КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/4110/2019 Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 304 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора - заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України (далі - САП) ОСОБА_7 .

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що підслідність у кримінальному провадженні № 0001111 постановою від 28 грудня 2018 року визначена за слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань (далі - ДБР), досудове розслідування в цьому провадженні триває, а процесуальне керівництво здійснюється прокурорами відповідного підрозділу Генеральної прокуратури України. Оскільки ДБР територіально розташоване за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 15, яка не віднесена до Солом`янського району м. Києва, скарга ОСОБА_6 не підлягає розгляду слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду від 22 травня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати Солом`янський районний суд м. Києва розглянути його скаргу на бездіяльність прокурора по суті.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ним в порядку ст.ст. 303-307 КПК України оскаржена слідчому судді бездіяльність прокурора - заступника керівника САП ОСОБА_7 , тому скарга подана до Солом`янського районного суду м. Києва з дотриманням правил підсудності, оскільки САП територіально знаходиться в межах юрисдикції цього суду.

Крім того, як зазначає апелянт, йому відомо, що підслідність кримінального провадження № 0001111 визначена слідчим центрального апарату ДБР, з чим він не погоджується, проте на час подання скарги у нього не було підстав для оскарження в кримінальному провадженні № 0001111 дій чи бездіяльності службових осіб ДБР.

Також апелянт вважає, що слідчий суддя безпідставно застосував положення ст.ст. 32, 34 КПК України, оскільки фактично повернув скаргу без розгляду на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 та прокурор, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибули. Прокурор про поважність причин неявки суд не повідомив, а від ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому він просить розглянути справу без його участі.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття заявника та прокурора не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали провадження за скаргою та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України, що встановлено п. 18 ст. 3 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України предметом оскарження може бути бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Крім того, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду у цьому суді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності.

За змістом ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 13 травня 2019 року звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва в порядку ст.ст. 303- 307 КПК України зі скаргою на бездіяльність прокурора, в якій просив зобов`язати заступника керівника САП ОСОБА_7 за кримінальним провадженням № 0001111 вчинити такі дії: за його скаргою до керівника САП від 16 січня 2019 року у визначений КПК процесуальний строк, тобто протягом 24 годин, відповідно до вимог ст. 214 КПК України забезпечити внесення до ЄРДР, відповідно до його заяви від 08 листопада 2018 року (заява про кримінальні правопорушення він 28 серпня 2019 року), повідомлення про скоєння відносно нього кримінальних правопорушень за ст. ст. 364, 382 КК України з наданням йому витягу з ЄРДР; за заявою від 04 лютого 2019 року витребувати матеріали кримінального провадження № 0001111 і спонукати детектива НАБУ до проведення першочергових слідчих дій по справі, а також ініціювати перед директором НАБУ питання щодо заміни в справі слідчого-детектива; за його скаргою від 16 січня 2019 року та заявою від 04 лютого 2019 року надати йому для оскарження постанову процесуального прокурора САП від 28 грудня 2018 року про направлення справи за підслідністю до ДБР.

Слідчий суддя, встановивши з матеріалів за скаргою, що кримінальне провадження № 0001111, на яке посилається ОСОБА_6 , передано за підслідністю до центрального апарату ДБР, дійшов висновку, що скарга не підлягає розгляду у цьому судді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки ДБР розташоване поза межами Солом`янського району м. Києва.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується, вважає його передчасним і необґрунтованим, оскільки слідчий суддя не звернув уваги на зміст вимог скарги ОСОБА_6 , який фактично оскаржив бездіяльність заступника керівника САП ОСОБА_7 , пов`язану із невнесенням до ЄРДР, не дивлячись на додаткове звернення з цього приводу, усіх відомостей за повідомленням від 28 серпня 2018 року, яке подавалося до НАБУ, а саме щодо скоєння кримінальних правопорушень за ст.ст. 364, 382 КК України, та, з огляду на зазначене, також бездіяльність щодо не витребування заступником керівника САП за його заявами кримінального провадження № 0001111 з ДБР з метою зобов`язання детектива НАБУ до проведення першочергових слідчих дій по справі; крім того, бездіяльність щодо ненадання йому для подальшого оскарження постанови процесуального прокурора САП від 28 грудня 2018 року про направлення справи за підслідністю до ДБР.

