Справа № 629/1811/17
Номер провадження 1-кп/629/38/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а:

В провадженні суду знаходиться дане кримінальне провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку раніше обраного запобіжного заходу тримання під вартою, вказуючи на існування ризиків, які послужили причиною обрання даного запобіжного заходу, а саме, п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечували в повному обсязі, ОСОБА_6 просив обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт, ОСОБА_7 вважав недоцільним застосування до нього будь-якого запобіжного заходу. ОСОБА_6 зазначив, що в нього погіршився стан здоров`я, він став страждати на головні болі, стала необхідною допомога лікаря стоматолога. ОСОБА_7 вказав, що під час знаходження під вартою його стан здоров`я погіршився. Обвинувачені повідомили, що будь-яких змін у їх сімейному, матеріальному, соціальному житті не відбулося.
Захисники обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 просили обрати у відношенні обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Суд вважає за можливим розглянути заявлені клопотання одночасно.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості особи (її характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , чи підстав для заміни запобіжного заходу, суд виходить з того, що існують обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не припинили існувати, а саме:
- можливість переховування від суду, оскільки ОСОБА_6 офіційно не працював, на обліку в центрі зайнятості не знаходився, заощаджень не має, достатньо стійких соціальних зв`язків не має, можливість самозабезпечення у нього відсутня, обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину.
Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , чи підстав для заміни запобіжного заходу, суд виходить з того, що існують обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не припинили існувати, а саме:
- можливість переховування від суду, оскільки ОСОБА_7 суспільно корисною працею не займався, на обліку в центрі зайнятості не знаходився, заощаджень не має, не одружений, достатньо стійких соціальних зв`язків не має, можливість самозабезпечення у нього відсутня, обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину.
Прокурором не доведено існування ризиків ,передбачених п.п. 2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченими та їх захисниками, проте в даному конкретному випадку суд доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених і виконання процесуальних рішень по справі.
Суд звертає увагу та те, що суду надано не було жодної медичної документації про те, що стан здоров`я обвинувачених погіршився, та є таким, що перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.
Таким чином, в суду немає підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, а тому є необхідним продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою без визначення розміру застави на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.
Керуючись ст. 372 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора задовольнити.
Клопотання обвинувачених, захисників обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без задоволення.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до 14 грудня 2019 року в умовах Державної установи "Харківський слідчий ізолятор".

Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 16 жовтня 2019 року.
Копію даної ухвали негайно вручити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисникам, направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3