КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-кп/824/1658/2019 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2

Ухвала
Іменем України

05 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів судового

засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0000063 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року щодо обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Червона Слобода, Черкаської області, громадянина України, який має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 23.05.2013 року вироком Подільського районного суду м. Києва за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 04.11.2013 року вироком Голосіївського районного судом м. Києва за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; 15.10.2014 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; 24.02.2017 року звільнений з Бориспільської виправної колонії по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

В с т а н о в и л а :

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 вказано рахувати з 09.01.2019 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_6 , за попередньою змовою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна для реалізації власних цілей, 04.01.2018 приблизно о 12 годині 00 хвилин перебуваючи на території заводу «Буревісник», що по вул. Здолбунівська, 2, в м. Києві, на яку вони перелізли через паркан, з метою власного збагачення, пошкодили віконну раму одного з виробничих приміщень вказаного заводу, а саме приміщення № 28 та проникли до нього та проходячи по території вище вказаного Державного підприємства КДЗ «Буревісник», побачили виробниче приміщення №28 обладнане дерев`яним вікном, яке було зачинене, та вирішив проникнути до нього з метою відшукання та викрадення матеріальних цінностей.
У подальшому, ОСОБА_6 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, обшукавши вищевказане приміщення на наявність цінних речей, побачили майно а саме: два електричні двигуни ДОП 2-32-4 потужністю по 0,3 кіловати, вартістю 1200 гривень 00 копійок кожен (без ПДВ) та автоматичний електричний вимикач АВ4НВ вартістю 5800 гривень 00 копійок (без ПДВ) які належать Державному підприємству Київський Державний завод «Буревісник» та повантаживши його на металеву кришку капоту автомобіля, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали матеріального збитку Державному підприємству Київський Державний завод «Буревісник» на загальну суму 8200 гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікацію своїх дій, просить вирок змінити в частині призначеного покарання та пом`якшити йому покарання, застосувавши до нього положення ст. 75 КК України.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що він повністю визнає свою вину, щиро розкаюється та просить дати йому можливість виправитись.

На апеляційну скаргу обвинуваченого в.о. генерального директора ДП Київський завод «Буревісник» ОСОБА_8 подано заперечення.
В запереченнях в.о. генерального ДП Київський завод «Буревісник» директора ОСОБА_8 зазначає, що оскільки дії ОСОБА_6 були спрямовані на нанесення збитків державі в особі державного підприємства, то він заперечує проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року залишити без змін, при цьому, апеляційний розгляд провести у відсутність представника заводу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам провадження та ніким із учасників судового провадження не оспорюється, а тому й не перевіряється колегією суддів, виходячи з положень ч. 1 ст. 404 КПК України.
З огляду на фактичні обставини, встановлені судом, та доведеність винуватості, вірною є і кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України.
Будь яких істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку в цій частині колегія суддів не вбачає.
Що стосується доводів обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого внаслідок тяжкості, то колегія суддів приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Положення ст. 50 КК України визначають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження при виборі заходу примусу і порядку його відбування ОСОБА_6 разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, суд врахував дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі статтей 66-67 КК України, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
Зокрема, суд при призначенні ОСОБА_6 покарання врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, за класифікацією відноситься до тяжкого злочину, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі. Враховані судом і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів, і після звільнення 24.02.2017 року з виправної колонії, через нетривалий час знову вчинив новий умисний, корисливий злочин. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, суд врахував і ті обставини, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі.

З урахуванням викладеного, суд, на думку колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 3 ст. 185 КК України, проте, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання, в розмірі, що наближений до мінімальної межі санкції вказаного Закону про кримінальну відповідальність.
Будь - яких обставин чи даних про особу, які давали б суду підстави дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без відбування покарання, обвинуваченим в апеляційній скарзі не вказано, не встановлено їх і під час апеляційного розгляду, а тому апеляційна скарга обвинуваченого, в якій ставилось питання про зміну вироку, шляхом застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання ним копії ухвали.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4