Враховуючи, що бездіяльність прокурора, яку оскаржив ОСОБА_6 , пов`язана із невиконанням НАБУ вимог ст. 214 КПК України за повідомленням про кримінальні правопорушення, на переконання колегії суддів, у слідчого судді в даному випадку не було достатньо підстав для повернення скарги, як такої, що подана з порушенням правил територіальної підсудності, на що обґрунтовано звертає увагу апелянт.

Крім того, з матеріалів за скаргою слідує, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 листопада 2018 року уповноважених осіб НАБУ було зобов`язано внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення за заявою-повідомленням ОСОБА_6 від 28 серпня 2018 року, де викладалися обставини вчинених, на думку заявника, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 364 та ст. 382 КК України.

09 листопада 2018 року на виконання судового рішення уповноваженим детективом НАБУ ОСОБА_8 зареєстровано кримінальне провадження № 0001111 за фактом протиправних дій службових осіб Міністерства інфраструктури України під час звільнення ОСОБА_6 з посади директора державного підприємства "Бердянський морський торговельний порт", що призвело до грубого порушення трудових прав останнього, із визначенням первинної правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 172 КК України.

Але за змістом скарги ОСОБА_6 не погоджується з такою правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, що не може бути предметом оскарження в порядку ст. ст. 303-307 КПК України, та вважає, що за його заявою про кримінальні правопорушення фактично не внесені відомості до ЄРДР щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ст. 382 КК України.

Між тим, зміст та вимоги скарги ОСОБА_6 , який порушив питання про зобов`язання заступника керівника САП ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 214 КПК України забезпечити внесення до ЄРДР за заявою від 28 серпня 2019 року відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за ст.ст. 364, 382 КК України, з огляду на те, що це питання під час оскарження бездіяльності уповноважених осіб НАБУ вже було вирішено слідчим суддею в порядку ст.ст. 303-307 КПК України, переконливо свідчать, що предмет оскарження виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді.
При цьому слід зазначити, що ОСОБА_6 не оскаржує бездіяльність, яка полягає у нездійсненні дій, зобов`язання вчинити які закон пов`язує з певними строками, право на оскарження якої передбачено п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки закон не визначає строку, протягом якого має бути виконано судове рішення, як і не передбачає повноважень слідчого судді повторно вирішувати ті питання, щодо яких ухвалено судове рішення, яке набрало законної сили і є обов`язковим для виконання.

Що стосується інших вимог скарги ОСОБА_6 , а саме: щодо зобов`язання заступника керівника САП ОСОБА_7 витребувати матеріали кримінального провадження № 0001111 і після внесення додаткових відомостей до ЄРДР в межах цього провадження спонукати детектива НАБУ до проведення першочергових слідчих дій по справі; ініціювати перед директором НАБУ питання щодо заміни в справі слідчого-детектива, а також щодо надання йому ( ОСОБА_6 ) для оскарження постанови процесуального прокурора САП про визначення підслідності кримінального провадження, то вони також не можуть бути предметом розгляду в порядку оскарження бездіяльності прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, оскільки кримінальний процесуальний закон не зобов`язує прокурора вчиняти указані ОСОБА_6 дії протягом визначеного строку та ще й у кримінальному провадженні, де прокурором не здійснюється на час звернення зі скаргою нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівника досудовим розслідуванням, бо ще 28 грудня 2018 року постановою САП підслідність кримінального провадження № 0001111 визначена за ДБР.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , оскільки вона подана на бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню за правилами Глави 26 КПК України.

Приймаючи до уваги, що слідчим суддею помилково були застосовані положення п. 2 ч. 2 ст. 304 КК України, що призвело до необґрунтованого повернення скарги з підстави її подання до суду з порушенням правил територіальної підсудності, ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нової ухвали про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора - заступника керівника САП ОСОБА_7 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора - заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 - скасувати.

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4