У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 р. м.Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що 13.09.2019 ним було подано до прокуратури Запорізької області заяву про вчинення кримінального правопорушення за ст.ст.366,375 КК України суддею Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 . Проте, на теперішній час, жодних дій, передбачених законодавством, прокуратурою Запорізької області не вчинено. Посилаючись на вищезазначені обставини та положення ст.ст. 214, 303, 304 КПК України, заявник просив зобов`язати прокуратуру визнати факт попередження його про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивої інформації прокуратурі, постановити ухвалу про примус прокурора притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_5 за протиправні умисні перешкоди на шляху здійснення його прав, зобов`язати уповноважену особу прокуратури внести негайно, але не пізніше 24 годин матеріали по скарзі до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.
20.09.2019 року від заявника надійшло доповнення до скарги, в якому він зазначає про наявність додаткових аргументів до скарги, і посилаючись на узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 та Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_7 , просив скаргу задовольнити.
У судовому засіданні заявник доводи викладені у скарзі підтримав у повному обсязі та просить її задовольнити. Також пояснив, що він звернувся до прокуратури Запорізької області зі скаргою про злочин, вчинений суддею Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 , однак відомості до ЄРДР внесені за його заявою не були.
Прокурор у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Подав до суду заяву про розгляд скарги без участі прокурора. В задоволенні скарги просить відмовити, оскільки 18.09.2019 року звернення ОСОБА_3 направлено в межах компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань, яке має повідомити заявника про результати його розгляду.
Заслухавши пояснення заявника, вивчивши скаргу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.
Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною 1 ст.214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч.7 ст.214 КПК України, якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобовязаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

За наведених обставин, з урахуванням вимог діючого кримінального процесуального законодавства, прокурор має невідкладно, але не пізніше 24годин після подання заяви внести відомості до ЄРДР. При цьому, встановивши, що досудове розслідування має бути здійснено іншим органом, відповідно до вимог про підслідність, передбачених ст.216 КПК України, прокурор має не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підслідності, передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 13.09.2019 звернувся до прокуратури Запорізької області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ст.366,375 КК України суддею Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 .
Також, встановлено, що станом на час подання скарги за його заявою від 13.09.2019 року відповіді від прокуратури Запорізької області заявником не отримано. Водночас, як вбачається із повідомлення прокуратури Запорізької області поданого слідчому судді, 18.09.2019 року звернення ОСОБА_3 направлено в межах компетенції до Територіального управління Державного бюро розслідувань, яке має повідомити заявника про результати його розгляду.
Разом із тим, аналізуючи зміст заяви ОСОБА_3 від 13.09.2019 року про вчинення, на його думку, суддею Комунарського районного суду м.Запоріжжя кримінальних правопорушень, передбачених ст.366,375 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що їх зміст фактично зводиться до непогодження з прийнятим судовим рішенням за наслідками розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Укрпошта», треті особи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про зобов`язання вчинити певні дій, повернення грошової суми та відшкодування моральної шкоди.
У судовому засіданні ОСОБА_3 також пояснив, що вважає процесуальні дії судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 незаконним, а внесені відомості до журналу судового засідання підробленням.
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральногопрокурора Українивід 06.04.2016,№ 139 (зареєстрований в Мінюсті України 05.05.2016 за № 680/28810), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України. зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Крім того відповідно до пункту 14 глави 2 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженогонаказом Генерального прокурора України від 06.04.2016, № 139 При внесенні до Реєстру відомостей про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (фабули), в обов`язковому порядку відображаються дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), яка (які) є потерпілими, дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості (із змінами, внесеними згідно з Наказом Генеральної прокуратури№ 16 від 31.01.2019).
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. До того ж, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Статтею 11 КК України визначено, що злочином є передбачене кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Чинним КК України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то є підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин, і тільки за такими заявами та повідомленнями повинні прийматися передбачені законом процесуальні рішення.

Так, стаття 366 КК України передбачає кримінальну відповідальність за службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Частиною 1 статті 375КК України передбачена кримінальна відповідальність за постановлення суддею завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.

За диспозиціями ст. 366, 375КК України вказані злочини характеризуються тільки прямим умислом, а в розумінні диспозиції ст.375КК України цей злочин характеризується усвідомленням судді про те, що він постановляє завідомо неправосудний судовий акт.

У судовому засіданні встановлено, що заява ОСОБА_3 не містила вищезазначених ознак, за яких можливо було б встановити наявність таких діянь, за які законом передбачено кримінальну відповідальність. Зі змісту заяви випливає, що заявник вважає що суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 вніс завідомо недостовірні відомості до офіційного документа - журналу судового засіданн та ухвалив завідомо неправосудне рішення, з огляду на що просить розпочати досудове розслідування за даним фактом.

При дослідженні змісту заяви ОСОБА_3 про злочин встановлено, що її суть зводиться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4 під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Укрпошта», треті особи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про зобов`язання вчинити певні дій, повернення грошової суми та відшкодування моральної шкоди.
Сумніви скаржника щодо законності судового рішення не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за ст.366,375 КК України.

