України, доведені, так як підозрюваний скоїв тяжкий злочин (ч. 3 ст. 185 КК України), 09 вересня 2019 року йому повідомлено про підозру, а тому останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення.

Вирішуючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики Європейського суду, викладеної у рішенні «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року небезпеку переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправдуванням для тримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні зв`язки».
Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду від 26.06.1991 року у справі «Летелье проти Франції», згідно якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.
Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.
Враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється; даних про його особу; зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; з метою запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення; а також, зважаючи на доведеність наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України; що обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки не є доцільним, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак не цілодобового, а з 15-00 години дня до 01-00 години ночі.

Керуючись ст.ст. 131,132, 176-179, 181, 193-196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадження № 0002272 від 09 липня 2019 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0002272 від 09 липня 2019 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з15-00 години дня до 01-00 години ночі.

ЗаборонитиОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 з15-00 години дня до 01-00 години ночі.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
Контроль за виконанням ухвали покласти на Комунарський ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Строк дії ухвали 60 діб.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя
Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1