У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року cлідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Головного слідчого управління Державної фіскальної служби, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та про зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність уповноважених посадових осіб Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та про зобов`язання вчинити дії.

В обгрунтування поданої скарги зазначає, що ним 22.04.2019 року подано старшому оперуповноваженому відділу внутрішньої безпеки ДФС повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, в якій зазначив обставини, що свідчать про вчинення злочину.

Скаржник зазначає, що станом на сьогоднішній день, інформація по його заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань уповноваженим органом не внесена, жодної інформації на заяву він не отримав. Як наслідок, просить зобов`язати уповноважених посадових осіб Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України та/або оперуповноваженого, якому він подавав заяву, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 22.04.2019 року.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, надав пояснення аналогічні її доводам, просить таку задовольнити. Додатково зазначає, що вказану заяву отримав від нього оперуповноважений відділу внутрішньої безпеки ДФС, який мав би передати її уповноваженій на те особі, для подальшого внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Уповноважена особа Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України в судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги повідомлялись в установленому законом порядку.

Разом з тим, від Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України надійшла заява про розгляд скарги за відсутності уповноваженої посадової особи зазначеного органу, додатково в заяві зазначено про те, що жодні заяви та повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від гр. ОСОБА_3 до Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України впродовж 2019 року не надходили.

За приписами ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності уповноваженої посадової особи Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1ст.303 КПК України.

Згідно із вказаною статтею, оперативні працівники не є тими суб`єктами, чиї дії можуть бути оскаржені в порядку ст. 303 КПК України.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

За приписами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

В порушення вказаного принципу, скаржником не надано жодного доказу, який би свідчив та підтверджував той факт, що 22.04.2019 року він подавав будь-які заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення до Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України або відділу внутрішньої безпеки ДФС України.

За поясненнями скаржника оперативний працівник прийняв в нього заяву під протокол, водночас слід зазначити, що оперативні працівники внутрішньої безпеки не є органом досудового розслідування та не наділені повноваженнями на внесення відповідних відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР, оскільки це прерогатива лише слідчого, прокурора та або керівника органу досудового розслідування.

Натомість, Головним слідчим управлінням фінансових розслідувань ДФС України надано інформацію, що в період 2019 року жодні заяви від ОСОБА_3 до даного органу не надходили.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлена скарга є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 2, 7, 214, 303, 304, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Головного слідчого управління Державної фіскальної служби, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1