Справа № 134/1424/19
Провадження №11-кп/801/1204/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 29.08.2019, якою звільнено умовно-достроково від відбування покарання у зв`язку із відбуттям 3/4 строку покарання
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
засудженого вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.12.2009 за ст. 146 ч. 2, ст. 187 ч. 4, ст. 115 ч. 2, ст. 70, ст. 71 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку 23.04.2009 року, кінець строку 01.05.2023 року, 3/4 строку 01.08.2019 року.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 29.08.2019 клопотання засудженого ОСОБА_6 задоволено та звільнено умовно-достроково від відбування покарання.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що засуджений відбув більше 3/4 строку покарання, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_6 має подяки та стягнення. Останнє стягнення було 30.11.2012 року. Працевлаштований різноробочим на ТОВ "Вінницька птахофабрика" м. Ладижин, до праці ставиться добросовісно, поставлені завдання виконує. За час відбування покарання дотримувався вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму не допускав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці чотири рази заохочувався. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний. Заходи виховного характеру, які проводяться в установі відвідує та реагує на них правильно. Приймає активну участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт» та «Підготовка до звільнення». Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання ОСОБА_6 .

Апеляційну скаргу мотивує тим, що засуджений має непогашені судимості та раніше судимий за умисні тяжкі злочини. Звільнявся від відбування покарання з встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, однак знову вчинив злочини.

Згідно довідки про заохочення та стягнення засуджений в період відбування покарання 10 разів піддавався стягненням за зберігання заборонених предметів, створення конфліктної ситуації, встановлення міжкамерного зв`язку, відмови у прибиранні, що свідчить про порушення режиму утримання.

Зазначає, що засуджений не приймає участі у суспільному житті установи та не проявляє готовності до самокерованої поведінки.

Тому вважає необґрунтованим висновок суду про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Адвокат ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_6 , подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Зазначає, що попередні судимості засудженого не впливають на умовно-дострокове звільнення, останнє стягнення було застосовано майже 7 років тому, починаючи з 2016 року засуджений працює.

Позиції учасників судового провадження.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, засудженого ОСОБА_6 та адвоката, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви Суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

У відповідності до змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, повинен враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що суд першої інстанції не повно та не всебічно дослідив особову справу засудженого та інші необхідні обставини для прийняття обґрунтованого рішення, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про можливість умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.

Вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.12.2009 ОСОБА_6 засуджено за ст. 146 ч. 2, ст. 187 ч. 4, ст. 115 ч. 2, ст. 70, ст. 71 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Попередньо ОСОБА_6 був двічі судимий до покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, але на підставі ст. 75 КК України звільнявся від відбування покарання з встановленням іспитового строку, однак, вчинив нові умисні злочини.

Станом на 01.08.2019 ОСОБА_6 відбув 3/4 строку покарання. В ДУ «Крижопільський ВЦ №113» прибув 27.07.2018 з Могилів-Подільської ВК №114, де зарекомендував себе посередньо.
Після незначного строку перебування в установі, незнажаючи на те, що поведінку засудженого було належним чином враховано та не відбуту частину покарання замінено на більш м`яке покарання обмеження волі, засуджений звернувся з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Дійсно, засуджений за час відбування покарання 15 разів заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Однак за період з 2009 по кінець 2012 року до засудженого ОСОБА_6 було застосовано 10 стягнень, що суд першої інстанції належним чином не врахував.

Також залишено поза увагою те, що засуджений під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю строку покарання, але рішенням комісії Крижопільської ВЦ (113) від 12.08.2019 відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення, як особі, що не довела своє виправлення.

Згідно наданої установою покарань характеристики убачається, що ОСОБА_6 готовності до самокерованої соціально-правомірної поведінки не проявляє, а тому застосування умовно-дострокового звільнення є передчасним.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується із апеляційними доводами прокурора про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого та його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Таким чином Суд вважає, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу від 29.08.2019 щодо ОСОБА_6 , не враховував належним чином поведінку засудженого під час усього строку відбування покарання, його повну характеристику з установи виконання покарань, використавши вибірково лише окремі її відомості, у зв`язку із чим дійшов необґрунтованого висновку про необхідність умовно-дострокового звільнення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу та ухвалити нову ухвалу.

Керуючись ст. ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити, скасувати ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 29.08.2019 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання за вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 25.12.2009.

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3