Справа № 191/1564/19
Провадження № 1-в/191/362/19
У Х В А Л А
іменем України

03 червня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 24.06.2016 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст.186 ч.2, 71 КК України до 4 років 6 міс., позбавлення волі про застосування до нього ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання

за участі в судовому засіданні: прокурора - ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 , представника СВК-94 ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

Засуджений у судовому засіданні просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, пояснив, що він багато чого зрозумів за цей час знаходження в колонії, провину свою визнав, на даний час не працевлаштований, має два заохочення, стягнень не має.

Представник адміністрації СВК-94 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, вважають за доцільне застосувати до засудженого ОСОБА_3 ст.81.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації СВК-94, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , раніше судимий:

- 18.01.2011р. за ст. 185ч. 3,75 КК України до 3 р. п/волі з іспитовим строком 2р; - 25.09.2012р. за ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4 р.6 міс. Звільнився 27.03.2015по УДЗ на 1р.4 міс.
У цій справі засуджений: 24.06.2016 року Самарським р/с м. Дніпропетровська за ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4р.6м. позбавлення волі. Залік з 18.02.2016р. по 24.06.2016р. вкл., на підставі ст. 72 ч. 5 КК України день за два.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.08.2016р. на підставі ст.72 ч. 5 КК України зараховано попереднє ув`язнення з 24.06.2016 року по 18.08.2016 року день за два. Початок строку 18.02.2016 року. Кінець строку 18.02.2020 року.
Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС СВК-94, та довідки з особової справи №283-Г-16, до Синельниківської ВК № 94 прибув 31.08.2016. Засуджений систематично залучається до роботи із благоустрою території установи, виконуючи обов`язки різноробочого в будівельній бригаді. До даної роботи ставиться сумлінно та відповідально, проявляє розумну ініціативу, поставлені завдання виконує якісно та вчасно, порушень правил пожежної безпеки і безпеки праці не допускає. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, сумлінно ставиться до своїх обов`язків, за що був заохочений 2 рази. Вимоги режиму утримання розуміє правильно, порушень не допускає. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, у колективі відділення уживчивий. У відносинах з адміністрацію дотримується правомірних та ввічливих стосунків. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Зовнішній вигляд охайний, спальне місце та речову тумбочку підтримує в чистоті.

Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої йому роботи, здійснює за ними належиш догляд, використовує тільки за призначенням; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Стан здоров`я задовільний.

30.11.2017 року на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України як особі, яка не стає на шлях виправлення.

31.08.2018 року на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, яка не стала на шлях виправлення.

На профілактичному обліку не перебуває. Провину у скоєному злочині визнав, розкаюється у вчиненому злочині.

Умовно достроковому звільненню на підставі ст.81 КК України підлягає по відбуттю 3/4 строку, тобто з 03.01.2019 року. Матеріали розглядались комісією установи 15.02.2019 року, та засудженому ОСОБА_3 , було відмовлено, як особі, що не довела своє виправлення. На теперішній час на виробництві установи не працевлаштований .

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.02 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» (п. 17) судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці тощо.

При вирішенні питання про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу його виправлення. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

Сама по собі поведінка засудженого без порушень режиму утримання не є достатньою для доведення виправлення і такою має бути поведінка кожного із засуджених, сумлінне ставлення до праці може свідчити, що ОСОБА_3 стає на шлях виправлення (що, зокрема, є підставою для застосування положень ст. 101 КВК України), однак не є достатнім для висновку, що він вже довів своє виправлення.
Суд находить, що встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_3 не став на шлях виправлення, та своєю поведінкою не довів виправлення, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1