Дата документу 27.05.2019 Справа № 323/1141/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/1141/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/450/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Оріхівського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Оріхівського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на речовий доказ, а саме посіви ріпаку площею 90 га, вирощеного на земельних ділянках № :03:002:0284 площею 66,9122 га, № :03:0002:0285 площею 23,0878 га на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області (наразі Комишуваська об`єднана територіальна громада),-

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор Оріхівського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 звернувся з клопотанням про накладення арешту на речовий доказ, а саме на посіви ріпаку площею 90 га, вирощеної на земельних ділянках № :03:002:0284, площею 66,9122 га, № :03:002:0285, площею 23,0878 га, на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області (наразі Комишуваська об`єднана територіальна громада), шляхом заборони будь-яким чином фізичним та юридичним особам розпоряджатись та використовувати їх.
Згідно до змісту клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що упровадженні СВ Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП України в області перебуває кримінальне провадження №0000128 від 14.03.2017 року за ст.197-1, ч.1 ст.364 КК України за фактом самовільного використання службовими особами КУ «Таврійський будинок інвалідів» ЗОР земельної ділянки площею 90 га на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району.
У ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що на підставі рішення сесії Новотроїцької сільської ради № 4 від 28.02.2002 року Кіровському будинку інвалідів надано в постійне користування із земель запасу Новотроїцької сільської ради для розвитку підсобного господарства 282,2 га. У 2003 році на адресу Кіровського будинку інвалідів надійшов лист від голови Новотроїцької сільської ради з вимогою до виготовлення Державного акту на право постійного користування на земельну ділянку площею 282,2 га. Однак станом на 2003 рік керівництво комунальної установи державний акт на право постійного користування не отримало.
Так, відповідно до картографічних даних, самовільно зайнята земельна ділянка знаходиться на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області.
У ході досудового розслідування додатковим оглядом від 10.08.2018 року встановлено, що на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району, земельні ділянки № :03:002:0284 площею 66,9122 га, № :03:002:0285 площею 23,0878 га знаходяться в обробленому стані та засіяні сільськогосподарської культурою, а саме рапсом.
13.08.2018 року скеровано листа до головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області для проведення спільного огляду вказаної земельної ділянки та вирішення питання щодо визнання вказаної земельної ділянки безхозною. 20.10.2018 року у зв`язку з ненадходженням відповіді, вказаного листа скеровано повторно.
05.12.2018 року на адресу Оріхівського відділу Токмацької місцевої прокуратури з головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області надійшов лист, зі змісту якого вбачається, що з метою перевірки питання самовільного використання земельної ділянки площею 90 га, що розташована на території Новотроїцької сільської ради, головним управлінням видано відповідний наказ.
Наразі вживаються спільні заходи для погодження виїзду та проведення огляду спірної змеленої ділянки і складання відповідних актів.
Зі вказаних питань допитані 04.12.2018 року представники комунальної установи, а саме начальник підсобного сільського господарства КУ «Таврійський будинок інвалідів» ОСОБА_9 , директор КУ «Таврійський будинок інвалідів» ОСОБА_10 , пояснили, що їхня установа на разі не використовує земельну ділянку, та ким остання оброблюється їм не відомо.
Поряд з цим, 18.01.2019 року допитано в якості свідків власників суміжних земельних ділянок, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які пояснили, що їм не відомо ким обробляються спірні земельні ділянки.
Також в межах кримінального провадження допитано в якості свідків директорів фермерських господарств, котрі на правах оренди обробляють суміжні земельні ділянки, а саме директора ФГ «Московка» ОСОБА_14 та ФГ «Мороз» ОСОБА_15 . Останні пояснили, що їм не відомо ким обробляються земельні ділянки.
25.02.2019 року на адресу Оріхівського відділу Токмацької місцевої прокуратури з головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області надійшов лист зі змісту якого вбачається, що з метою перевірки питання самовільного використання земельної ділянки площею 90 га, що розташоване на території Новотроїцької сільської ради, головним управлінням видано відповідний наказ від 23.02.2019 року.
На виконання вказаного наказу 12.03.2019 року процесуальним прокурором Оріхівського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 спільно із начальником відділу в Оріхівському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_16 , старостою Новотроїцького старостинського округу Комишуваської об`єднаної територіальної громади ОСОБА_17 , головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Гуляйпільському, Більмацькому, Оріхівському, Пологівському, Розівському района Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_18 , інспектором-геодезистом ОСОБА_19 та спеціалістом відділу АПК Оріхівської РДА ОСОБА_20 проведено огляд та обстеження вказаних земельних ділянок.
За наслідком огляду встановлено, що вказані земельні ділянки перебувають в обробленому стані та засіяні сільськогосподарською культурою ріпаком по усьому периметру відповідно до кадастрових даних. Особу причетну до обробітку земельної ділянки в ході огляду встановлено не було.
Станом на 19.03.2019 року акти, складені головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_18 , скеровані на погодження до головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.
Враховуючи, що посіви ріпаку площею 90 га, вирощеної на земельних ділянках № :03:002:0284 площею 66,9122 га, № :03:002:0285 площею 23,0878 га на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області (наразі Комишуваська об`єднана територіальна громада) можуть бути використані як докази події кримінального правопорушення та винуватості певних осіб у вчиненні даного кримінального правопорушення, у відповідності до ст.ст. 98, 100, 110 КПК України прокурор вважав, що вони підлягають арешту.

