Справа № 754/3962/14-к
У Х В А Л А
Іменем України

15 травня 2019 року колегія суддів Деснянського районного суду м. Києва в складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю представника потерпілого ОСОБА_6

за участю захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

за участю обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні питання, щодо можливості призначення судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190ч.4, 15ч.2,190ч.4, 28ч.3,358ч.3, 28ч.3,358ч.4 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190ч.4, 15ч.2,190ч.4, 28ч.3,358ч.3, 28ч.3,358ч.4, 263ч.1 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст..15ч.2,190ч.4, 358ч.3, 358ч.4 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190ч.4, 15ч.2,190ч.4, 28ч.3,358ч.3, 28ч.3,358ч.4 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Деснянського районного суду м. Києва надійшли обвинувальні акти з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000875 відносно ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190ч.4, 15ч.2,190ч.4, 28ч.3,358ч.3, 28ч.3,358ч.4 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190ч.4, 15ч.2,190ч.4, 28ч.3,358ч.3, 28ч.3,358ч.4, 263ч.1 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст..15ч.2,190ч.4, 358ч.3, 358ч.4 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190ч.4, 15ч.2,190ч.4, 28ч.3,358ч.3, 28ч.3,358ч.4 КК України.

Ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за необхідне призначення справи до судового розгляду. Зазначив, що строк тримання під вартою ОСОБА_13 продовжений ухвалою колегії суддів Деснянського районного суду м. Києва закінчується 18.05.2019 року, а тому заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Крім цього вказав, що на даний час продовжують існувати ризики, які дають йому достатні підстави вважати, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, перешкоджатиме кримінальному провадженню, а саме ухилятиметься від забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 заперечували щодо призначення справи до судового розгляду, оскільки обвинувальні акти не відповідають вимогам ст.291 КПК України, а саме у обвинувальному акті не конкретизовано у чому обвинувачуються особи. Крім того, заперечували щодо приєднання до справи цивільного позову.

Захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_12 не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.

Представник потерпілого не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду. Клопотання прокурора підтримав. Заявила клопотання про приєднання до справи цивільного про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_13 заперечили проти продовження строку тримання під вартою, просили змінити останньому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, у зв`язку з недоведеністю ризиків, передбачених ч.1ст.177 КПК України. Вказали, що обвинувачений не має наміру переховуватись, одружений, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , хворіє на ряд тяжких захворювань.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та їх захисники просили заперечували щодо клопотання прокурора, просили задовольнити клопотання захисника ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник просили вирішити клопотання прокурора та захисника ОСОБА_7 на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 складений у відповідності з вимогами КПК України, підстав для повернення прокурору не вбачається, провадження за обвинувальним актом визначене за підсудністю Деснянському районному суду м. Києва, підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для продовження досудового розслідування немає, суд приходить до висновку про призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Обвинувальні акти за своїм змістом та формою відповідають вимогам ст..291 КПК України, доводи захисників та обвинувачених про повернення обвинувальних актів крім того були предметом перевірки у Київському апеляційному суді, визнані такими що не перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, а тому суд вважає їх необґрунтованими.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачені, їх захисники, потерпілий, представник потерпілого.

Відповідно до ч. 1ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, і принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини(ст.8 КПК України).

Відповідно до вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст..177 КПК України. Зокрема, судом має бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1ст.177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи обвинуваченого, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до ч.5ст.9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України.

Крім того, відповідно до ст.5 п.3 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на «розгляд судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», а й передбачає, що «звільнення може бути обумовлено гарантіями з`явитися на судове засідання» (п.37, п.38).

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» зазначено, що тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, про це ж вказується у п.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року по справі «Хайреддінов проти України».

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є тримання особи під вартою єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого (альтернативного) запобіжного заходу.

При цьому береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, зменшує це побоювання і його наміри втекти. При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя(Справа ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії»).

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу. Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і доводи «за» і «проти» звільнення з-під варти не повинні бути «загальними та абстрактними».

