Справа № 645/162/16-к
Провадження №1-кп/645/31/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі колегії:
Головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченню ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова знаходиться вказана кримінальна справа.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою, та відносно обвинуваченого ОСОБА_13 у вигляді домашнього арешту прокурор в судовому засіданні заявив про доцільність продовження вказаних запобіжних заходів, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились.
Потерпілий ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора, захисник ОСОБА_8 , обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 при вирішення вказаного питання покладались на розсуд суду. Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_13 не заперечували проти продовження відносно останнього запобіжного часу у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_12 просили змінити запобіжний заходу відносно останнього у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт, вказуючи, що ризики, на які посилався прокурор, ним перевищені. В обгрунтування свого клопотання посилались на тривалість судового розгляду, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, необхідність хірургічного втручання.
Судова колегія, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Як визначено статтею 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Статтею 194 КПК України визначено, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження є: наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжні заходи як заходи процесуального примусу застосовуються до обвинуваченого, серед іншого, з метою запобігти можливості переховуватися від слідства і суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також запобігти спробам продовжити злочинну діяльність, і полягають у обмеженні свободи пересування (ст. 177 КПК України).
Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя осіб, їх зв`язки з суспільством.
За змістом ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за процедурою, встановленою законом.
Європейський суд з прав людини роз`яснює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи («Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти Росії»)
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
В даній справі судова колегія зазначає, що ані тяжкість обвинувачення, ані серйозність покарання не є єдиною підставою для продовження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при вирішенні вказаного питання, окрім цих обставин, суд приймає до уваги й інші обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими інкримінованих злочинів, їх репутацію та розмір майнової шкоди, у завданні якої вони обвинувачуються.
Крім того, в даному випадку продовження тримання під вартою може бути виправданим за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності.
З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про доцільність продовження обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Обраний відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 запобіжний захід, з урахуванням їх тривалості, у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке їм інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами, і відповідають меті запобіжного заходу.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 суд дійшов висновку про можливість застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, який є достатнім для запобігання ризикам, встановленим п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, з урахуванням його стану здоров`я та наявності в нього постійного місця проживання та родинних зв`язків, що значно зменшує вказані вище ризики.
Враховуючи викладене, судова колегія вважає можливим задовільнити клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_12 , змінити запобіжний захід, обраний відносно останнього у вигляді тримання під вартою, на цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання,
При вирішенні питання відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , судова колегія, вислухавши

думку усіх учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту необхідно продовжити, оскільки судом не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що може бути підставою для зміни запобіжного заходу на інший, більш м`який.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечує виконання ним своїх процесуальних обов`язків, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, виключає можливість ухилення обвинуваченого від суду, впливу на потерпілих і свідків, які не допитані, та вчиняти інше кримінальне правопорушення, не перешкоджає здійсненню його прав, а відтак існує реальна необхідність у продовженні домашнього арешту на строк, що не перевищує 60 діб.
Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, судова колегія
П о с т а н о в и л а:
Клопотання захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу задовільнити.
Змінити запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою - на цілодобовий домашній арешт, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк до 13.12.2019 р.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 такі обов`язки:
- прибувати до Фрунзенського районного суду м.Харкова за першою вимогою;
- повідомляти суд про зміну місця проживання;
- не залишати без дозволу Фрунзенського районного суду м.Харкова місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Звільнити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду негайно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_12 положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.
Копію ухвали направити до Зміївського ВП ГУ в Харківській області для виконання, та до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Продовжити обвинуваченим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13 грудня 2019 року.
Продовжити відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на строк до 13 грудня 2019 р.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_13 такі обов`язки:
- прибувати до Фрунзенського районного суду м.Харкова за першою вимогою;
- повідомляти суд про зміну місця проживання;
- не залишати без дозволу Фрунзенського районного суду м.Харкова місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год.00 хв. наступного дня.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в іншій частині ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя:
Судді: