Справа №212/3236/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання- ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу кримінальне провадження № 0001468 внесене до ЄРДР 23.05.2017 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, має середньотехнічну освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,
- потерпілої - ОСОБА_5
- обвинуваченого ОСОБА_3
- захисника адвоката ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 23 травня 2017 року близько 09 годині 30 хвилин, знаходився біля будинку № 29 по вул.Ватутіна в Покровському районі м.Кривого Рогу, де побачив раніше незнайому йому жінку, а саме - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проходила повз нього в напрямку будинку № 25 вул.Ватутіна. У неї на шиї він побачив ланцюжок із золота. В цей момент у ОСОБА_3 виник намір направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення на свою користь.

Того ж дня, близько 09 години 31 хвилини, реалізуючи раптово виниклий намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, та обернення його на свою користь, діючи із корисного мотиву, упевнившись в тому, що потерпілу ОСОБА_5 ніхто не супроводжує та остання не звертає на нього уваги, з метою відкритого викрадення чужого майна, прослідував за потерпілою ОСОБА_5 до ділянки місцевості розташованої між будинком АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , де усвідомлюючи, що його дії очевидні для потерпілої ОСОБА_5 та оточуючих, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, що виразилося у завданні потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, шляхом ривку відкрито викрав з шиї потерпілої ланцюжок із золота 585 проби, вагою 8 грамів плетіння «подвійний бісмарк», вартістю 8 731,68 гривень, (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1582 від 25.05.2017), після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 була заподіяна майнова шкоду на суму 8731,68 гривень згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1582 від 25.05.2017 року та легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав. Пояснив, що побачивши на потерпілій золотий ланцюжок, вирішив зірвати його з шиї потерпілої, однак він був міцний, тому з першого ривка не зміг його зірвати з шиї жінки, тому їй і було нанесено тілесні ушкодження. При цьому стверджував, що умислу причинити тілесні пошкодження потерпілій у нього не було. В скоєному розкаюється.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_5 в суді пояснила, що 23.05.2017 р., приблизно о 09-30 годині вона йшла на роботу, проходила біля будинку №27 по вул.Ватутіна в м.Кривий Ріг, ззаду відчула різкий ривок ланцюжка, який був у неї на шиї. Після декількох ривків ланцюжок розірвався. Вона намагалась запобігти викраденню, чинила супротив. Після викрадення чоловік побіг з місця злочину. В подальшому вона в впізнала його, вже в поліції - це був обвинувачений ОСОБА_3 . Їй були причинені тілесні ушкодження, пошкоджена шия, права ключиця.
На підтвердження події злочину та вини ОСОБА_3 у вчиненому прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні документи, а саме:
-протокол огляду місця події від 23.05.2017, яким встановлена територія місцевості, де саме обвинувачений відкрито заволодів ланцюжком з металу жовтого кольору, зазначений факт не заперечувався обвинуваченим та потерпілою в судовому засіданні;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 23.05.2017, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 , вказала на обвинуваченого ОСОБА_3 , як на особу, який відкрито викрав з її шиї золотий ланцюжок;

-протоколом пред`явлення для впізнання від 23.05.2017, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 , вказав на ОСОБА_3 як на особу, яку він зупинив після скоєння ним злочину відносно жінки біля будинку №27 по вул.Ватутіна в м.Кривий Ріг;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 23.05.2017, відповідно до якого ОСОБА_5 вказала на золотий ланцюжок, який був у неї відкрито викрадений 23.05.2017р. на відкритій ділянці місцевості біля будинку №27 по вул.Ватутіна в м.Кривий Ріг;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 23.05.2017 із застосуванням технічних засобів фіксації за участю ОСОБА_3 , де підозрюваний вказав на місце скоєння відкритого викрадення золотого ланцюжка у жінки;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 23.05.2017 із застосуванням технічних засобів фіксації за участю ОСОБА_5 , яка на місці скоєння злочину зазначила механізм скоєного злочину та місця на тілі, де у неї залишились тілесні ушкодження після скоєного відносно неї нападу;

-висновком судовомедичної експертизи №858 від 25.05.2017, відповідно до висновків якої у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна (4) - в проекції верхньо-зовнішнього краю перснеподібного хрящу гортані праворуч, на відстані 2 см. вгору від яремної западини по середній лінії, на відстані 1 см. вгору від верхньо-внутрішнього краю правої ключиці з напрямком до середньо-ключичної лінії праворуч на рівні 3 ребра, в середній третині проекції правої ключиці. Виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів. Зазначені тілесні ушкодження, могли виникнути від ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару нігтьової пластини пальців рук з подальшим протягуванням тупим, м`яким предметом, яким міг бути металевий ланцюжок в межах контакту. Механізм їх утворення не суперечить обставинам справи.

Аналізуючи безпосередньо досліджені судом докази, допустимість і належність яких сторони кримінального провадження не оспорюють, суд вважає, що вони є достатніми і вина обвинуваченого саме у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена. Суд вважає, що дії обвинуваченого мають правильну правову кваліфікацію за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за ч.2 ст.186 КК України.

Суд не погоджується з вимогою адвоката ОСОБА_6 про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 з ч.2 ст.186 КК України на ч.1 ст.186 КК України. Під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння. Такі насильницькі дії, вчинені під час грабежу, повністю охоплюються частиною другою статті 186 КК України. Потерпілій ОСОБА_5 були причинені легкі тілесні ушкоджень, які мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів. Твердження захисника про те, що обвинувачений не мав умислу завдати тілесні ушкодження судом до уваги не беруться, оскільки очевидним є той факт, що зірвати ланцюжок з шиї людини шляхом його розірвання не може передбачати безпечної дії з точки зору можливості спричинення тілесних ушкоджень. Тому підстав для перекваліфікування дій обвинуваченого ОСОБА_3 не має.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкції статті КК України.
Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою відповідальність обвинуваченого обставиною суд визнає щире каяття у вчиненому.
Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_3 враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який на обліку лікаря-психіатра не перебуває, перебував на обліку у Комунальному закладі «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР у лікаря-нарколога з вересня 1997 року з приводу: психічні поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, знятий з-під нагляду в липні 2010 року через відсутність відомостей, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий. Досліджені в ході судового розгляду обставини справи, дані про особу обвинуваченого, з урахуванням відношення до вчиненого, поведінки після вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що лише покарання у виді позбавлення волі зможе вплинути на обвинуваченого та здатне виправити антисоціальну поведінку ОСОБА_3 .
При цьому суд вважає за можливе застосувати метод економії кримінальної репресії поєднаний з принципом індивідуалізації покарання, які закріплені в основних міжнародних документах з прав людини - у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згоду на виконання яких підтвердила своєю політичною волею держава Україна, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України - є частиною національного законодавства України.
Отже, з урахуванням обставин справи та враховуючи особу винного, враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої, оскільки викрадене майно було повернуто, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без реального відбування покарання. За таких умов суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 цього Кодексу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
ОСОБА_3 за ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2017 р. було обрано запобіжний захід тримання під вартою. 12 червня 2017 року Апеляційним судом Дніпропетровської області ОСОБА_3 звільнено з під варти, після цього запобіжний захід не обирався.
По справі проведена судова товарознавча експертиза № 1582 від 25.05.2017 року експертом ОСОБА_8 , витрати за яку відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15, 60, 65, 66, 67, 75, 368-371, 373,374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки. У відповідності до ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: ланцюжок із металу жовтого кольору, 585 проби, довжиною 50 см, який знаходиться під зберігальною розпискою потерпілої ОСОБА_5 залишити в її розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, всіма учасниками процесу.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового засідання у даному кримінальному провадженні мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1