Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 541/1502/19
№ провадження 1-кп/541/238/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красні Окни, Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,
в с т а н о в и в :
За обвинувальним актом, 03.04.2019 року у денний час доби (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 , правомірно перебуваючи в приміщенні навчального кабінету №6 Миргородського професійно-технічного училища №44, що розташоване за адресою: м. Миргород, вул. Козацька, 26, Полтавська область, де на парті помітив залишений без нагляду мобільний телефон марки «HUAWEI Y5», синього кольору, належний потерпілому ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 під дією раптово виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що власник та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, шляхом вільного доступу, підійшов до парти та викрав мобільний телефон марки «HUAWEI Y5», синього кольору, вартість якого згідно висновку експерта становить 1850 гри. 00 коп., належний потерпілому ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викрадений мобільний телефон залишив собі для власного користування, тим самим довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 1850 грн.

Органом досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

09 липня 2019 року у даному кримінальному провадження між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентне 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

В поданій на затвердження суду угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Даний злочин згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ст. 474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 09 липня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000246.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
Речовими доказами по справі, мобільним телефоном марки «HUAWEI Y5», що перебуває на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , дозволити потерпілому розпоряджатися на власний розсуд, як власністю.

Процесуальні витрати по справі в сумі 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім гривень чотири копійки ) , які пов`язані із залученням експерта стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_6