Справа № 445/1854/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочів, Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 10 березня 2016 року, та угоду про визнання винуватості від 03 жовтня 2019 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, тимчасово не працюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 03 березня 2016 року, близько 19-20 години, перебуваючи у квартирі, яка належить ОСОБА_15 , за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів кулаками та ногами по тілу та в ділянку голови потерпілому ОСОБА_16 , який в цей час знаходився у кімнаті квартири та сидів на ліжку, після чого взявши дерев`яну палицю, наніс близько двох - трьох ударів в ділянку голови, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої черепно-мозкової травми у вигляді: крововиливів під тверду мозкову оболонку лівої півкулі головного мозку, під м`які мозкові оболонки та в тканину головного мозку; крововиливи в м`які тканини тім`яно-потиличної та лівої лобно-тім`яної ділянок голови; рани в тім`яній ділянці зліва; синці - в ділянці повік очей, на правій щоці в ділянці тіла нижньої щелепи справа; садна - в правій скроневій ділянці, в тім`яно-потиличній ділянці, на нижній повіці правого ока, на верхній губі; синці - на передній поверхні грудної клітки зліва в ділянці 2 ребра, на передній поверхні грудної клітки більше справа на рівні 6-7-8 ребер між правою середнє-ключичною та лівою білягрудинною лініями, на задній поверхні лівого передпліччя, на тильній поверхні лівої кисті, на переднє-зовнішній поверхні правого плеча в середнє-верхній третині, на передній поверхні колінних суглобів; садна - на задній поверхні лівого ліктьового суглоба, на задній поверхні правого ліктьового суглобу, на зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу, на задній поверхні правого променево-зап`ясного суглобу, на тильній поверхні правої та лівої кистей, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №16/2016 від 15.04.2016. Внаслідок спричинення тупої черепно-мозкової травми, яка по ознаці небезпеки для життя, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, 10.03.2016 о 17.30 в Золочівській центральній районній лікарні настала смерть потерпілого ОСОБА_16 .

Такі дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

В ході судового розгляду сторонами кримінального провадження подано угоду про визнання винуватості, укладену 03 жовтня 2019 року між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 за участі захисника ОСОБА_17 .

Відповідно до змісту укладеної угоди ОСОБА_7 визнає свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, зобов`язується надавати максимальне сприяння у проведенні судового розгляду щодо нього. Прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 121 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 1 (один) місяць.
При визначенні вказаної міри покарання, сторонами враховано ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психолога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, за станом здоров`я перебуває на обліку у лікарів, має двох батьків пенсіонерів, наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд, заслухавши думку обвинуваченого, захисника, прокурора, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, потерпілих, які не заперечували проти затвердження такої угоди, враховуючи вимоги КПК України, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За умовами ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який згідно із ст.12 КК України, є тяжким злочином, внаслідок якого заподіяно шкоду окремим особам.
Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 надали прокурору письмову згоду на укладення ним угоди з обвинуваченим про визнання винуватості, що підтверджується їх відповідними заявами. Дана обставина підтверджена ним і в ході судового розгляду, проти затвердження угоди про визнання винуватості потерпілі не заперечували.
Судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді позбавлення волі, передбачена санкцією ч.2 ст.121 КК України, на яке обвинувачений погоджується, обрано з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявна письмова згода потерпілих на укладення даної угоди, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, наслідки укладення та затвердження угоди, якими є обмеження його права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, обвинуваченому зрозумілі. Після наданих судом роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Судом встановлено, що згідно характеристики, обвинувачений характеризується позитивно, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених ч.7 ст.474 КПК України.
За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою суд вважає необхідним до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 100, , 373, 374, 472, 475 КПК України, ст. 72, ч.2 ст.121 КК України, суд,
у х в а л и в :
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03.10.2019 між прокурором Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції ЗаконуУкраїни №838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахувати до строку відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 21 квітня 2016 року по дату вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Речові докази: шістнадцять дисків із відеозаписами, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000152; зрізи нігтьових пластин у ОСОБА_16 , два куски дерев`яної палиці (які упаковані в чорний поліетиленовий пакет, опечатаний биркою), зрізи нігтьових пластин у ОСОБА_18 , марлевий тампон зі змивом, два відрізки марлі із змивами рук у ОСОБА_16 фрагменти штукатурки двох зіскобів із стіни першої ділянки сходів на другий поверх та із другої ділянки сходів на другий поверх (які вилучені з під`їзду будинку, що розташований в АДРЕСА_3 ), що запаковані у паперові конверти та передані у камеру зберігання речових доказів Золочівського ВП ГУНП у Львівській області знищити; відрізок тканини з подушки, відрізок тканини з матраца, марлевий змив з килима, відрізок тканини в смужку жовтого, червоного, зеленого кольорів, відрізок тканини з світло-сірого кольору з візерунками квітів, марлевий тампон із змивами з вимикача кухні, два зіскоби з РБК із стіни кімнати № 2, марлеві тампони із змивами з дверей у коридорі, змиви з килима, які вилучені з квартири, що розташована в АДРЕСА_4 , що запаковані в паперові конверти та передані у камеру зберігання речових доказів Золочівського ВП ГУНП у Львівській області знищити; куртку шкіряну чорного кольору, світер синього кольору, джинси чорного кольору, шапку чорного кольору з написом «Nord», пару шкіряних туфель чорного кольору, які знаходяться в поліетиленовому пакеті опечатаному биркою та передані у камеру зберігання речових доказів Золочівського ВП ГУНП у Львівській області знищити; светр темно-синього кольору, джинси світло-синього кольорів, пару шкіряних черевиків чорного кольору, які знаходяться в поліетиленовому пакеті опечатаному биркою та передані у камеру зберігання речових доказів Золочівського ВП ГУНП у Львівській області повернути власнику ОСОБА_19 ; шкіряну куртку чорного кольору, світер чорного кольору, штани чорного кольору, шкіряні черевики чорного кольору, які знаходяться в поліетиленовому пакеті опечатаному биркою та передані у камеру зберігання речових доказів Золочівського ВП ГУНП у Львівській області повернути власнику ОСОБА_20 ; пару черевиків із замші чорного кольору, яка знаходиться в поліетиленовому пакеті опечатаному биркою; куртку з чорної синтетичної тканини, яка знаходиться в паперовій коробці, упакованій в прозорий поліетиленовий пакет синього кольору опечатаному биркою; спортивну кофту чорного кольору із вставками білого кольору, яка знаходиться в паперовій коробці, упакованій в прозорий поліетиленовий пакет синього кольору опечатаному биркою, що передані у камеру зберігання речових доказів Золочівського ВП ГУНП у Львівській області знищити; дерев`яне крісло, яке упаковане в паперову коробку із биркою та підписами, передане у камеру зберігання речових доказів Золочівського ВП ГУНП у Львівській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1