Справа №1008/2963/12 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11/824/62/2019 Суддя-доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2019року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарях: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
за участю прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підсудного: ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляцією прокурора на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2019 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, з вищою юридичною освітою, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано невинним та виправдано за недоведеністю його участі у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Органами досудового слідства,підсудний ОСОБА_9 , згідно з постановою про зміну обвинувачення в суді від 29.05.2014 року, обвинувачується в тому, що 6 травня 2011 року на підставі наказу № 194-«О» Державної податкової адміністрації в Київській області,був призначений на посаду оперуповноваженого сектору податкової міліції по обслуговуванню Таращанського та Рокитнянського районів головного відділу податкової міліції Білоцерківської ОДПІ Київської області.
Наказами ДПА України від 01.06.2011 року № 779-«О» підсудному ОСОБА_9 було присвоєно спеціальне звання «лейтенанта податкової міліції» та Управління СБ України в Київській області від 12.09.2011 року № 154-«Д» надано допуск до державної таємниці за формою № 2.
Посадовою інструкцією оперуповноваженого сектору податкової міліції по обслуговуванню Таращанського та Рокитнянського районів ГВПМ Білоцерківської ОДПІ підсудного ОСОБА_9 (на далі «інструкція»), яким визначені його обов`язки та з якою він був ознайомлений 10.05.2011 року, визначено, що у своїй практичній діяльності вказана посадова особа керується Конституцією України, Податковим кодексом України, Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, Законами України «Про державну податкову службу в Україні», «Про міліцію», «Про оперативно-розшукову діяльність» та іншими нормативними актами, що регламентують роботу підрозділів податкової міліції.
Відповідно до положень п.3 Інструкції, підсудний повинен повсякденно виконувати поставлені перед ним завдання щодо:
- проведення заходів, направлених на упередження та руйнування схем ухилення від оподаткування, з метою залучення до оподаткування коштів з тіньового сектора економіки;
- проведення заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження суб`єктів господарювання, що ухиляються від сплати податків;
- здійснення згідно з вимогами Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» оперативно-розшукових заходів, направлених на виявлення та розкриття злочинів у сфері оподаткування;
- здійснення заходів, у тому числі і оперативно-розшукового характеру, спрямованих на виявлення і припинення фактів незаконного відшкодування податку на додану вартість, штучного формування податкового кредиту, мінімізації податкових зобов`язань по даному виду податку;
- виявлення та документування операцій маскування доходів кримінального походження, розслідування фінансово-господарської діяльності суб`єктів, що здійснюють фінансові операції, операції з майном і майновими правами сумнівного походження;
- співпраці з слідчими підрозділами податкової міліції, прокуратури та інших правоохоронних органів з питань розслідування кримінальних справ.
Таким чином, підсудний ОСОБА_9 , виходячи з обсягу наявних прав і обов`язків, постійно здійснював функції представника влади, тобто, відповідно до примітки 1 ст.364 КК України, був службовою особою.
У жовтні 2011 року підсудний ОСОБА_9 , представившись працівником податкової міліції, звернувся до начальника залізничної станції «Рокитне» відокремленого підрозділу «Козятинська дирекція залізничних перевезень» Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» ОСОБА_11 з усною вимогою надати інформацію щодо кількості вагонів з цементом, що надійшли протягом 2011 року до вказаної залізничної станції.
Отримавши копії аркушів книги обліку вантажних вагонів, що прибували до залізничної станції «Рокитне» протягом 2011 року, підсудний ОСОБА_9 в усному порядку отримав у ОСОБА_11 відомості про те, що вагони з цементом приймалися менеджером ТОВ «Стінком» ОСОБА_12 .
Провівши підрахунки, підсудний прийшов до висновку, що ОСОБА_12 протягом 2011 року отримав цементу на суму близько 5 млн. грн., з яких зазначене підприємство було зобов`язане сплатити до Державного бюджету України податки на суму близько 1,2 млн. грн.
Вважаючи такі відомості достатніми для порушення кримінальної справи за фактом ухилення службовими особами ТОВ «Стінком» та ОСОБА_12 від сплати податків при продажу цементу, підсудний ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, вирішив використати займану ним посаду для особистого збагачення шляхом отримання хабара.
14 листопада 2011 року підсудний ОСОБА_9 зателефонував до ОСОБА_12 і зустрівся з ним в автомобілі останнього марки «Mazda CX-9», державний № НОМЕР_1 , на вул. Вокзальна у смт. Рокитне.

