Справа № 128/753/19
УХВАЛА
іменем України

24 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі колегії суддів:
головуючої судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про вжиття засобу забезпечення позову шляхом накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000428 від 28.10.2018 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 122 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 187 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву (клопотання), в якій просив накласти арешт, який полягатиме в тимчасовому, до скасування у встановленому законом порядку, позбавлення права на відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , належної на праві власності обвинуваченому ОСОБА_7 . Подана заява мотивована тим, що кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_5 завдано значної моральної шкоди, тому вона звернулась до суду з цивільним позовом до початку судового розгляду даного кримінального провадження.Нанесену моральну шкоду з боку ОСОБА_7 оцінено позивачем в сумі 500 000 грн., яку позивач обгрунтовує характером та спрямованістю дій обвинувачених, перебуванням потерпілої ОСОБА_5 в стані вагітності (восьмий місяць вагітності на момент нападу) та іншими обставинами вчинення кримінального правопорушення щодо неї.

На думку представника потерпілої, накладення судом арешту на вищевказану квартиру гарантуватиме реальне виконання судового рішення, яке може бути прийняте в майбутньому, а також убезпечить від можливих несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

На виконання вимог ст. 172 КПК України судом було повідомлено про розгляд клопотання прокурора, цивільного позивача та його представника, обвинуваченого та його захисника, які до суду не з`явились, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Суд, розглянувши вищезазначену заяву, дослідивши матеріали справи, враховуючи її обґрунтування, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заявленого клопотання.

Так, згідно наданої суду Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 18.09.2019, обвинуваченому ОСОБА_7 належить на праві власності за договором дарування квартира АДРЕСА_2 .

Потерпілою ОСОБА_5 дійсно подано цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди в кримінальному провадженні до початку судового розгляду, відповідно до якого нанесену моральну шкоду з боку ОСОБА_7 вона оцінює в сумі 500 000 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
З клопотанням про арешт майна до суду має право звернутись, з метою забезпечення цивільного позову, цивільний позивач, на підставі ч. 1 ст. 171 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.
Вирішуючи дане питання, колегія суддів враховує також, що заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідають заявленим ОСОБА_5 вимогам, тобто є необхідними і достатніми для забезпечення виконання можливого судового рішення.

Колегією суддів також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, в тому числі, обвинуваченого ОСОБА_7 як власника квартири, оскільки такий вид забезпечення позову як арешт, який полягає в тимчасовому, до скасування у встановленому законом порядку, позбавленні права на відчуження квартири, не перешкоджатиме ОСОБА_7 використовувати квартиру за цільовим призначенням.

Зважаючи, що потерпілою ОСОБА_5 подано цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди в кримінальному провадженні, та що представником потерпілої ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 доведено необхідність вжиття засобу забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартируобвинуваченого ОСОБА_7 , а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, зокрема те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження цього майна обвинуваченим з метою уникнення відповідальності, що в свою чергу може перешкоджати дієвості кримінального провадження в частині можливого відшкодування шкоди завданої злочином, з урахуванням розміру заявленої моральної шкоди потерпілою та наслідків арешту майна для обвинуваченого, колегія суддів вважає, що існують всі правові підстави для задоволеннязаяви (клопотання) представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про вжиття засобу забезпечення позову шляхом накладення арешту у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву (клопотання) представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про вжиття засобу забезпечення позову шляхом накладення арешту у кримінальному провадженні задовольнити.

Накласти арешт, який полягає в тимчасовому, до скасування у встановленому законом порядку, позбавленні права на відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,6 кв. м., належної на праві приватної власності обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Копію ухвали невідкладно надіслати прокурору для виконання та учасникам судового провадження, яких стосується дана ухвала, для відома.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення і діє до скасування арешту в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена на підставі ч. 7 ст. 173 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3