Провадження №1-кп/748/265/19
Єдиний унікальний № 748/1924/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2019 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 19 липня 2019 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ладан Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працючого слюсарем ТОВ " Пожмашина", в силу ст. 89 КК України не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,

Сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Військовослужбовець військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватись порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій обов`язок, 25 листопада 2014 року о 08 год. 30 хв. в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 , (на даний час НОМЕР_1 ) діючи з прямим умислом, з метою ухилення від військової служби взагалі, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , яка розташовувалась за адресою: АДРЕСА_2 , не маючи наміру повертатись до виконання обов`язків військової служби.

05 квітня 2018 року солдат ОСОБА_3 повернувся до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 , внаслідок самовільного залишення військової частини не виконував обов`язки військової служби без поважних причин з 25 вересня 2014 року по 05 квітня 2018 року, будь-яких заходів для повернення на службу до військової частини та продовження несення відповідних обов`язків, у зазначений період часу, не вживав, та перебував за адресою проживання, де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження та вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого, що виразились у самовільному залишенні військової частини або місця служби з метою ухилення від військової служби, органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 408 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, повне визнання вини, обставини, обставини, за яких обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що покарання йому слід призначити за ч.1 ст.408 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи обставини провадження, особу обвинуваченого, пом`якшуючу покарання обставину, те, що обвинувачений працює, приймав участь в бойових діях, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому буде доцільно звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, підстав для її обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою у той же строк з моменту отримання копії вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1