Справа № 487/6668/19
Провадження № 1-кс/487/7291/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувш у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001396 за ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001396 за ч. 4 ст. 191 КК України, зазначивши в обгрунтування скарги наступне.

Так, на думку заявника, слідчий в постанові про закриття кримінального провадження неправильно зазначив його статус як свідка, замість потерпілого від злочину, не витребував і не дослідив наступні документи: клопотання ОСОБА_5 про повернення йому грошових коштів як представнику ОСОБА_3 , ухвалу Приморського районного суду про скасування арешту грошових коштів, нотаріально посвідчену довіреність від 11.10.2017р. від ОСОБА_3 ОСОБА_5 , заяву ОСОБА_3 до прокуратури №3 м.Одеси про встановлення місця зберігання 8005 доларів США, відповіді ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_7 від 27.11.2017р., 18.12.2017р. про належніст коштів ОСОБА_3 і неможливість повернення їх ОСОБА_7 ; слідчий не встановив, де зберігались кошти ОСОБА_3 , не допитав свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були присутні при передачі коштів тощо.

ОСОБА_3 в судовому засіданні не був присутнім, надавши заяву про розгляд скарги без його участі.

Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 також не був присутнім в судовому засіданні, надавши заяву про розгляд скарги без його участі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0001396 від 22.03.2019 за ч. 4 ст. 191 КК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно та повно дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, відповідно до вимог ст.110 КПК України, має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевіряти наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження.
Встановлено, що 22.03.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне провадження №0001396 за ч. 4 ст. 191 КК України.
Відповідно до витягу з ЄРДР 22.02.2019 року до чергової частини Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_3 , в якій він просить вжити заходи до слідчого Приморського ВП, в діях якого наявні ознаки привласнення, заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем у великих розмірах, а саме грошових коштів у розмірі 218216,3.
З заяви ОСОБА_3 про злочин вбачається, що він повідомляв про вчинення слідчим СВ Приморського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Так, на думку заявника, слідчий не виконав ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Одеської області від 26.10.2017р. у справі №522/14170/17, провадження №1-кс/522/20082/17, про повернення 8005 доларів США. Вказані кошти слідчий не здав не зберігання відповідно до закону, а привласнив собі, використовуючи службове становище.
Допитавши в якості потерпілого ОСОБА_3 , свідка - слідчого ОСОБА_10 , протоколи допитів яких містяться у матеріалах кримінального провадження, слідчий 29.08.2019р. закрив кримінальне провадження №0001396 за ч. 4 ст. 191 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю в діях слідчого Приморського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 складу вказаного кримінального правопорушення.
Своє рішення слідчий обгрнутував, посилаючись на допит ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_7 , розписку про отримання грошових коштів в сумі 8005 доларів США ОСОБА_7 .
Так, ОСОБА_3 пояснив, що грошові кошти в сумі 8005 доларів США слідчим повернуті не були, останній привласнив їх.
Слідчий Приморського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 пояснював, що зазначені грошові кошти повернув ОСОБА_7 під розписку в присутності адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_5 і слідчого ОСОБА_11 .
Також слідчий зазначив, що допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що грошей від ОСОБА_10 не отримувала, а розписку написала, оскільки слідчий обіцяв зупинити переслідування щодо неї та її сина.
Таким чином, слідчий зробив висновок про відсутність в діях слідчого ОСОБА_10 ознак складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.
Проте, слідчий посилаючись на протокол допиту свідка ОСОБА_7 , до матеріалів провадження його не долучив, безпосередньо у кримінальному провадженні №0001396 ОСОБА_7 не допитав, не усунув протиріч в показах слідчого ОСОБА_10 та в показах ОСОБА_7 , які зазначає в оскаржуваній постанові, зокрема, шляхом проведення очної ставки, допиту в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , не надав їм оцінку.
Вказані протиріччя є суттєвими, та такими що тягнуть за собою скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження. Під час здійснення досудового розслідування необхідно провести всі необхідні слідчі дії, за результатами яких прийняти законне, обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 29 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження №0001396 за ч. 4 ст. 191 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1