УХВАЛА
Іменем України

11 червня 2019 року м.Фастів

Колегія суддів Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника- ОСОБА_9
під час судового засідання з розгляду кримінального провадження № 0000464 від 03.02.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
встановила:
В провадженні Фастівського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про проведення слідчих дій у порядку ст. 333 КПК України, посилаючись на наступні обставини: з метою встановлення об`єктивної істини у провадженні, зокрема подальшого вирішення належності та допустимості доказів, зібраних у ході проведених слідчих та інших процесуальних дій у провадженні, та відповідно спростування або підтвердження доводів сторони захисту просить доручити СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області провести слідчі дії-допитати в якості свідків понятих, які були присутні при проведенні впізнання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , понятих, які були присутні при проведенні слідчих експериментів з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , понятих, які були присутні при проведенні огляду місця події 03.02.2015 року магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників кримінального провадження по суті клопотання, приходить до наступного висновку.
Як передбачено ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження визначено захист прав і законних інтересів суб`єктів, які потерпіли від кримінального правопорушення, охорона прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження і, насамперед, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а у випадку їх безпідставного порушення - захист шляхом відновлення в правах.
Європейський суд з прав людини у рішенні "Коем проти Бельгії" від 22.06.2000 р. зазначив,що основне призначення процесуальних норм-захистити обвинуваченого від будь-яких проявів зловживання владою.
Застосування належної правової процедури включає в себе дотримання засад (принципів) кримінального провадження, процесуальних засобів і способів їх реалізації, процесуальних гарантій прав і свобод учасників кримінального провадження та прийняття законних, обґрунтованих і справедливих рішень.
Клопотання прокурора в частині проведення слідчих дій обгрунтовано тим, що є необхідність у допитаті в якості свідків - понятих, які були присутні при проведенні впізнання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , понятих, які були присутні при проведенні слідчих експериментів з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , понятих, які були присутні при проведенні огляду місця події 03.02.2015 року магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Суд розглядаючи вказане клопотання приходить до наступного висновку.
Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Ч. 1 ст. 333 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Частиною 3 ст. 333 КПК України передбачено, що у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.
Згідно ч.4 ст.333 КПК України, під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. Суд відмовляє в задоволенні клопотання прокурора, якщо він не доведе, що слідчі (розшукові) дії, про проведення яких він просить, не могли бути проведені під час досудового розслідування через те, що не були і не могли бути відомі обставини, які свідчать про необхідність їх проведення.
Проте, як вбачається зі змісту клопотання, прокурор не зазначила причин, з яких зазначені нею слідчі дії, необхідність в яких існує станом на час розгляду справи по суті, не були перевірені на стадії досудового розслідування.
Крім цього, суд звертає увагу, що з моменту проведення зазначених слідчих дій початок 2015 року до нинішньої стадії судового провадження минуло більше чотирьох років, внаслідок чого є підстави вважати, що допит в якості свідків - понятих, які були присутні при проведенні впізнання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , понятих, які були присутні при проведенні слідчих експериментів з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , понятих, які були присутні при проведенні огляду місця події 03.02.2015 року магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 сприятиме затягуванню розгляду даного кримінального провадження по суті.
Також, варто зазначити, що поданим клопотанням, прокурор фактично намагається покласти на суд функцію збирання нових доказів обвинувачення, що протирічить приписам ч.3 ст.22 КПК України, згідно якої під час кримінального провадження функції державного обвинувачення та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.
Суд зазначає, що оцінка показів свідків допитаних в судовому засіданні на предмет достовірності їх показів, в сукупності з іншими доказами буде надана судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Крім цього, в прокурором у клопотанні всупереч ч.ч. 5, 6 ст. 163 КПК України не доведено, що вказана інформація сама по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Відповідно до пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) (далі - Конвенція) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, визначаючи межі перебігу таких строків, слід виходити з такого.
У кримінальному провадженні враховується як період досудового розслідування, так і період судового розгляду і апеляційного провадження. При цьому перебіг строків у кримінальному провадженні починається з часу, коли особі повідомлено про підозру, або з моменту затримання особи за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, а закінчується у момент, коли вирок набрав законної сили або кримінальне провадження закрито в цілому чи щодо конкретної особи.
Оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати належне виконання ними своїх процесуальних обов`язків (зокрема, щодо явки за викликом слідчого, прокурора, судовим викликом; дотримання умов обраного запобіжного заходу; надання у передбачених законом випадках доказів тощо); існування випадків зловживання процесуальними правами тощо. При цьому слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.
Оцінюючи спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень, слід враховувати послідовність та своєчасність здійснення процесуальних дій; наявність періодів бездіяльності (неактивності), причини якої мають з`ясовуватись у кожному конкретному провадженні; своєчасність повідомлення особи про підозру; обґрунтованість відкладення та зупинення кримінального провадження; своєчасність призначення кримінального провадження (кримінальної справи) до судового розгляду; встановлення випадків призначення судових засідань із великими інтервалами чи зволікання з переданням кримінального провадження з одного суду до іншого; проведення судових засідань у призначений час; дотримання строків постановлення суддею (або судом) мотивованої ухвали чи вироку і направлення копій процесуальних рішень учасникам судового провадження; повноту здійснення суддею контролю за виконанням працівниками суду своїх службових обов`язків, у тому числі щодо повідомлення учасників кримінального провадження про час та місце судового засідання; повноту та своєчасність вжиття слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом (суддею) заходів забезпечення кримінального провадження та інших заходів, спрямованих на недопущення недобросовісної поведінки учасників кримінального провадження; характер та ефективність дій, спрямованих на прискорення кримінального провадження тощо (справи "Смірнова проти Росії" від 24 липня 2003 року, "Вітрук проти України" від 16 вересня 2010 року, "Юртаєв проти України" від 31 січня 2006 року та інші).
Судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків.
Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 333 КПК України слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 163, 318, 333, 350, 395 Кримінального процесуального кодексу України, колегія судів,-

ухвалила:
В клопотанні прокурора в порядку ч.3 ст.333 КПК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3