ЄУН 173/1360/19
н/п 1-кп/174/72/2019
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
06 листопада 2019 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого- судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря- ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого- ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Олександрія Кіровоградської області, освіта професійно-технічна, одружений, не військовозобов`язаний, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 09.12.2015 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;
- 27.05.2019 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
ОСОБА_4 , в період з 22.00 годин 22 грудня 2018 року до 04.00 годин 23 грудня 2018 року, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, знаходячись в с.Водяне Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, підійшов до будівлі Водянської сільської ради, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, с. Водяне, 78-ї Гвардійської дивізії, 15 , де з метою того, щоб його не впізнали, закрив частину обличчя тканиною, після чого впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою принесеної з собою викрутки, витягнув з корпусу відеокамеру та відірвав провід, тим самим умисно, таємно, повторно, із корисливих мотивів викрав обладнання - 4 МП HDCVI камеру відеоспостереження DH-НАС-НDW1400ЕМР (2,8 мм) вартістю 1360 грн., яка була прикріплена на будівлі Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, після чого разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв Водянській сільській раді Верхньодніпровського району Дніпропетровської області матеріального збитку на суму 1360 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, на підставі ст.63 Конституції України від надання показів по суті обвинувачення відмовився, підтвердив фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, згоден з вартістю викраденого майна, що зазначена у обвинуваченні та кваліфікацією його дій по ч.2 ст.185 КК України. У вчиненому щиро кається та просить його суворо не карати.
Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_4 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
Таким чином, факт вчинення злочину ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, які обтяжують та пом`якшують його покарання, особу ОСОБА_4 .
Так, ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить його щире каяття .
За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має двох малолітніх дітей - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р., «Ізмайлов проти Росії» від 16. 10.2008 р.).
Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак враховуючи, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, усвідомлює протиправність своїх дій та має намір виправитися, завдана злочином матеріальна шкода відшкодована фактичним поверненням майна, вказане покарання призначити у розмірі близькому до мінімального, який встановлено санкцією ч.2 ст.185 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України.
Оскільки ОСОБА_4 засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.05.2019 року за ч.1 ст.263, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі і вчинив злочин по даній справі до постановлення цього вироку, то загальну міру покарання йому слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Речовий доказ по справі: камеру відеоспостереження DH-НАС-НDW1400ЕМР (2,8 мм), яка знаходиться на збереженні представника потерпілого ОСОБА_7 згідно розписки від 20.05.2019 р. (а.с.101) - слід залишити Водянській сільській раді Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.
Судові витрати по справі відсутні.
Оскільки при проведенні досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, відповідні клопотання учасниками процесу під час розгляду справи в суді не заявлялися, то до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід обранню не підлягає, а строк відбуття покарання ОСОБА_4 , слід обраховувати з дати постановлення вироку.
Керуючись ст.ст.349, 368, 369, 371, 373, 374 , 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 ( двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, знову призначене покарання поглинути покаранням, призначеним вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.05.2019 р. року у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі і остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити 3 (три) роки 6 (шість ) місяців позбавлення волі.
Речовий доказ по справі: камеру відеоспостереження DH-НАС-НDW1400ЕМР (2,8 мм), яка знаходиться на збереженні представника потерпілого ОСОБА_7 згідно розписки від 20.05.2019 р. - залишити Водянській сільській раді Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обраховувати з 06 листопада 2019 року, зарахувавши в цей строк покарання, відбуте ним по попередньому вироку з 27 травня 2019 р. по 06 листопада 2019 року.
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Дніпровський апеляційний суд через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1