Відповідно до клопотання прокурора, обвинувачений ОСОБА_13 планує переховуватись від суду, при цьому прокурор мотивуючи вказаний ризик обмежувався повторенням стандартного переліку підстав для тримання обвинуваченого під вартою без мотивування у світлі конкретних обставин справи. Колегія суддів погоджується, що на самому початку продовження строку тримання під вартою, можливо, і було виправданий якийсь період, щоб органи обвинувачення здійснили перевірку та надали суду докази цього ризику. Однак з плином часу сама лише інформація, без будь-яких доказів на підтримку її правдивості, неодмінно стає дедалі менш важливою, якщо врахувати, що ОСОБА_13 заперечує свою спроможність переховуватись, посилаючись на наявність постійного місця проживання, уставлений спосіб життя, свій вік та стан здоров`я. Прокурор у своєму клопотанні не вказав, якісь інші обставини, які б дозволяли припустити, що в разі звільнення, ОСОБА_13 буде переховуватись, а тому колегія суддів вважає, що наявність такої небезпеки не встановлено.

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі «Харченко проти України», згідно з якою «розумність» строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, щодо можливості його звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

У справі «Волосюк проти України» рішення від 12 березня 2009 року, Європейський суд з прав людини наголосив, "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Так само продовження строків тримання під вартою не може бути наслідком очікування покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, у контексті вказаних вище стандартів Європейського суду з прав людини, колегія суддів вважає що доводи прокурора відносно того, що лише подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_13 під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, на даний час не можна вважати належно обґрунтованими.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_13 тримається під вартою 3 роки 10 місяців без судового рішення у справі.

При цьому, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_13 раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має міцні соціальні зв`язки: одружений, має неповнолітнього сина 2012 року народження та батька, який є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який важко хворіє та потребує стороннього догляду, а також підстави, які свідчать не тільки про зменшення, а і про те, що прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначених у його клопотанні.

Крім цього, відповідно до наданої стороною захисту медичної документації, ОСОБА_13 хворіє на тяжкі захворювання ішемічна хвороба серця: кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2ст., недостатність аортального та мітрального клапана, шлункова екстрасистолічна аритмія; хворіє на онкозахворювання - Cancer сечового міхура, 2 клінічна група. ОСОБА_13 потребує спеціалізованої та висококваліфікованої медичної допомоги, яку неможливо надати в умовах медичної частини Київського СІЗО, яка надає лише первинну медичну допомогу.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 28.08.2018 року було зобов`язано начальника ДУ »Київський слідчий ізолятор» забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_13 , однак станом на момент ухвалення судового рішення, ухвала суду залишилась не виконана, судові засіданні відкладаються, крім того, у зв`язку з не доставкою до суду обвинуваченого за станом здоров`я.

З урахуванням вищевикладеного, обставин справи, колегія суддів вважає недоцільним збереження застосованого запобіжного заходу та приходить до переконання, що саме цілодобовий домашній арешт, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення судового розгляду, а також виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. З цією метою колегія суддів вважає доцільним покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5ст.194 КПК України.

Керуючись вимогами ст.314,315,316 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190ч.4, 15ч.2,190ч.4, 28ч.3,358ч.3, 28ч.3,358ч.4 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190ч.4, 15ч.2,190ч.4, 28ч.3,358ч.3, 28ч.3,358ч.4, 263ч.1 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст..15ч.2,190ч.4, 358ч.3, 358ч.4 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.190ч.4, 15ч.2,190ч.4, 28ч.3,358ч.3, 28ч.3,358ч.4 КК України на 27 травня 2019 року о 16.30год.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинувачених, захисників, потерпілого, представника потерпілого.

Клопотання представника потерпілого задовольнити. Приєднати до справи цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином.

В клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши ОСОБА_13 залишати місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком два місяці, тобто до 15 липня 2019 року включно

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_13 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

- носити електронний засіб контролю;
- здати на зберігання до прокуратури свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_13 з-під варти в залі суду, негайно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_13 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_13 , що відповідно до ч.5ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання даної ухвали покласти на Дарницьке УП ГУ НП у місті Києві.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні - прокурора прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: