ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1504/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" жовтня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 003784 від 22.05.2019 р., за звинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на існування ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Врахована також і практика Європейського суду з прав людини, за якою зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»).

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.
Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден из більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого судом повністю враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України.
Вислухавши позиціїї учасників судового провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, який відповідно до ч. 5 ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання; вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність тісних соціальних зв`язків, колегія суддів приходить до висновку про наявність ризиків, які обумовлюють можливість продовження обвинуваченим злочинної діяльності або перешкоджанню правосуддю, та вважає, що прокурор в судовому засіданні повністю довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та відносно ОСОБА_7 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .
Разом з тим, враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що спричинив загибель потерпілого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 331 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу у виді «тримання під вартою» строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 16 грудня 2019 р. включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3