УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2019 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні за № 120 181 100 000 004 82 від 17.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :
23.08.2019 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання, яке мотивовано тим, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №120 181 100 000 004 82 від 17.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

За обставин, викладених у клопотанні ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України.

У органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років.
У зв`язку з чим слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави на рівні 80 розмірів прожиткового мінімуму.
В обґрунтування ризиків для застосування запобіжного заходу слідчий зазначає, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3. ст. 332 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дев`яти років позбавлення волі, орган досудового розслідування проходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_3 , не будучи ізольованим від суспільства, може вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Разом з цим враховано характеристику та міцність соціальних зв`язків підозрюваного за місцем проживання.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_3 , не будучи ізольованим від суспільства, може вчинити дії, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, так як на даний час досудове слідство триває і встановлюються усі можливі адреси зберігання речових доказів підозрюваним ОСОБА_3 .

Крім цього, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки вона тривалий час проживає в місті Києві та йому відомі анкетні дані інших підозрюваних, свідків.

Крім того, ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що зумовлено, насамперед, тим, що на даний час не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетні до вчинення розслідуваних злочинів, а отже підозрювана знаючи про їх місце перебування, може вплинути на їх процесуальну поведінку та розголосити таємницю досудового розслідування, що суттєво вплине на його подальший хід (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, враховуючи характеристику та міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а також те, що протиправна діяльність була одним з ключових джерел доходу (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_3 , органом досудового розслідування на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведення вини останнього, а саме позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з конфіскацією майна.

У зв`язку з чим слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених в ньому.
Захисники підозрюваного адвокат ОСОБА_8 та ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки прокурором не обґрунтовано наявність ризиків для застосування виняткового запобіжного заходу, пред`явлена підозра не обґрунтована, причетність їх підзахисного до інкримінованого злочину не доведена, обшук було проведено незаконно, підозрюваний не є ФОП з 2014 року, він раніше не судимий, має постійне місце проживання в орендованій квартирі, крім того, його мати має квартиру у місті Києві по М. Максимовича. В разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу , просили застосувати особисте зобов`язання.
Крім того, під час розгляду клопотання адвокатом ОСОБА_5 подано скаргу в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України, в обґрунтування якої зазначено, що зазначена норма дозволяє затримувати особу безпосередньо під час вчинення злочину, однак злочин ним на час затримання не вчинявся.

Підозрюваний ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, підтримав думку своїх захисників.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається прокурор, обґрунтовуючи доводи клопотання, дослідивши документи надані учасниками під час розгляду клопотання та скаргу в порядку ст. 206 КПК України, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за 120 181 100 000 004 82 від 17.08.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

22.08.2019 року ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.08.2019 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КПК України.
Під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не оцінює надані фактичні дані на предмет їх належності та допустимості, проте наведені дані свідчать про причетність ОСОБА_3 до події вказаного злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , його особу, стадію досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, вбачається за необхідне застосування до нього запобіжного заходу, оскільки наявні ризики визначені п. 1,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.
Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає даний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, зокрема, те, що він раніше не судимий, має громадянство України, перебуває в зареєстрованому шлюбі, працевлаштований, наявність у нього постійного місця проживання, родини, роботи, що свідчить про міцність соціальних зв`язків, враховуючи, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги наявність встановлених стороною обвинувачення передбачених статтею 177 КПК України ризиків, недоведеність прокурором недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів з метою запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, а також виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого статтею 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та кримінальним процесуальним законом України в контексті зазначеного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України обов`язків, який в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та передбачить запобігання передбачених статтею 177 КПК України ризиків.
Крім того, слідчий суддя відмічає, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.
У зв`язку з чим в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою слід відмовити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, в межах строку досудового розслідування, 22 жовтня 2019 року включно, за адресою підтвердженого в судовому засіданні його місця проживання у квартирі, яка належить його матері.
Крім того, в судовому засіданні стороною захиступодано скаргу щодо незаконного затримання підозрюваного ОСОБА_3 22.08.2019 року в порядку ст. 208 КПК України, оскільки його фактичне затримання було не з підстав, визначених статтею 208 КПК України, а після проведення обшуку, що може бути підтверджено протоколом обшуку. Таким чином, затримання підозрюваного ОСОБА_3 було незаконним. Зазначене підтвердив підозрюваний ОСОБА_3 .

Прокурор не погодився із твердженням сторони захисту щодо незаконного затримання, оскільки вважає дії працівників поліції законними з огляду на приписи частини 3 статті 236 КПК України, які визначають, що слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишати місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку. У зв`язку з чим, слідчий діяв в межах закону.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга щодо незаконного затримання ОСОБА_3 підлягає задоволенню, виходячи з того, що, відповідно до протоколу затримання, його було затримано 22.08.2019 року о 22 годин 59 хвилин в порядку ст.208 КПК України, однак, відповідно до приписів якої уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у видках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

При цьому, жоден із наведених виключних підстав слідчим суддею в судовому засіданні не було встановлено, оскільки затримання було 22.08.2019 року о 22:59 годин, тобто після проведення обшуку, що спростовує посилання прокурора на законність зазначеної процесуальної дії.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає необхідним визнати незаконним затримання підозрюваного ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні за № 120 181 100 000 004 82 від 17.08.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Визнати незаконним затримання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та звільнити його з під варти в залі суду.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Голованівськ, Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, який обіймає посаду директора ТОВ «Бізнес-Аудит», одруженого, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби у період часу з 22.00 год. вечора до 06.00 год. ранку за адресою АДРЕСА_3
Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

не залишати квартиру за адресою: АДРЕСА_3 у нічний час доби у період часу з 22.00 год. вечора до 06.00 год. ранку, без дозволу слідчого, слідчого судді, прокурора, або суду;

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

-утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 по даному кримінальному провадженню.
Контроль за виконанням покласти на старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_3 визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 22 жовтня 2019 року включно.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного судупрокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1