Поряд з цим, згідно з ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
В свою чергу оглядом встановлено, що приблизний термін посіву ріпаку з 15 по 20 квітня 2018 року, а приблизний термін достигання та збирання урожаю припадає на кінець вересня 2018 року.
Постановою процесуального керівника по вказаному кримінальному провадженню від 18.04.2019 посіви площею 90 га, вирощеної на земельних ділянках № :03:002:0284 площею 66,9122 га, №:03:002:0285 площею 23,0878 га на території Новотроїцької сільської ради визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000172 від 17.07.2018.
Посилаючись на те, що вищевказаний речовий доказ має істотне значення по кримінальному провадженню №0000128 від 14.03.2017 за ст.197-1, ч.1 ст. 364 КК України, оскільки підтверджує факт незаконного самовільного зайняття, обробітку земельної ділянки на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області без правовстановлюючих документів, з метою їх збереження, прокурор просив накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно вказавши, що в клопотанні прокурора, доданих до нього матеріалах та його поясненнях відсутні дані, які дають підставу вважати, що посіви ріпаку, відповідають критеріям ст. 98 КПК України як речового доказу вчиненого кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, в обґрунтування своїх вимог вказує, що у клопотанні процесуальний прокурор просив слідчого суддю накласти арешт не на земельні ділянки, а на майно та конкретизував, що саме на посіви ріпаку площею 90 га, вирощеної на земельних ділянках № :03:002:0284 площею 66,9122 га, № :03:002:0285 площею 23,0878 га на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області (наразі Комишуваська об`єднана територіальна громада), шляхом заборони будь-яким чином фізичним та юридичним особам розпоряджатись та використовувати їх (посіви ріпаку). Таким чином, накладення арешту на посіви у жодному разі не потягне за собою позбавлення права власника на відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою.

Апелянт посилається на те, що в клопотанні процесуальний прокурор визначив правовий статус майна - посівів ріпаку площею 90 га, вирощеної на земельних ділянках як речового доказу з передачею на відповідальне зберігання власнику земельної ділянки в особі Комишуваської об`єднаної територіальної громади.

У своєму клопотанні процесуальний прокурор зазначав, що листом головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на адресу Оріхівського відділу Токмацької місцевої прокуратури надійшов акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 19.03.2019, згідно з яким підтверджено факт самовільного використання земельної ділянки та встановлено особу, котра наразі використовує вказану земельну ділянку.

Відповідні, належним чином завірені копії вказаних документів, були долучені процесуальним прокурором до клопотання про накладення арешту.

На думку прокурора, вказані обставини свідчать про однобічність та упередженість слідчого судді під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно.

Крім цього прокурор зазначає, що слідчим суддею під час розгляду клопотання проігноровано той факт, що вищевказаний речовий доказ має істотне значення в частині доказування по кримінальному провадженню №0000128 від 14.03.2017 за ст. 197-1, ч. 1 ст. 364 КК України, оскільки підтверджує факт незаконного самовільного зайняття, обробітку земельної ділянки на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області без правовстановлюючих документів. І саме з метою їх збереження, виникла необхідність у накладенні на посіви сільськогосподарської культури арешту.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Заслухавши доповідь судді, прокурора яка підтримала доводи апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, представника Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області адвоката ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснив, що кримінальне провадження розпочато ще у 2017 році, можливо на той час на земельних ділянках і були посіви, на які вказую прокурор, але з 22.12.2018 року вказані у клопотання земельні ділянки перебувають у правомірному користуванні Комишуваської селищної ради Оріхівського району і хто їх використовував до того часу, представнику не відомо, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження.

Як визначено ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За положеннями ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна повинно бути мотивованим.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном тощо.

Як вбачається із змісту клопотання, метою арешту майна прокурором визначено збереження речового доказу посівів сільськогосподарських культур.
При вирішенні питання про арешт майна суд, на підставі наданих ініціатором клопотання матеріалів, повинен з`ясовувати обставини, визначені ч. 2 ст. 173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Разом з цим, з`ясування цих питань пов`язано із кваліфікацією злочину, що внесено до ЄРДР і саме це питання передує з`ясуванню визначених ст. 170 КПК України підстав та меті забезпечення кримінального провадження.
Так, згідно відомостей, які внесені до ЄРДР, органом досудового розслідування проводиться перевірка за фактом самовільного зайняття службовими особами КУ «Таврійській будинок інвалідів» ЗОР двох земельних ділянок сільськогосподарського призначення, чим спричинили значної шкоди охоронюваним законом інтересам держави. Попередньо правопорушення кваліфіковано за ст. 197-1 КК України.
За цими ж подіями до ЄРДР внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ст. 364 ч. 1 КК України.
Об`єктивна сторона вказаних злочинів полягає у завданні значної шкоди законному володільцю чи власнику земельної ділянки (ст. 197-1 КК України) або істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб (ст. 364 КК України).

