Справа № 191/1547/19
Провадження № 1-в/191/351/19
У Х В А Л А
іменем України

03 червня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 22.12.2016 р. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.186 ч.2, 71 ч.1 КК України до 4 років 4 міс., позбавлення волі про застосування до нього ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання

за участі в судовому засіданні: прокурора - ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 , представника СВК-94 ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений у судовому засіданні просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, пояснив, що він працевлаштований, вивчився має спеціальну освіту газоелектрозварника, має заохочення на шлях виправлення став.

Представник адміністрації СВК-94 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, заслухавши засудженого, представника адміністрації СВК-94, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий:

- 27.01.2003р. Саксаганським районним судом, за ст.185 ч.3,15-185 ч.3,186 ч.3; 75 КК України до 4р. позбавлення волі з іспитовим 2 роки.

- 15.11.2005р. Саксаганським районним судом за ст.185 ч.3, 309 ч.1,70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 11.07.2008р. Саксаганським районним судом, за ст.263 ч. 2, 71 ч. 2 КК України до 1 року 1 міс. позбавлення волі;

- 23.02.2010р. Саксаганським районним судом, за ст.309 ч.2; 75 КК України до 2 р. позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 18.11.2010р. Саксаганським районним судом, за ст.15 ч.3 -185 ч.2,71ч.1 КК України до 2 років 1 міс. позбавлення волі;

- 21.12.2010р. Саксаганським районним судом за ст.185 ч.2,3, 70 ч.1,4 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 30.08.2011р. Долгинцевським районним судом, за ст.185 ч.2;70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 25.12.2015р. Центрально-міським районним судом, за ст.185 ч.3, 75 КК України до 4 р. позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

По даній справі засуджений: 22.12.2016 року Саксаганським районним судом, за ст.186 ч.2; 71ч.1 КК України до 4 р. 4м. позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк попереднє ув`язнення з 08.08.2016р. по 22.12.2016 р.

Початок: строку: 08.08.2016 року Кінець строку: 22.06.2020 року

Згідно характеристики, наданої начальником відділення СПС№8 СВК-94, та довідки з особової справи №40-К-17, до Синельниківської ВК № 94 прибув 01.02.2017. На теперішній час засуджений працевлаштований днювальним у відділенні. За час відбування покарання характеризується добре, має 1 погашене стягнення і 3 заохочення. Дотримується норм які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи виконання покарання. Відносини в колективі засуджених відділення будує з різною категорією засуджених, авторитетом серед них не користується, адекватно реагує на критику своєї поведінки. За характером спокійний, врівноважений. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. У дотриманні санітарно-гігієнічних норм та ставленні до свого зовнішнього вигляду засуджений намагається утримувати у чистоті та порядку своє спальне місце та при ліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи виконання покарання ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки. Відповідно до ст. 65 Кримінально-виконавчого кодексу України систематично відвідує заходи виховного характеру. Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України не приймає участі у реалізації програми диференційованій виховного впливу.

Відповідно до ст. 126 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок.

Переводу до дільниці соціальної реабілітації на підставі ст. 101 КВК України підлягає по відбуттю 1/3 строку, тобто з 02.08.2017 року. Матеріали розглянуті комісією установи 15.08.2017 року - відмовлено, як особі, що на шлях виправлення не стає.
Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України підлягає по відбуттю 1/2 строку, тобто з 22.04.2018 року. Матеріали розглянуті комісією установи 27.04.2018 року - відмовлено, як особі, що не стала на шлях виправлення.
Умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК України підлягає по відбуттю 2/3 строку, тобто з 12.01.2019 року. Матеріали розглянуті комісією установи 31.01.2019 року засудженому ОСОБА_3 відмовлено, як особі, що не довела своє виправлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка та ставлення до праці, як і виконання вимог адміністрації установи, є обов`язком кожного засудженого, а основною підставою для застосування ст.81 КК України щодо засудженого є доведення ним свого виправлення.

Аналізуючи питання щодо виправлення засудженого, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Встановлюючи підстави застосування ст. 81 КК України, суд, зокрема, наголошує на наступному.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

За період 2017-2019 рік має три заохочення, та одне стягнення 30.11.2017 у вигляді попередження за порушення локалізації, яке на даний час погашено, що, на думку суду, вказує на ту обставину, що засуджений бажає настання лише формально юридичних підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України, без наявності оціночних підстав.

Дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст.9 КВК України є обов`язком засудженого, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, до того ж короткий проміжок часу за яким змінилася поведінка засудженого, згідно наданої характеристики не є достатніми обставинами для можливості оцінки поведінки засудженого, з підстав, які визначені положеннями ст. 81 КК України.

Так, як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, станом на 12.01.2019 року відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання.

Відповідно, суд вважає, що дії засудженого не відповідають вимогам щодо застосування положень, які передбачені ст. 81 КК України та не відповідають положенням ст. 9 КВК України, якою визначені основні обов`язки засудженого.

Обставини справи свідчать лише про наявність посередніх (не негативних, не конкретно позитивних) чинників, які не дають змоги суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою, яка розцінюється судом як посередня, став на шлях виправлення та виховання.

Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, на думку суду, засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення, а тому підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого відсутні.

З огляду на викладене суд приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні заяви засудженого.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1