Справа № 569/3598/19
УХВАЛА

02 вересня 2019 року
м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, не одруженого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Рівненського міського суду надійшло клопотання слідчого Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного щодо ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 13 серпня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Так, 18 лютого 2019 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщення КЗ «Рівненський міський палац культури» Рівненської міської ради, що по вул. Гагаріна, 6, в м. Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою власного збагачення, шляхом підбору кодового замка незаконно проник до підсобного приміщення, звідки таємно викрав ноутбук марки «HP Envy M7-K211» вартістю 12 166,67 грн. та цифрову екшн камеру марки «Go Pro HERO4 Silver» вартістю 4 343,33 грн., чим завдав КЗ «Рівненський міський палац культури» Рівненської міської ради майнової шкоди у розмірі 16 510,00 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 11 липня 2019 року, о 01 год. 10 хв. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом пошкодження пластикового вікна незаконно проник до ресторану «Меланж», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_8 , звідки з каси ресторану таємно викрав належні потерпілому грошові кошти в сумі 35 235 гривень, чим завдав ОСОБА_8 майнової шкоди у вказаному розмірі.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватись від органу досудового слідства або суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, та іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

Вказує, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, 28.02.2018 року до Рівненського міського суду вже скеровано для розгляду по суті обвинувальний акт за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, який на даний час перебуває на розгляді.

Окрім того, ОСОБА_5 не працевлаштований, коштів на утримання не має, не одружений, дітей не має, стримуючі фактори в останнього відсутні.

На неодноразові виклики до слідчого не з"являвся, телефон певний період часу був вимкнений, що свідчить про реальну можливість останнього уникнути кримінальної відповідальності та переховуватись від слідства.

В судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_5 до слідчого не з"являється, виклики ігнорує. В КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні з 09.08.2019 року по 16.08.2019 та самовільно покинув заклад. Вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий в судовому засіданні доводи клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з можливістю відвідувати медичний заклад. Вказали, що ОСОБА_5 має незадовільний стан здоров"я та потребує лікування. Виклики слідчого ОСОБА_5 не ігнорував, повісток останній не отримував та від кримінальної відповідальності не ухиляється і такого наміру не має.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Рівненським відділом поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001034 від 19.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-Чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-Чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-Чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може обґрунтовуватися виключно тяжкістю висунутого обвинувачення чи підозри.

Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які вказують на імовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Отже, слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Керуючись наведеним, слідчий суддя враховує суспільну небезпеку інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, а саме те, що останній неодружений, утриманців немає, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, постійного джерела доходу не має.

При цьому слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 , будучи 23.06.2017 засудженим вироком Рівненського міського суду Рівненської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, 18.09.2018 звільнений від відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення і перевиховання не став, та знову вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності.

28.02.2018 до Рівненського міського суду відповідно до вимог ст.291 КПК України скеровано для розгляду по суті обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, який на даний час перебуває на розгляді.

Окрім того, як встановлено судом при дослідженні документів, а саме рапорту о/у ВКП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області від 01.09.2019 року ОСОБА_9 , підозрюваний ОСОБА_5 відсутній за місцем проживання, на виклики до слідчого не з`являвся, має намір виїхати за межі України.

В період з 09.08.2019 року по 16.08.2019 року ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня», де в подальшому самовільно залишив її. Був виписаний за порушення лікарняному режиму.

Отже, слідчий суддя доходить висновку, що докази та обставини на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може уникати явки до слідчого та суду, вчинити нові кримінальні правопорушення.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч. 3 ст.185 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, його вік, майновий та сімейний стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, а тому вважає доцільним та співмірним визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений до 31 жовтня 2019 року, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 184, 193-194,196,205,309,369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Рівненського ВП ГУ Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, не одруженого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту постановлення ухвали, а саме з 02 вересня 2019 року.

Визначити строк дії ухвали до 31 жовтня 2019 року.

Одночасно визначити розмір застави у межах 80 прожиткових мінімумів, що становить 160 560 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030200, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 6001 Код класифікації доходів бюджету: 22030200.

Підозрюваний ОСОБА_5 , або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 31 жовтня 2019 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1