Справа № 538/1067/19
Провадження № 1-кп/539/366/2019
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі : головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю : прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни Полтавської області матеріали кримінального провадження № 0000239 про обвинувачення : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сенча Лохвицького району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, має на утримані неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

10.05.2019 року близько 13.00 години ОСОБА_6 , перебуваючи на вулиці Героїв України, поряд із територією домоволодінням ОСОБА_5 АДРЕСА_2 , у фундаменті до паркану виявив забетоновану металеву батарею опалення, яку вирішив викрасти та вартість якої відповідно до висновку експерта №956 від 23.05.2019 року становить 379,50 грн. Так, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 руками витягнув секції батареї опалення із фундаменту та відтягнув неподалік вказаного господарства. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на подальше транспортування секцій батареї опалення, ОСОБА_6 попрохав своїх знайомих допомоги у перенесенні викраденої батареї на пункт прийому металобрухту що розташований у м. Лохвиця. Після того, ОСОБА_6 разом зі своїми знайомими стали переносити секції батареї опалення до пункту прийому металобрухту, однак неподалік господарства ОСОБА_5 по вул. Олега Коваленка був виявлений працівниками поліції. Таким чином, ОСОБА_6 , з причин, які не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був виявлений працівниками Лохвицького відділу поліції, які попередили нанесення майнової шкоди потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 379,50 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину при вищевикладених обставинах визнав повністю, про обставини скоєння злочину дав показання, як указано в мотивувальній частині вироку. ОСОБА_6 пояснив, що він у травні 2019 року виявив біля паркану потерпілого ОСОБА_5 металеві батареї, які вирішив викрасти. Після цього він руками витягнув батарею та в подальшому, маючи намір її здати на пункт прийому металобрухту, під час перенесення даної батарею був зупинений працівниками поліції.

Суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину за вищевикладених обставин також підтверджується :

-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 10.05.2019 року йому зателефонувала сусідка та повідомила, що з його батьківської хати розбирають крильце, після чого він повідомив про цей факт поліцію;

-заявою потерпілого ОСОБА_5 до Лохвицького ВП від 10.05.2019 року про вчиненні крадіжки його майна, а саме металевої батареї;

-протоколом огляду домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 від 10.05.2019 року, в ході якого було зафіксовано місце, звідки ОСОБА_6 намагався викрасти металеву батарею, належну потерпілому, частини секцій батареї, які були складені до мішка та заховані поблизу господарства;

-протоколом огляду від 10.05.2019 року, в ході якого працівниками поліції було виявлено та вилучено секції батареї опалення, які намагався викрасти ОСОБА_6 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2019 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, в ході якого ОСОБА_6 розповів та показав як саме він намагався вчинити крадіжку майна потерпілого ОСОБА_5 .

Суд вважає, що вина ОСОБА_6 в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), встановлена і доведена, а його дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Згідно ст. 66 КК України обставиною справи, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття, оскільки обвинувачений вину визнав та виявив готовність нести покарання.

Згідно ст. 67 КК України обставин справи, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає.

Суд, керуючись вимогами ст.65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_6 , який вину в скоєному визнав, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання, вчинив злочин в стані обмеженої осудності, обставину справи, що пом`якшує покарання, вартість майна, яке намагався викрасти обвинувачений, те, що дане майно є в наявності та підлягає залишенню потерпілому, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_6 за ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу.

Також у відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта по проведеній експертизі.

Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Згідно висновку судово психіатричної експертизи від 18.06.2019 року №260 ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до інкримінованих протиправних дій, будь-яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждав, а виявляв ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю. Ступінь психічних порушень у ОСОБА_6 позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої та керувати ними в указаний період часу. ОСОБА_6 під дію ч.2, ч.3 ст.19 КК України не підпадає, але підпадає під дію ст. 20 КК України і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. ОСОБА_6 на даний час виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю. Може постати перед судом, але через наявний психічний розлад не здатний самостійно реалізовувати свої права.

Згідно ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

У відповідності до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані обмеженої осудності злочини.

Враховуючи наявний висновок судово психіатричної експертизи, суд вважає, що ОСОБА_6 вчинив даний будучи обмежено осудним.

Відповідно до ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою мотиви застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого.

Відповідно до ст. 504 КПК України суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

У відповідності до ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такий примусовий захід медичного характеру як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

З`ясувавши обставини справи, особу винного, думку учасників судового провадження, висновок судово психіатричної експертизи від 18.06.2019 року №260 про те, що обмежено осудний ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, необхідність отримання обвинуваченим належної медичної допомоги, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки саме такий примусовий захід медичного характеру визначений експертами.

Керуючись ст. 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення експертизи №956 від 23.05.2019 року в розмірі 628 грн. 04 коп.

Застосувати до засудженого ОСОБА_6 примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речовий доказ по справі : п`ять секцій радіатора водяного опалення залишити потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1