печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі:

адвоката - ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях ОСОБА_4 про зупинення досудового розслідування від 27.03.2019 у кримінальному провадженні №0000256,-

ВСТАНОВИВ:
09.04.2019 у провадження Печерського районного суду міста Києва надійшла зазначена скарга, яка була передана слідчому судді 15.04.2019, на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях ОСОБА_4 про зупинення досудового розслідування від 27.03.2019 у кримінальному провадженні №0000256.

В обґрунтування своїх доводів адвокат вказує, що постанова про зупинення досудового розгляду є безпідставною та необґрунтованою, вказує на бездіяльність органу досудового розслідування, окрім цього, зазначає, що орган яких його здійснює не уповноважений на розслідування кримінального провадження №0000256. Таким чином просить скасувати постанову про зупинення досудового розслідування.

Адвокат в судовому засіданні підтримав вказану скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор просив відмовити в задоволенні скарги, так як, постанова є обґрунтованою, надавши суду заперечення в яких виклав позицію, щодо того, що прокурор підтверджує повноваження слідчого прокуратури на здійснення досудового розслідування, а саме: вказав, що пунктом 1 розділу XI «Перехідні положення» КПК України встановлено, що до дня введення в дію положень частини 4 статті 216 цього Кодексу повноваження щодо досудового розслідування здійснюють слідчі органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, - щодо злочинів, передбачених частиною 4 статті 216 цього Кодексу.

Після введення в дію положень частини 4 статті 216 цього Кодексу кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років, тобто до 20.11.2019. Після закінчення дворічного строку кримінальні провадження, розпочаті слідчими органів прокуратури, у тримісячний строк передаються слідчим органів ДБР (в редакції Закону № 1355-VIII від 12.05.2016).

Пунктом 4 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що до початку діяльності ДБР, але не пізніше п`яти років після набрання чинності КПК України, тобто, до 20.11.2017, слідчі органів прокуратури здійснюють досудове розслідування у визначеному КПК України порядку (в редакції Закону від 14.10.2014 № 1697-VII). Водночас, абзацом 2 частини 4 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державне бюро розслідувань» передбачено, що матеріали кримінального провадження, які на день набрання чинності цим Законом перебувають в іншому органі досудового розслідування на стадії досудового розслідування, але, відповідно до цього Закону, підслідні ДБР, у тримісячний строк після початку здійснення ДБР функції досудового розслідування передаються до відповідного підрозділу (органу) ДБР для продовження провадження. При цьому, кримінальні провадження, які до початку діяльності ДБР розпочаті слідчими органів прокуратури і перебувають на стадії досудового розслідування, продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури до закінчення досудового розслідування, але не довше двох років, тобто до 28.11.2020 (в редакції Закону №1355- VIII від 12.05.2016).

ДБР розпочало свою діяльність 27.11.2018 року (повідомлення у газеті «Урядовий кур`єр» від 23.11.2018 № 221).

З огляду на викладене, чинним законодавством на слідчих органів прокуратури покладено обов`язок здійснювати досудове розслідування у кримінальних провадженнях, підслідних ДБР, до завершення цього досудового розслідування.

Окрім цього, зазначив, що кримінальне провадження № 0000256, у якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 191 КК України, не підслідне Державному бюро розслідувань і розслідування у ньому розпочалося раніше початку діяльності Національного антикорупційного бюро України.

Водночас, відповідно до вимог абзацу 4 пункту 1 розділу X «Прикінцеві положення» КПК України, частина 5 статті 216 цього Кодексу вводиться в дію з дня початку діяльності НАБ України, але не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Кодексом, тобто, 20.11.2015.

Згідно з абзацом 3 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» КПК України до дня введення в дію частини 5 статті 216 цього Кодексу повноваження щодо досудового розслідування передбачених нею злочинів здійснюють слідчі органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом.

Після введення в дію частини 5 статті 216 цього Кодексу, тобто, з 20.11.2015, розпочаті слідчими органів прокуратури кримінальні провадження продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017).

Таким чином твердження ОСОБА_3 щодо того, що від дати початку діяльності Державного бюро розслідувань слідчі прокуратури позбавлені права здійснювати досудове розслідування, а отже, оголошувати підозру та проводити інші процесуальні дії, через відсутність у слідчих прокуратури повноважень на здійснення досудового розслідування є безпідставними, такими, що не відповідають і навіть суперечать нормам діючого кримінального процесуального законодавства України в цілому

Вивчивши скаргу, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Вказана конституційна норма

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником, чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000256 від 10.04.2014 зокрема за підозрою колишнього заступника голови правління ПАТ «ДПЗКУ» ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях ОСОБА_4 від 27.03.019 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000256, зупинено досудове розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру у разі, підозрюваного оголошено в розшук.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо: оголошено в розшук підозрюваного.

Досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Копія постанови надсилається стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які мають право її оскаржити слідчому судді.

Як встановлено у судовому засіданні, постанова про зупинення досудового розслідування винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України. При дослідженні оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження на дату зупинення провадження у справі всіх обставин кримінального провадження, виявлення обставин, які викривають, чи виправдовують підозрюваного, встановлення належними та допустимими доказами факту заподіяння збитків від вчинення дій службовою особою, їх розмір.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Дослідивши оскаржуване рішення, позицію учасників процесу, слідчий суддя приходить до переконання, що на час постановлення прокурором постанови про зупинення досудового розслідування були вчинено всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для встановлення місцезнаходження особи підозрюваного, та те, що постанова про зупинення досудового розслідування винесена уповноваженою на та особою та органом.

В противагу вказаному слід зазначити, що в силу принципу змагальності сторін, стороною захисту не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про зупинення досудового розслідування, щодо того, що а відтак в задоволенні скарги слід відмовити, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 22, 24, 40, 93, 220, 223, 280, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях ОСОБА_4 про зупинення досудового розслідування від 27.03.2019 у кримінальному провадженні №0000256 - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1