В ході зустрічі підсудний повідомив останньому, що ним зібрані матеріали щодо ухилення ОСОБА_12 і ТОВ «Стінком» від сплати податків під час реалізації цементу і висловив погрозу про те, що ним та його керівництвом буде вжито заходів про припинення його діяльності на території Рокитнянського району та порушення щодо нього і службових осіб ТОВ «Стінком» кримінальної справи за фактом ухилення від сплати податків.
При цьому підсудний зазначив, що він та його керівництво не вживатимуть жодних вказаних заходів у випадку отримання від ОСОБА_12 «винагороди», визначив її в розмірі 100 000 грн.
Таким чином, ОСОБА_9 умисно створив умови для вимагання хабара, за яких ОСОБА_12 з метою запобігання негативних наслідків у вигляді порушення його прав, як менеджера ТОВ «Стінком», а також вказаного суб`єкта господарювання, зважаючи на бажання продовжувати господарську діяльність на території Рокитнянського району без протиправних перешкод з боку органів державної податкової служби, був вимушений погодитися на давання винагороду у виді коштів, тобто хабара.
В подальшому, під час зустрічі з ОСОБА_12 протягом 21 та 22 листопада 2011 року та заперечень останнього, щодо занадто великого розміру «винагороди», підсудний зменшив суму хабара до 60 000 грн. при цьому наполіг, щоб вказані грошові кошти ОСОБА_12 передав йому не пізніше 25 листопада 2011 року, у зв`язку з його від`їздом у відрядження до м. Харкова.
24 листопада 2011 року, ОСОБА_12 , розуміючи, що дії підсудного ОСОБА_9 з вимагання у нього хабара за не проведення перевірок і не порушення кримінальної справи є незаконними, з метою їх припинення звернувся з письмовою заявою до управління СБ України в Київській області.
В той же день, під час зустрічі, що відбулася в автомобілі ОСОБА_12 біля ресторану «Імперіал» у смт.Рокитне Київської області, ОСОБА_9 ще раз наголосив про те, що у випадку передачі йому ОСОБА_12 грошових коштів у розмірі 60 000 грн., він гарантує, що щодо ТОВ «Стінком» не будуть проводитися перевірки і вживатися заходи до порушення кримінальної справи.
25 листопада 2011 року близько 14 години підсудний ОСОБА_9 , перебуваючи у салоні автомобіля ОСОБА_12 напроти будинку 10 по вул.Ентузіастів у смт.Рокитне одержав від останнього шляхом вимагання, за не проведення оперативно-розшукових заходів, направлених на виявлення і розкриття злочину у сфері оподаткування, і не порушення кримінальної справи за фактом ухилення від сплати податків щодо ОСОБА_12 і службових осіб ТОВ «Стінком» при отриманні цементу на залізничній станції «Рокитне» Київської області та подальшому продажу, що він був повинен виконати за наявності відповідних підстав згідно вимог законодавства і посадової інструкції, хабар у вигляді грошових коштів в сумі 60 000 грн.
Відразу після отримання підсудним ОСОБА_9 хабара його злочинна діяльність була припинена працівниками СБУ.
Зазначені дії підсудного ОСОБА_9 , як оперуповноваженого сектору податкової міліції по обслуговуванню Таращанського та Рокитнянського районів головного відділу податкової міліції Білоцерківської ОДПІ ДПА в Київській області, органом досудового слідства кваліфіковані, як вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме: одержання службовою особою у будь-якому вигляді хабара у значному розмірі за невиконання в інтересах того, хто дає хабар, дій з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням хабара.
В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме одержання службовою особою у будь-якому вигляді хабара у значному розмірі за невиконання в інтересах того, хто дає хабар, дій з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням хабара та призначити йому покарання за ч.3 ст.368 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на строк три роки та з конфіскацією майна. На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_9 спеціального звання лейтенанта податкової поліції. Також просить дослідити ряд доказів, зазначених в апеляційній скарзі.
Вважає, вказаний вирок незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з однобічністю та неповнотою судового слідства, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням кримінального закону, істотним порушенням кримінально-процесуального закону.

Вказує, що судом першої інстанції попри дослідження протоколів допиту та додаткового допиту ОСОБА_12 у вироку йому оцінка не надана а також протиріччя, які на думку суду були встановлені під час судового розгляду в рішенні суду не усунуто.
Крім того, суд наводить в своєму рішенні різні показання ОСОБА_12 , які суперечить між собою, так як в показаннях свідка викладених попередньо в рішенні містяться відомості, що підтверджують факт передачі ним грошових коштів ОСОБА_13 , що свідчить про однобічність і неповноту судового слідства.
Зазначає, що суд не взяв до уваги вказані докази, які могли істотно вплинути на його висновки також вказані факти викладені в рішенні суду ставлять під сумнів невинність виправданого. Зокрема, з усіх перелічених судом доказів надається оцінка лише протоколу огляду та висновку експерта № 19/13-05 від 28.02.2012 року, а інші докази, які свідчать про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину до уваги не беруться та належна оцінка їм не надається, що ставить під сумнів об`єктивність суду і суперечить вимогам ст.ст. 334, 369 КПК України (в редакції 1960), так як мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення відсутні та докази могли істотно вплинути на висновки суду.
Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що мотиви викладені в рішенні суду щодо спростування стверджень заявника про отримання підсудним ОСОБА_9 від нього коштів протоколом огляду від 25.11.2011 року та протоколом перегляду відеозапису від 26.11.2011 року (т.1 а.с.108-112) є не об`єктивними, упередженими та не відповідають дійсності.
Навпаки вказаний протокол разом з відеозаписом, які були досліджені в суді підтверджують факт отримання ОСОБА_9 грошових коштів (номери та серії купюр яких зазначені у протоколі), які виявлені в автомобілі ОСОБА_12 «Мазда» СХ-9 д.н.з. НОМЕР_1 , в якому на момент затримання перебував підсудний ОСОБА_9 , отже висновки суду не відповідають, викладеним у вироку, фактичним обставинам справи.
Крім того, суд досліджуючи висновок експерта №728ВКД від 26.12.2011 року (т.4 а.с.228-234), протокол огляду від 16.01.2012 року (т.3 а.с. 175-177), висновок експерта №1742/х від 14.12.2011 року (т.4 а.с.208-222), допит в судовому засідання експерта ОСОБА_14 , вважає за можливе визнати висновок експерта ОСОБА_14 та речовий доказ - грошові кошті в сумі 60000 гри., недопустимими, оскільки обставини пакування працівниками досудового розслідування ватних тампонів зі змивами з рук затриманого під час судового розгляду справи не встановлені.
Також зазначає, що з усіх перелічених судом доказів надається оцінка лише висновку експерта ОСОБА_14 №1742/х від 14.12.2011 року (т.4 а.с.208-222), а інші докази, які свідчать про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину до уваги не беруться та належна оцінка їм не надається, що ставить під сумнів об`єктивність суду і суперечить вимогам статті 334 КПК України (в редакції 1960), так як мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення відсутні. Однак, вказана думка суду спростовується матеріалами справи протоколом огляду від 25.11.2011 року та протоколом перегляду відеозапису від 26.11.2011 року(т.1 а.с.108-112).
Зазначає, що судом в ході судового розгляду не надано належної оцінки вказаним доказам, що підтверджують вину ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що вказує на однобічність та неповноту судового слідства.
На думку апелянта, факт вчинення ОСОБА_9 саме злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою у будь-якому вигляді хабара у значному розмірі за невиконання в інтересах того, хто дає хабар, дій з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням хабара, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування та перевірними у ході судового розгляду доказами.
В змінах до апеляції прокурор просив вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.01.2019 щодо ОСОБА_9 скасувати та повернути справу на новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
В запереченнях на апеляцію прокурора, засуджений ОСОБА_9 просить залишити апеляцію прокурора без задоволення. Вказує, що вона є безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню. Крім того, зазначає, що прокурор в апеляції посилається на ряд письмових та речових доказів, які є незаконними, отримані з порушенням його прав.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку поданої ним апеляції зі змінами, підсудного та його захисника, які вважають вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши докази, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 323 КПК України, вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається із матеріалів справи даних вимог закону при ухваленні виправдувального вироку суд першої інстанції не дотримався, передчасно прийняв рішення про виправдання ОСОБА_9 .
Структура мотивувальної частини виправдувального вироку регламентована ст.334 КПК України.
Зі змісту вказаної статті вбачається, що у виправдувальному вироку не повинен залишитися недослідженим жоден доказ, на якому ґрунтувалося обвинувачення.
Крім того, у мотивувальній частині виправдувального вироку належить викласти результати дослідження, аналізу і оцінки доказів, як тих, що були зібрані під час досудового розслідування, так і поданих в судовому засіданні.
Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.324 КПК України.
Між тим, на думку колегії суддів, судом першої інстанції не було дотримано вказаних вимог закону.

При ухваленні вироку судом було допущено невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Виправдовуючи ОСОБА_9 за недоведеністю його участі у вчиненні зазначених злочинів суд першої інстанції послався на те, що стороною обвинувачення не доведено винуватість підсудного у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, сумнівний характер вчинення підсудним ОСОБА_9 інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом»

Згідно ч.4 ст. 327 КПК України (1960 року) виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 334 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене підсудному і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання підсудного з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

За змістом ст. ст. 65, 67, 323 КПК України (1960 року) доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: показаннями свідків, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, при винесені вироку судом першої інстанції не надано оцінки показам свідка ОСОБА_12 на досудовому слідстві. Судом першої інстанції при дослідженні протоколів допиту та додаткового допиту ОСОБА_12 у вироку оцінка не надана, а також протиріччя, які на думку суду були встановлені під час судового розгляду в рішенні суду не усунуто.

Також, судом не оцінені та не проаналізовані докази, а саме:
- лист Рокитнянської міжрайонної державної податкової інспекції в Київській області від 07.12.2011 року, відповідно до якого «ФОП ОСОБА_12 » зареєстрований в Рокитнянській МДПІ, як платник єдиного податку на 2011 року. Протягом 2011 року планові чи позапланові перевірки ОСОБА_12 не проводилися і в МДПІ відсутня інформація про можливі порушення ним діючого податкового законодавства (т.3 а.с.222);
- довідка № 01/1701/ від 04.01.2012 року про результати позапланової перевірки з питань достовірності визначення показників на спрощеній системі з 01.10.2008 року по 30.09.2011 року «ФОП ОСОБА_12 », відповідно до якої, в його діяльності порушень не виявлено (т.3 а.с.227-231);
- копія акту від 24.02.2012 року №85/23-10/3282940 про результати позапланової виїзної перевірки Державною податковою інспекцією у Печерському районі м.Києва ТОВ «Стінком» з питань дотримання податкового законодавства. У відповідності до вимог ст.78-3 Податкового кодексу України, ОСОБА_9 не мав права проводити перевірки суб`єктів підприємницької діяльності, в тому числі, які зареєстровані в інших регіонах (т.3 а.с.188-220);
- протокол відтворення обстановки й обставин події від 17.01.2012 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 показав як відбувалися події 25.11.2011 року, під час яких був затриманий ОСОБА_9 . Пояснював, що гроші він передав ОСОБА_9 , але останній їх не чіпав та не діставав, після чого, останнього відразу затримали працівники СБУ (т.2 а.с.199-205);
- висновок експерта № 728ВКД від 26.12.2011 року, відповідно до якого, надані на дослідження грошові знаки НБУ номіналом 200 грн., зразка 2007 року випуску, в кількості 300 штук, в сумі 60000 грн., відповідають аналогічним дійсним грошовим знакам, які знаходяться в офіційному обігу на території України, тобто виготовлені на підприємстві, що здійснює випуск грошових знаків та цінних паперів для України (т.4 а.с.228-234);
- протокол огляду від 16.01.2012 року, відповідно до якого було проведено огляд грошових коштів у сумі 60000 грн., номіналом 200 грн. кожна купюра, у кількості 300 штук, зразка 2007 року випуску, вилучених в ході огляду місця події 25.11.2011 року з автомобіля марки «Mazda CX-9», державний № НОМЕР_1 (т.3 а.с.175-177).
- заява ОСОБА_12 від 24.11.2011 року (т.1 а.с.12-13) на ім`я заступника начальника Управління СБ України в Київській області ОСОБА_15 про вчинення злочину ОСОБА_9 , в якій зазначено, що 14 листопада 2011 року ОСОБА_9 повідомив його про можливі протиправні дії у сфері господарювання, а саме фактів ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах ТОВ «Стінком», в частині фінансово-господарської діяльності, яку він, ОСОБА_12 , вів особисто. До заяви долучений диктофон з записом зазначених розмов.
