Справа № 211/2809/19
Провадження № 1-кп/211/499/19
У Х В А Л А

02 грудня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали кримінальних проваджень № 0000248, № 000721 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 121 ч 1, 185 ч 2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходяться вищевказані кримінальні провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 .

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні заявили клопотання про зміну відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи , що ризики зазначені в ухвалі суду про обрання запобіжного заходу відсутні та має постійне місце проживання та реєстрації. Власник житла за адресою : АДРЕСА_1 ОСОБА_7 не заперечує проти проживання ОСОБА_5 в його помешканні. Просить визначити місцем за яким визначити домашній арешт АДРЕСА_1 у нічний час з 22-00 год. до 06-00 год.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання , вважає, що відсутні підстави та заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 днів, посилаючись , що ризики не змінилися, свідки не допитані.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просить задовільнити клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, а у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відмовити.

Від потерпілого ОСОБА_8 надійшла письмова заява від 02 12 2019 року в якій він просить змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_5 . Крім того, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні 20 08 2019 року не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про зміну міри запобіжного заходу.
Власник житла, де зареєстрований ОСОБА_5 . ОСОБА_7 в судовому засіданні 02 12 2019 року не заперечував проти проживання у квартирі обвинуваченого .
Вислухавши учасників судового провадження дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задоволенню не підлягає , підлягає задоволенню клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу виходячи із наступного.
Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку , встановленому законом.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини-обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з положенням ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена даною статтею.
Підставою обрання та продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою стало тяжкість кримінального правопорушення у вчинені якого він обвинувачується, офіційно не працює, не одружений, після вчинення на території Республіки Польща злочину покинув територію країни, приїхавши в Україну .
В судовому засіданні прокурором не було в повній мірі доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та не може бути застосовано до обвинуваченого.
На даний час в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, реєстрації , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 ( квартира належить ОСОБА_7 відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ) , який в судовому засіданні не заперечував проти мешкання ОСОБА_5 у його квартирі.

ОСОБА_5 вже тривалий час перебуває під вартою ( з 18 05 2019 року ) , свідки в судове засідання не з`являються, прокурор не забезпечує їх явку, а крім того свідки можуть перебувати на заробітках в Республіці Польща, зважаючи на те , що кримінальне правопорушення було вчинене на території Республіки Польща, де свідки і перебували. Суд ухвалою від 22 10 2019 року витребував інформацію від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про перетин Державного кордону свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .. Відповідь на даний час не надійшла до суду. Відповідно до матеріалів кримінального провадження свідки були допитані польською стороною і анкетні дані, адреси мешкання чи реєстрації свідків вказані не повно, що унеможливлює їх виклик до суду та допит в короткі терміни, а на їх допиті наполягає обвинувачений та його захисник.
Доказів того , що він буде переховуватися від суду прокурором не надано. Тяжкість пред`явленого звинувачення сама по собі не може слугувати виправданням та обґрунтуванням тривалого періоду утримання особи під вартою. Свідки до суду не з`являються , виклик їх не можливий через відсутність адрес, відповідь про перетин кордону ще не надійшла, що призводить до тривалого перебування обвинуваченого під вартою. Потерпілі допитані, вину ОСОБА_5 визнає частково. Дійсно покинув територію Польші, однак повернувся до м. Кривого Рогу.
Ризики, передбачені ст. 177 КПК України відпали, тому суд приходить до висновку про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, ч.1 ст.331, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу, обрану під час досудового розслідування із тримання під вартою на домашній арешт строком на 60 днів , починаючи з 02 грудня 2019 року по 30 січня 2020 року включно, звільнивши останнього з-під варти в залі суду негайно.
Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покидати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 щодня з 22-00 год. до 00-00 год. та з 00-00 год до 06-00 год. без дозволу суду строком до 30 січня 2020 року .
Покласти на ОСОБА_5 обов`язок: прибувати до суду у визначений час, не покидати житло за вищевказаною адресою без дозволу суду.
Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 передати для виконання Довгинцівському ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що працівники Довгинцівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло ОСОБА_5 , вимагати надати усні чи письмові пояснення по питаннях, які пов`язані з виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районий суд м. Кривого Рогу протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1