ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/206/19 Справа № 705/967/19 Категорія: ст. 81 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддів за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_7 ,

представника Старобабанівської

ВК № 92 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 червня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення , -

в с т а н о в и л а :

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.06.2014 ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України , до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

18.02.2016 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_7 зараховано у строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 03.09.2013 по 14.04.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21.02.2019 на адресу Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 , датоване 05.02.2019, про звільнення його умовно достроково від подальшого відбування покарання на підставі ст.. 81 КК України, оскільки він вважає, що сумлінною поведінкою довів своє виправлення та став на шлях виправлення.

06 червня 2019 року ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на те, що загальна характеристика ОСОБА_7 за весь період відбування ним покарання не свідчить про те, що він став на шлях виправлення і перевиховання та довів своє виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що місцевим судом допущено неповноту судового розгляду, яка полягає в тому, що не було досліджено документи, які підтверджують стан його здоров`я, не враховано його перебування на посаді секретаря ради колективу бригади №3, те що тривалий час був нічним днювальним відділення СПС. Вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції через неповноту судового розгляду, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, а також доводів ОСОБА_7 про скасування ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції; думку представника Старобабанівської ВК № 92 ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року - умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині тощо.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Під час утримання в СІЗО м. Черкаси характеризувався негативно, допускав порушення режиму утримання, за що правами начальника установи було накладено 5 дисциплінарних стягнень, які погашені в установленому законом порядку, до праці не залучався, заохочень не мав.

В Старобабанівській виправній колонії № 92 відбуває покарання з 17.05.2015, де характеризується посередньо, мав одне стягнення, яке на даний час погашено у встановленому законом порядку, та 1 заохочення, не працевлаштований, на заходи виховного та профілактичного характеру реагує посередньо, робить належні висновки, але не завжди.

Комісією установи розглядались питання про можливість застосування передбачених законом заохочувальних норм відповідно до ст.ст. 81, 82 КК України, в задоволенні яких було відмовлено у зв`язку з тим, що засуджений не довів своє виправлення.

Крім того, ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та яке він вчинив через нетривалий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у вигляді 9 років позбавлення волі, та з місць позбавлення волі звільнився по відбуттю строку покарання.

Наведене дає підстави вважати, що поведінку засудженого ОСОБА_7 в період відбування покарання в Старобабанівській виправній колонії № 92 не можна назвати вцілому сумлінною. Його поведінка в установі полягала в стримуванні від порушень режиму покарання, правил внутрішнього розпорядку, виконання законних вимог персоналу установи, була лише протягом часу , який передував настанню пільги, що свідчить про його пристосовницьку поведінку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з доводами засудженого ОСОБА_7 про те, що він своєю поведінкою і ставленням до скоєного довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

Посилання засудженого в апеляційній скарзі на незадовільний стан здоров`я, як на одну з підстав його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, не підтверджені матеріалами провадження.

Крім того, в матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили про те, що за станом здоров`я ОСОБА_7 не може відбувати покарання у виді позбавлення волі і таких даних суду не надано.

Також, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, як про це просив засуджений ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області, яка є законною та обґрунтованою, і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, як того просив ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду, - відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 404, 407, 537 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 червня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :