Постанова

14 серпня 2019 року

м. Київ
Справа № 1/760/64/14
провадження № 51-3970ск19
Суддя Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 22 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
В силу ч. 2 ст. 387 КПК України 1960 року зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 350 цього Кодексу.
Проте наведених вимог процесуального закону ОСОБА_2 не дотримано.
Так, відповідно до вказаної норми закону, в касаційній скарзі зазначається вказівка на те, в чому саме полягає незаконність судових рішень та доводи на її обґрунтування.
Відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року, підставами для скасування або зміни вироку та ухвали касаційним судом є лише істотне порушення кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону чи невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.
Зазначених вимог ОСОБА_2 не дотримався та в касаційній скарзі не зазначив, які саме норми кримінального чи кримінально-процесуального закону були порушені судами, що можуть потягнути за собою безумовну зміну чи скасування судових рішень.
У своїй касаційній скарзі ОСОБА_2 покликається на порушення порядку проведення досудового слідства, однобічність та неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам справи, просить дати іншу оцінку доказам у кримінальній справі ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що відповідно до ст. 367 КПК України 1960 року є підставами для скасування або зміни вироку при перегляді справи судом апеляційної інстанції та, водночас, згідно зі ст. 398 цього Кодексу не є підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному порядку. При цьому конкретних порушень, що згідно ст. 398 КПК України 1960 року є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції, не наводить.
Оскільки касаційний суд відповідно до правил ст. 395 КПК України 1960 року перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень в тій частині, в якій вони були оскаржені, відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання вимог ст. 350 вказаного Кодексу перешкоджає вирішенню питання про витребування справи.
Отже, лише за умови усунення ОСОБА_2 зазначених недоліків та повторного звернення ним зі скаргою у межах строку, визначеного ст. 386 КПК України 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови, справа може бути витребувана для перевірки в касаційному порядку.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 388 КПК України 1960 року, п. 15 розділу ХІ Перехідних положень до КПК України від 13.04.2012 року, суддя
ухвалив:
Відмовити ОСОБА_2 у витребуванні кримінальної справи за його касаційною скаргою на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 22 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року щодо щодо нього для перевірки в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1