- протокол огляду від 25.11.2011 року та протокол перегляду відеозапису від 26.11.2011 року (т.1 а.с.108-112), відповідно до яких оглядалась узбіччя вулиці Ентузіастів в смт.Рокитне, де знаходилась особа у жовто-блакитній куртці та чорних штанях. У протоколі зазначено, що особа, яка назвалася ОСОБА_16 ( це був ОСОБА_9 ) повідомив, що він сидів у автомобілі «Мазда» з ОСОБА_17 і йому намагалися передати грошові кошти, однак він від них відмовився. Кошти залишилися у автомобілі. Також, після пояснень ОСОБА_9 , останньому було запропоновано надати руки і при освітлені ультрафіолетовим опроміненням слідів люмінесцентної речовини не виявлено. Як зазначено у протоколі, картону коробку виявлено внизу перед переднім пасажирським сидінням. В картонній коробці виявлено 3 пачки грошових коштів номіналом 200 грн. При освітленні вказаних грошових коштів ультрафіолетовим опроміненням лише на декількох купюрах у пачках виявлений напис блакитного кольору «Хабар СБУ».
Суд не взяв до уваги, не проаналізував та не надав оцінки всій сукупності наявних у справі доказів, на яких базувалося пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення. При цьому суд не зазначив та не проаналізував в чому саме полягають ці суперечності та з якими доказами вони не узгоджуються;

Як вбачається із матеріалів справи вироком Васильківського міськрайонного суду від 04.09.2014 ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04.11.2014 скаргу прокурора залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.06.2015 ухвалу Апеляційного суду Київської області від 04.11.2014 скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12.08.2015 вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.09.2015 скасовано, а справу повернуто на новий апеляційний розгляд.
Зокрема, рішенням суду апеляційної інстанції зазначено, що у мотивувальній частині вироку Васильківського міськрайонного суду від 04.09.2014 зазначено обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_9 органом досудового слідства за ч. 3 ст. 368 КК України. Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним у вироку відсутнє. У зв`язку з цим перекваліфікація дій ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України в рамках обвинувачення, яке пред`явлено органом досудового слідства є сумнівним, оскільки судом у вироку тільки перераховані докази, проте оцінка їм належним чином не дана.
Однак, вимоги касаційного та апеляційного судів Васильківським міськрайонним судом виконано не було, що є порушенням ст. 368 КПК України (1960 року).
Згідно вимог ст. 368 КПК України (1960 року) однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 КПК України (1960 року), підставою для скасування вироку є однобічність або неповнота дізнання, досудового чи судового слідства.

Таким чином, оскільки вирок суду першої інстанції був постановлений без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, колегія суддів вважає, що він підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, усунути причини, які призвели до невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, належним чином у передбачений законом спосіб з`ясувати і перевірити обставини, які призвели до неповноти судового слідства, перевірити доводи апеляцій, в залежності від встановленого дати всім обставинам належну оцінку і прийняти по справі законне та обгрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 379 КПК України (1960 року) колегія суддів;-

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора задовольнити.
Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 січня 2019 року щодо ОСОБА_9 , за ч.3ст.368 КК України -скасувати, а кримінальну справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Головуючий:

Судді: