пр. № 1-кп/759/686/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 серпня 2017 року за №0006887 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 11.03.2019 року.

Судове провадження на підставі даного обвинувального акта не завершено.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки останній вчинив тяжкий злочин, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати встановленню істини, а також продовжити вчиняти інші злочини та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_5 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що прокурором не неведено доказів на підтверження зазначених різиків, при цьому, захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - тримання під вартою, то суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, але обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, суд вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд, при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, дійшов висновків, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися та не змінилися, що полягають у високій ймовірності ухилитися від суду, а також те що ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків, з огляду на обставини обвинувачення та тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , яке віднесено до категорії тяжких та передбачає покарання до 8 років позбавлення волі.

При цьому суд враховує дані про обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, уриманців на має, офіційно не працює та не має постійного місця проживання та раєстрації в м. Києві, його вік та стан здоров`я, відсутність даних про неможливість подальшого перебування під вартою, відсутність належних гарантій та підтверджених сталих соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики ухилення від суду.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання встановленим ризикам.

Стороною захисту суду не наведено таких достатніх даних, на підтвердження гарантій запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, які свідчать про можливість уникнення вказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Таким чином, виходячи з принципу судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування та судового розгляду, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, то суд керуючись правилами ч.4 ст.183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 369, 392 КПК України, суд

постановив:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - відмовити.
Клопотання сторони обвинувачення задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 16 вересня 2019 року включно та утримувати останнього в ДУ "Київський слідчий ізолятор" Міністерва юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1