ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/4948/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/2472/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.ч.2, 4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України
УХВАЛА
Іменем України

23 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 30.05.2019р. відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30.05.2019р. суд відмовив в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід з внесенням грошової застави відмовлено.Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задоволено.Продовжено обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 строк тримання під вартою, який не може перевищувати шістдесяти днів , тобто до 28.07.2019 року.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 та звільнити його з-під варти посилаючись при цьому на загальні права людини.

Вислухавши доповідь судді, думки учасників судового провадження, які вважали рішення суду не правомірним і просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с.30-33) прокурор у кримінальному провадження подав клопотання про продовження строку тримання під вартою в той час, як обвинувачений та його захисник заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід з внесенням застави.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України випливає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим цього Кодексу.
Як випливає з положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При цьому, п.1 ч.4 ст.183 КПК України наділяє суд правом при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Отже, з наведених норм колегія суддів робить висновок, що суд першої інстанції розглядав клопотання прокурора у межах своїх повноважень з урахуванням чинного законодавства.
Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою суд першої інстанції врахував, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч.ч.2, 4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України і продовжив цей строк до 28.07.2019р., а з урахуванням того, що до закінчення встановленого судом строку залишилось п`ять діб то колегія суддів вважає прийняте рішення правомірним.
На підтримку поданої апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції захисник послався на те, що вважав короткий текст ухвали є порушенням права його підзахисного.
З наведеною аргументацією колегія суддів не погоджується адже вона прямо суперечить ч.2 ст.376 КПК України, як передбачає, що якщо складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді.
Отже, чинний процесуальний закон передбачає можливість складання і оголошення судом тільки резолютивної частини, а тому ці доводи апелянта суперечать законодавству.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 409, 419КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 30.05.2019р. відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді