05.12.19№ 336/7625/19
Пр. № 1-кс/336/2248/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, непрацевлаштованого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого,

- за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003168 від 02.12.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначила, що 2 грудня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003168 внесено відомості за ч. 3 ст. 185 КК України за фактом таємного заволодіння майном потерпілої ОСОБА_7 , вчиненого повторно, яке мало місце близько 06-00 години 2 грудня 2019 року в квартирі АДРЕСА_2 та спричинило потерпілій майнову шкоду в сумі 5300 грн.

3 грудня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні описаних дій.

Слідчий просить про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; може переховуватися від слідчого та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про ризик переховування від органу досудового розслідування свідчить усвідомлення підозрюваним безповоротності покарання, яке за законом про кримінальну відповідальність за вказаний злочин карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років, а також той факт, що після вчинення злочину підозрюваний зник з місця пригоди, до органів поліції з дійовим каяттям не з`явився.

Ризик продовження вчинення кримінально караних діянь підтверджує скоєння підозрюваним цього злочину під час перебування кримінальних проваджень щодо нього за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, в ході розслідування яких щодо підозрюваного був застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту.

У зв`язку з викладеним, на думку слідчого, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити ефективного кримінального провадження.

В судовому засіданні слідчий підтримала доводи клопотання, просить про його задоволення.

Прокурор вважає, що клопотання підлягає задоволенню з тих самих мотивів, на які посилається слідчий.

Підозрюваний і захисник заперечують проти задоволення клопотання, зазначивши, що ОСОБА_6 виказує належну процесуальну поведінку, добровільно з`являючись до участі у всіх процесуальних діях з його участю. Не оспорюючи доцільність застосування заходу забезпечення кримінального провадження, просять про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язку не відлучатися з місця проживання в певний час доби.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Наданими суду доказами, якими є протоколи слідчих дій, доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Зазначений злочин є тяжким кримінально караним діянням, і цю обставину враховує суддя, виносячи рішення на користь клопотання про взяття під варту.

Крім наведених міркувань, суд враховує те, що слідчий і прокурор довели наявність ризиків вчинення обвинуваченим дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, одним з яких є продовження вчинення злочинів, про що свідчить вчинення тяжкого кримінально караного діяння під час перебування в провадженні суду двох справ за ознаками злочинів, які передбачені частиною 2 ст. 186 та частиною 2 ст. 185 КК України, а також ту обставину, що кримінальне провадження за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України містить в собі кілька епізодів відкритого заволодіння чужим майном.

Про ризик ухилення від досудового розслідування свідчить процесуальна поведінка обвинуваченого в ході розгляду кримінальних справ за його обвинуваченням за ч. 2 ст. 186 та за ч. 2 ст. 185 КК України, засідання по яких увінчались відкладенням через неявку обвинуваченого.

При вирішенні клопотання на користь учасника провадження, який його заявив, суд враховує і тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінально караного діяння, яке, як зазначено суддею вище, законом про кримінальну відповідальність віднесене до категорії тяжких злочинів, об`єктом посягання якого є охоронювана Основним Законом та міжнародними нормативними джерелами соціальна цінність право приватної власності.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, і вважає, що у даному випадку застосування найбільш суворого заходу забезпечення кримінального провадження є таким, що зумовлено сукупністю наведених матеріальних і процесуальних передумов, необхідністю забезпечення охорони загальносуспільних прав та інтересів і містить під собою безсумнівне підгрунтя.

Наведені обставини дають підстави дійти беззаперечного висновку про доцільність застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

На користь вказаних міркувань свідчить той факт, що застосований до обвинуваченого на підставі ухвали слідчого судді від 26.02.2019 року запобіжний захід у виді домашнього арешту виявився неефективним через вчинення описаних протиправних дій в період дії цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Констатуючи наявність вказаних ризиків, слідчий суддя не погоджується з доводами клопотання про наявність ризиків впливу на потерпілу і свідків у цьому провадженні, а також знищення, схову або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які (доводи) наповнені лише формальним змістом, так як судді не надано жодних фактичних даних в обгрунтування цих побоювань слідчого.

Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження суд може констатувати сукупність підстав для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення підозрюваним його процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за доцільне визначити цей розмір в сумі, кратній двадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182-184,193,196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк у шістдесят днів, а саме: до 16 години 05 хвилин 30 січня 2020 року, виходячи з початку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з моменту затримання ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину, а саме з 16 години 05 хвилин 2 грудня 2019 року.

Визначити заставу у розмірі, кратному двадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: у сумі 38420 гривень.

У випадку внесення підозрюваним застави покласти на нього відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, в суд за першим викликом; не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1