У скарзі відсутні передбачені ч. 5 ст.214 КПК України відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.366,375 КК України, а тому, підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» надано роз`яснення, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.Голови судів та інші судді, які обіймають адміністративні посади в судах, органи суддівського самоврядування, кваліфікаційні комісії, Вища рада юстиції, органи та посадові особи законодавчої та виконавчої влади не мають повноважень перевіряти правовий зміст судових рішень.
Також слід звернути увагу, що частиною 2 ст.126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Разом з тим відповідно до положення ч.1 цієї статті Конституції України недоторканність суддів як гарантія їхньої незалежності у виконанні професійних обов`язків може не обмежуватися обсягом, визначеним у ч.3 статті 126 Конституції України.
Додаткові гарантії незалежності і недоторканності суддів, крім уже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканості суддів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.
Згідно з положенням ч.2 ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Це стосується і визначеного ст.55 Конституції України права на судовий захист. Зниження рівня гарантій незалежності суддів опосередковано може призвести до обмеження можливостей реалізації права на судовий захист (п.п.1.2, 1.3, 4.2, 4.3). Аналогічні роз`яснення змісту гарантій незалежності й недоторканності суддів надано у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року.
Забезпечення права на апеляційний перегляд справи, та у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України. Втім, як правило, заяви про вчинення суддями злочину у вигляді, на думку заявника, ухвалення суддями відповідного судового рішення, викликані просто незгодою заявника з прийнятим рішенням, або бажанням таким чином вплинути на результат розгляду справи поза межами встановленої судової процедури.
Це є прямим тиском на суд, втручанням у здійснення правосуддя та прямо порушує норми Конституції України, суперечить Основним принципам незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада 1985 року та 13 грудня 1985 року щодо гарантування засад незалежності судових органів.
Водночас, як зазначено вище, що стосується законодавчої процедури розгляду таких заяв правоохоронними органами, то після отримання відповідної заяви, відповідно до ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання такої заяви, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Аналогічна норма міститься і у Положенні про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженому наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 06 квітня 2016 року.
Так, згідно з п.1 розділу 3 зазначеного вище Положення, внесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме заява, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

Крім того, норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

Отже, досудове розслідування розпочинається вже з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В свою чергу, здійснення органами досудового розслідування слідчих дій в рамках розпочатого досудового розслідування щодо надання оцінки законності судового рішення та витребування пояснень у суддів з приводу ухваленого рішення тощо при явному зловживанні учасником процесу свого законодавчого права на оскарження такого рішення до вищої інстанції не узгоджується та прямо протирічить положенням статті 124 Конституції України, оскільки делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.
Ініціювання кримінального переслідування судді у згаданому контексті є способом незаконного впливу на суд.
Така ситуація є особливо загрозливою для засад демократичного устрою, забезпечення прав та свобод людини і громадянина через можливе зниження їх рівня захисту судом, особливо з огляду на те, що ухвалення позитивного рішення може бути тільки на користь однієї сторони судового процесу, а іншазавжди буде незадоволена результатом розгляду справи. Якщо по кожній справі за заявою незадоволеної сторони будуть внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато розслідування у відношенні судді, то судді, здійснюючи правосуддя, фактично весь час будуть перебувати під психологічним тиском та тільки те і робити, що надавати пояснення, що є порушенням конституційних гарантій незалежності судової влади та реалізації права на справедливий суд незалежним і безстороннім судом.
Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Із заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що скаржник не погоджується з прийнятими суддею процесуальними рішеннями. Сама по собі незгода з судовим рішенням - не є підставою для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, а може бути підставою для оскарження відповідного рішення у вищестоящу судову інстанцію.
Відповідно до ст.126 Конституції України суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.
Згідно з ч.2 ст.106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» скасування або зміна судового рішення не має наслідком дисциплінарну відповідальність судді, який брав участь у його ухваленні, крім випадків, коли скасоване або змінене рішення ухвалено внаслідок умисного порушення норм права чи неналежного ставлення до службових обов`язків.
Відповідно до ч. 6 ст.48Закону України«Про судоустрійі статуссуддів» від02.06.2016року органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.
Рекомендація № СМ/Rec (2010) Комітету міністрів Ради Європи від 17.11.2010 щодо незалежності, ефективності та обов`язків суддів містить положення про те, що виконавча та законодавча влада повинні гарантувати незалежність суддів і утримуватися від дій, які можуть підірвати незалежність судової влади або довіру суспільства до неї.
Тому правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення суддею Комунарського районного суду м.Запоріжжя за заявою ОСОБА_3 від 13.09.2019 року відсутні.
Згідно зі ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вирішуючи вимоги скарги ОСОБА_3 про визнання факту попередження його про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивої інформації прокуратурі, примусу прокурора притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_5 за протиправні умисні перешкоди на шляху здійснення його прав, то слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення поданої скарги і в іншій її частині, оскільки до повноважень слідчого судді не віднесено вирішення зазначених питань при розгляді скарг в порядку статті 303 КПК України.

При цьому, заявник не позбавлений права звернутися із вищезазначеними вимогами до органу, який уповноважений здійснювати дисциплінарне провадження щодо працівників прокуратури.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25 вересня 2019 р.

Повний текст ухвали оголошено 30 вересня 2019 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1