Дата документу 11.10.2019 Справа № 202/7100/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1710/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №202/7100/18Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ОСОБА_9 , ОСОБА_10

ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12

ОСОБА_13 (в режимі відеоконференції)

ОСОБА_14 (в режимі відеоконференції)

ОСОБА_15 (в режимі відеоконференції)

ОСОБА_16 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.1 ст.263, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.2 ст.311, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311, ч.3 ст.357, ч.4 ст.358, ч.4 ст.369 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.2 ст.311, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311, ч.4 ст.369 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.2 ст.311, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311 КК України (далі КК) повернуто прокурору через невідповідність даного акта вимогам КПК України (далі КПК).

Цією ж ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК.

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивував тим, що обвинувальний акт у даному провадженні як за формою, так і за змістом в повній мірі відповідає вимогам ст.291 КПК. Підстави, з яких суд повернув обвинувальний акт прокурору, є необґрунтованими, помилковими та передчасними, адже фактично судом зроблено оцінку кваліфікації дій обвинувачених, тобто наявність в їх діях складу кримінального правопорушення, що є неприпустимим на даному етапі кримінального провадження. При цьому суд першої інстанції проігнорував висновок Запорізького апеляційного суду, викладений в ухвалі від 02.07.2019 року, про повну відповідність даного обвинувального акта вимогам КПК України.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор просив під час підготовки вирішити клопотання про продовження (обрання) строку тримання під вартою обвинувачених на 60 днів, які додані до апеляційної скарги. Дане клопотання судом не розглядалось.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який повністю підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити; обвинувачених та їх захисників, які заперечили проти апеляційної скарги та просили залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Міськрайонний суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, виходив з того, що:

- у викладі обвинувачення за ч.1 ст.255 КК не зазначено, на якому саме етапі злочинної діяльності об`єднання набуло ознак стійкого, характер дій кожного учасника злочинної організації, та не зазначена об`єктивна складова вчиненого злочину;

- у епізодах злочинної діяльності від 17.01.2018 року, 30.01.2018 року, 19.03.2018 року за ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК відсутня така кваліфікуюча ознака як придбання, зберігання та збут особливо небезпечних наркотичних засобів у великих та особливо великих розмірах, яка згідно обвинувального акту охоплює вказані та інкриміновані епізоди злочинної діяльності обвинуваченим;

- інкримінований обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 злочинний епізод від 17.01.2018 року щодо незаконного виготовлення, перевезення та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований», згідно обвинувального акту, вчинений вказаними особами повторно, при цьому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 раніше не були притягнутими до кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (ст.307 КК), чи особами, які раніше вчинили один зі злочинів, передбачених ст.ст.308-310, 312, 314, 315, 317 КК. Будь-якого висунутого обвинувачення стосовно вказаних осіб за події, що передували вказаному епізоду злочинної діяльності (до 17.01.2018 року), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не було пред`явлено;

- в обвинувальному акті зазначено, що обвинуваченого ОСОБА_10 20.12.2007 року було засуджено за ч.1 ст.309 КК та 17.06.2008 року за ч.2 ст.289 КК до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Даних щодо відбуття призначеного покарання в обвинувальному акті не зазначено. Тобто, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_10 має непогашену судимість за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, проте ст.89 КК визначає трирічний строк для погашення судимості за злочин середньої тяжкості, зокрема передбачений ст.309 ч.1 КК. Виходячи з вказаних в обвинувальному акті даних про судимість обвинуваченого ОСОБА_10 , колегія суддів не може визначити наявність непогашеної судимості у останнього, що впливає на кваліфікацію інкримінованих ОСОБА_10 злочинів;

- в пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 не конкретизовані дії кожного учасника в інкримінованих їм злочинах, не описана об`єктивна складова інкримінованого обвинувачення, лише зазначено, що останні, діючи у складі злочинної організації вчинили злочини, передбачені ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.2 ст.311, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311 КК.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК, формулювання обвинувачення є неконкретизованим, узагальненим та незрозумілим для обвинувачених.

Проте колегія суддів не може погодитися із такими доводами суду першої інстанції виходячи з такого.

Згідно з вимогами ст.314 КПК суд вправі у підготовчому судовому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору, лише якщо акт не відповідає вимогам цього кодексу.

Вимоги до обвинувального акта визначені у ст.291 КПК.

Зі змісту обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вбачається, що він містить у собі всі відомості, передбачені ст.291 КПК, в тому числі і виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, в якому зазначено про всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Кримінальним процесуальним законом не встановлено будь-яких обмежень або правил викладення фактичних обставин для прокурора, а тому зазначення судом в ухвалі про неконкретне, узагальнене та незрозуміле викладення прокурором формулювання обвинувачення, є необґрунтованим. При цьому положення ч.2 ст.337 КПК надають можливість прокурору під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення.

Крім того, виходячи із завдань підготовчого судового засідання, на цій стадії встановлюється лише відповідність форми обвинувального акту вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, як це передбачено ст.291 КПК, при тому, що оцінка викладених в обвинувальному акті обставин і їх відповідність формулі кваліфікації, відноситься до стадії судового розгляду кримінального провадження.

Відтак, виходячи з положень ст.ст.314, 315 КПК під час підготовчого провадження суд не вправі встановлювати обставини, які підлягають встановленню лише в ході судового розгляду, а саме, про наявність чи відсутність складу злочину, правильність правової кваліфікації, наявність чи відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

При цьому колегія суддів звертає увагу і на те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні вже повертався прокурору з підстав невідповідності даного акта вимогам КПК. Проте таке рішення суду першої інстанції було скасовано ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02 липня 2019 року з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

В свою чергу, суд першої інстанції, вдруге повернувши обвинувальний акт з надуманих підстав, фактично ухилився від розгляду кримінального провадження по суті, що є неприпустимим.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернуто прокурору судом першої інстанції без передбачених на те законом підстав, оскільки обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 відповідає усім вимогам ст.291 КПК. У зв`язку з чим, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор просив вирішити клопотання про продовження (обрання) строку тримання під вартою обвинувачених. Разом з тим, дане питання підлягає вирішенню судом першої інстанції, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Судова колегія також наголошує на тому, що у справі відсутні передбачені ч.1 ст.416 і ст.76 КПК обставини, які б унеможливлювали б новий розгляд в тому ж складі суду. Відтак, після скасування оскаржуваної ухвали міськрайонного суду, розгляд даної справи зі стадії підготовчого судового засідання має відбуватися у тому ж складі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2019 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання у тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4