У Х В А Л А
Іменем України

21 травня 2019 року
Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0000489 від 28.10.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Заявник обґрунтовує клопотання тим, що 29.07.2018 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.07.2018 року співробітниками ГСУ СБ України проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами проведеного обшуку, за вказаною адресою слідчим було вилучено: Ноутбук марки «Lenovo» IdeaPadY 530,s/n - АВG 0160833; Мобільний телефон марки «Samsung A7», s/n - НОМЕР_1 .

Після цього, старший слідчий в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України капітан юстиції ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час обшуку 29.07.2018 року у ОСОБА_3 .

За результатами розгляду клопотання старшого слідчого ОСОБА_4 . 15.08.2018 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5 ухвалено рішення про задоволення клопотання старшого слідчого ОСОБА_4 та накладено арешт на вказане майно.

Заявник зазначає, що арешт на вищевказане майно накладено необґрунтовано, а тому просить слідчого суддю його скасувати.

Заявник просив слідчого суддю проводити розгляд клопотання без його участі.

Слідчий будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Отже, клопотання подано до належного суду.
З клопотання та долучених до нього документів вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.08.2018 року було накладено арешт на майно, належне ОСОБА_3 . З ухвали слідчого судді також вбачається, що майно було арештовано з метою збереження речових доказів.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину, що повинно бути встановлено в судовому порядку на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих слідчим.
В порушення вищевказаних приписів КПК України, слідчим не доведено, що майно, на яке накладено арешт, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як це визначено ст. 98 КПК України.
Отже, стороною обвинувачення необґрунтовано зазначено про відповідність майна, яке було арештовано, критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Крім того ОСОБА_3 не має статус підозрюваної в межах даного кримінального провадження.
Вирішуючи питання про скасування арешту майна слідчий суддя враховує загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.
Проте, зі змісту наявних у справі матеріалів не вбачається даних, які б свідчили, що вказані заходи забезпечення кримінального провадження є співмірними та пропорційними.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно накладено необґрунтовано, а тому клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 376, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0000489 від 28.10.2014 року задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від 15.08.2018 року, на майно, яке 29.07.2018 року було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: Ноутбук марки «Lenovo» IdeaPadY 530,s/n - АВG 0160833; Мобільний телефон марки «Samsung A7», s/n - НОМЕР_1 .

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України капітана юстиції ОСОБА_4 повернути вищевказане майно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1