Проте, прокурором в клопотанні не було зазначено розмір шкоди, а отже і не доведено співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, на що обґрунтовано звернув увагу слідчий суддя, зазначивши про відсутність розрахунку шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Крім того, відомості про кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР ще 14 березня 2017 року, клопотання та додані до нього матеріали містять суперечливі дані стосовно виду сільськогосподарської культури, на яку прокурор вважає необхідним накласти арешт, а також строків її посіву (у клопотанні з 15 по 20 квітня 2018 року, в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.03.2019 осінь 2018 року) та приблизного терміну збирання (у клопотанні зазначено вересень 2018 року).
Не наведено у клопотанні яким чином посіви, які здійснені не раніше ніж у 2018 році, можуть бути доказом вчинення кримінальних правопорушень, відомості про які внесені до ЄРДР у березні 2017 року.
Прокурором під час розгляду клопотання не спростовані доводи представника Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, які підтверджені належними доказами (а.с. 19-21, 41-54), про те, що рішенням зазначеного органу місцевого самоврядування від 05.02.2019 зазначені земельні ділянки надані в постійне користування КП «Комишуваський комунальник» та на підставі договорів про спільну діяльність обробляються ТОВ «Агрофірма ЛЕВ». Відповідно до акту обстеження полів від 24.04.2019 комісія в складі директора товариства, головного спеціаліста відділу містобудування, земельних відносин Комишуваської селищної ради ОСОБА_21 , старости Новотроїцького старостинського округу ОСОБА_17 провела обстеження посівів ярового ріпаку на зазначених земельних ділянках, та зокрема встановила, що посіви здійснені 04.03.2019.
Зазначені обставини прокурором не спростовуються і в апеляційній скарзі.
Вказане вище свідчить про те, що клопотання прокурора належним чином не обґрунтоване та містить істотні суперечності, які позбавляють можливості слідчого суддю накласти арешт на майно.
За положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Натомість процесуальний прокурор, в порушення ч.5 ст.132, ч.2 ст.171 КПК України, не додав до клопотання матеріали, які б підтверджували заявлені ризики стосовно посівів сільськогосподарських культур, що вирощуються на земельних ділянках.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Слідчий суддя, з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, зобов`язаний розглянути заявлене клопотання лише у межах його доводів та вимог, якими у даному випадку є арешт посівів сільськогосподарських культур.
Враховуючи зміст клопотання про арешт посівів сільськогосподарських культур і заявлену підставу та мету для його арешту, судова колегія приходить до висновку про недоведеність необхідності накладення арешту.
Фіксування факту зайняття земельної ділянки, може мати місце шляхом проведення слідчих, процесуальних дій, та відображено у відповідних документах (протоколі огляду за участі спеціаліста, акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру тощо), якими обґрунтовано клопотання слідчого.
Вимоги ч. 1 ст. 173 КПК України зобов`язують слідчого суддю, суд відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

З урахуванням обставин кримінального провадження, викладених прокурором у клопотанні, судова колегія вважає, що прокурором не доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що у клопотанні викладено прохання накласти арешт не на земельні ділянки, а на посіви ріпаку, що накладення арешту на посіви у жодному разі не потягне за собою позбавлення права власника на відчуження та користування земельною ділянкою, позбавлені логічного змісту, оскільки слідчим суддею враховано, що у клопотанні прокурора ставилося питання про накладення арешту саме на посіви ріпаку.
В апеляційній скарзі прокурор не погоджується із думкою слідчого судді з приводу не доведення обставин самовільного використання земельної ділянки, посилаючись на те, що у клопотанні прокурором зазначено, що актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства, проведеним Держгеокадастром, підтверджено факт самовільного використання земельної ділянки та встановлено особу, котра наразі використовує земельну ділянку.
Проте даних про особу, яка використовує ділянку зазначений акт перевірки не містить (а.с. 23-26), додані до клопотання матеріали не вказують на причетність посадових осіб КУ «Таврійський будинок інвалідів» до використання вказаних земельних ділянок, на що обґрунтовано звернув увагу слідчий суддя.
Враховуючи, що слідчим суддею було прийнято правильне за суттю рішення про відмову у задоволенні клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 376, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Оріхівського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 квітня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Оріхівського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на речовий доказ, а саме посіви ріпаку площею 90 га, вирощеного на земельних ділянках №:03:002:0284 площею 66,9122 га, № :03:0002:0285 площею 23,0878 га на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області (наразі Комишуваська об`єднана територіальна громада), залишити без мін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4