печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Державного бюро розслідувань України, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 20.05.2019,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на бездіяльність Державного бюро розслідувань України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 20.05.2019.

ОСОБА_3 зазначає у поданій скарзі, що бездіяльність Державного бюро розслідувань України полягає у невиконанні положень ст. 214 КПК України, а саме до ЄРДР не було внесено відомості із звернення останнього про вчинення кримінального правопорушення від 20.05.2019.

Просить зобов`язати Державного бюро розслідувань України внести відомості про кримінальне правопорушення, як вважає заявник, до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Окрім цього, просить суд поновити строк на оскарження бездіяльності Державного бюро розслідувань України.

У судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Правило неможливості розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України передбачає обов`язкову участь такої особи, разом з тим, ОСОБА_3 в прохальній частині скарги просив розглядати скаргу за його відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити, слідчий суддя з урахуванням скорочених строків розгляду даної категорії скарги, дійшов висновку про розгляд скарги за відсутності особи, яка її подала.

Представник Державного бюро розслідувань України не з`явився у судове засідання, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник Державного бюро розслідувань України, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, приходить до наступного висновку.

Так, 22.05.2019 ОСОБА_3 направив до Державного бюро розслідувань України засобами поштового зв`язку, заяву про вчинення кримінального правопорушення від 20.05.2019, яку Державним бюро розслідувань України, отримано 23.05.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, Слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Кожен, чиї права та свободи викладені у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи (Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам-членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 року).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права, що визначено у рішенні ЄСПЛ «Chahal v. the UK», n. 145.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ 13.12.2012 року «Souza Ribeiro v. France» визначено, що особлива увага має приділятися забезпеченню оперативності вирішення питань, порушених при зверненні до засобу юридичного захисту, оскільки не виключено те, що надмірна тривалість такої процедури може позначитися на адекватності такого засобу.

Так, у заяві ОСОБА_3 зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення окремими особами, попередню правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, тобто вказані відомості, які є достатніми для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, що відповідає положенням ч. 5 ст. 214 КПК України.

Проте, відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення внесені до ЄРДР не було, тобто вимоги визначені ч. 1 ст. 214 КПК України не виконані, що суперечить положенням національного законодавства.

За таких обставин, суд вбачає підстави для поновлення строку на звернення до суду та задоволення скарги зобов`язавши компетентну посадову особу Державного бюро розслідувань України внести відомості за заявою про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Державного бюро розслідувань України, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 20.05.2019 задовольнити.

Зобов`язати компетентну особу на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань Державного бюро розслідувань України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_3 від 20.05.2019, яке було направлене засобами поштового зв`язку 22.05.2019 та отримане 23.05.2019, про вчинення кримінального правопорушення та надати заявнику витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1