Номер провадження: 11-кп/813/1736/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого: судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.09.2019 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у кримінальному провадженні №0001535 внесеному до ЄРДР 29.06.2019 року,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
19.09.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001535 внесеному до ЄРДР 29.06.2019 року, щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.09.2019 року вказаний обвинувальний акт був повернутий прокурору для усунення недоліків. Суд мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт всупереч вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України не містить анкетних відомостей жодного потерпілого, а реєстр матеріалів не містить інформації щодо вжиття заходів для встановлення родичів потерпілого або їх представника.
Крім того зазначеною ухвалою за клопотанням прокурора застосовано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області (№ 21) терміном на 60 діб, тобто до 24.11.2019 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На дану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає ухвалу в частині повернення обвинувального акту незаконною у зв`язку з істотними порушеннями судом вимог КПК України.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає наступне:

- судом не взято до уваги те, що потерпілий у вказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_11 , отримав в результаті злочинних дій ОСОБА_12 тілесні ушкодження від яких помер, а його батьки знаходяться в Королівстві Марокко, та у зв`язку з важким матеріальним становищем не мають змоги приїхати до України або залучити адвоката для здійснення їх представництва.

- листування з приводу вжиття заходів щодо залучення близьких родичів померлого в якості потерпілих не здійснюється у формі процесуальних дій та не оформлюється у формі процесуальних рішень, а тому і не може бути відображеним в реєстрі матеріалів.

На підставі зазначеного, просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.09.2019 року в частині повернення обвинувального акту скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції у новому складі суду.

Крім того до початку розгляду справи по суті від прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_13 надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , яке мотивоване наявністю обґрунтованого обвинувачення у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявністю ризиків, передбачених п.п.1 та 5 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому, на думку прокурора, існує ризик переховування обвинуваченого від суду та впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Крім того, прокурор зазначає, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, оскільки на території міста Одеси не зареєстрований, не одружений, не працевлаштований, притягується до кримінальної відповідальності за скоєння інших злочинів.
Враховуючи наведене, просить клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.
Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Стосовно заявленого клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , прокурор пояснив, що на даний час наявні заявлені у клопотанні ризики того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, просив клопотання задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи це наявністю у обвинуваченого місця проживання в м.Одесі, перебування його у фактичних шлюбних відносинах а також з урахуванням проведеного допиту свідків. Вважали, що достатнім запобіжним заходом буде цілодобовий домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Оскільки ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 25.09.2019 року в частині застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу ніким не оскаржена, апеляційний суд не перевіряє ухвалу в цій частині.
Частиною першою ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Аналіз змісту обвинувального акту показав, що він містить анкетні відомості обвинуваченого,виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості.

Відповідно до ч.6 ст. 55 КПК України якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Суд першої інстанції безпідставно зазначив в ухвалі, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки не містить анкетні відомості жодного потерпілого, адже відсутність у кримінальному провадженні потерпілого (потерпілих), вмотивована тим, що потерпілий у вказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_11 , отримав в результаті злочинних дій ОСОБА_12 тілесні ушкодження від яких помер, а його батьки знаходяться в Королівстві Марокко, та у зв`язку з важким матеріальним становищем під час досудового слідства не мали змоги приїхати до України або залучити адвоката для здійснення їх представництва.

Заяву відповідно до ч.6 ст. 55 КПК України про залучення до провадження як потерпілого жодна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї ОСОБА_11 на день направлення обвинувального акту до суду не подала.
До того ж, суд першої інстанції має передбачену законом можливість залучити до судового розгляду потерпілих, у разі, якщо такі з`являться та звернуться з відповідною заявою.

Також колегія суддів вважає безпідставним посилання районного суду на те, що із реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, що орган досудового розслідування вживав заходи щодо залучення близьких родичів померлого чи членів його сім`ї в якості потерпілих та не забезпечив реалізацію їхніх права, передбачених ст. 55,56 КПК України, оскільки відповідно до ч.2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування. Разом з тим, листування з приводу вжиття заходів щодо залучення близьких родичів померлого чи членів його сім`ї в якості потерпілих не здійснюється у формі процесуальної дії та не оформлюється у формі процесуальних рішень, а тому не підлягає відображенню в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.

Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про його повернення прокурору, підлягає скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , апеляційний суд дійшов до таких висновків.

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 утримувався під вартою в Одеському слідчому ізоляторі, строк дії запобіжного заходу до 24.11.2019 року.

Повернення обвинуваченого під контроль суду першої інстанції триватиме певний період часу, який потребує правового визначення його місця перебування.

Згідно ч.3. ст. 297 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором ризики того, що обвинувачений може здійснити спроби переховування від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, притягується до кримінальної відповідальності за скоєння іншого кримінального правопорушення, не має міцних соціальних зав`язків, оскільки є громадянином іншої держави, не має на території України постійного місця проживання, не має офіційного місця роботи, навчання, не одружений.

Окрім того, з урахуванням обставин вчинення злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , а також того, що останньому відомі особи свідків злочину, апеляційний суд вважає, що існує ризик того, що останній може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які на теперішній час допитані на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом обвинуваченого можуть змінити показання під час судового розгляду.

Апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, а саме; обвинувачений перебуває у фактичних шлюбних відносинах та має постійне місце проживання в м. Одеса, оскільки на підтвердження них не надано жодних належних та допустимих доказів та, враховуючи обставини вчинення інкримінованого йому злочину, не зменшують вищенаведені ризики та не можуть слугувати підставою для обрання відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, відсутність зареєстрованого місця проживання обвинуваченого у м.Одеса позбавляють суд можливості задовольнити вимоги сторони захисту та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою, продовжити на строк 60 діб.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Отже, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів, враховуючи те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, не вбачає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.
Керуючись ст.ст. 376, 392 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_13 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у кримінальному провадженні №0001535, внесеному до ЄРДР 29.06.2019 року, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області (№21) строком на 60 діб, тобто до 17 січня 2020 року без визначення розміру застави.

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25.09.2019 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у кримінальному провадженні №0001535, внесеному до ЄРДР 29.06.2019 року скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3