ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2407/19 Справа № 214/1283/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному упровадженню № 0000181,-

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця НПС Лубна, Липецької області РФ, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, проживаючого цивільним шлюбом, маючого малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працював неофіційно монтажником металоконструкцій,
який проживаючого без місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 21.12.2017 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 08.02.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.311, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки 6 місяців, на підставі ст.ст.75, 76 КК України,

визнаного винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2017 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та 1 місяць.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року відносно ОСОБА_7 ухвалено виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту затримання, тобто з 02 травня 2018 року.

Вирішено долю речових доказів.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він приблизно о 10.30 годині 16 січня 2018 року, діючи повторно, перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину ТОВ «АТБ-маркет» «Продукти-59», розташованому за адресою: мкрн. Сонячний, 7а, в м. Кривий Ріг, знаходячись у відділі «риба», таємно викрав з вітрини-холодильна відкритої викладки товар, що належить ТОВ «АТБ-маркет» «Продукти-59», на загальну суму 364,92 грн, та перетнувши лінію виходу з території магазину ТОВ «АТБ-маркет», не розплатившись за вищевказаний товар, та з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, спричинивши ТОВ «АТБ-маркет» матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того, приблизно о 14.30 годині 17 січня 2018 року, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину ТОВ «Омега», «Варус-33», розташованому за адресою: пр. Гагаріна, 47а, в м. Кривий Ріг, знаходячись у відділі «риба», повторно, таємно, таємно викрав з вітрини-холодильна товар, що належить ТОВ «Омега» магазину «Варус-33», товар на загальну суму 587.90 грн. Не розрахувавшись за вказаний товар, він спричинив ТОВ «Омега» «Варус-33» матеріальний збиток на вказану суму.

Після чого ОСОБА_7 даний товар поклав до внутрішньої кишені куртки та перетнувши лінію виходу з території магазину ТОВ «Омега» «Варус-33», не розплатившись за вищевказаний товар з викраденим майном зник, спричинивши ТОВ «Омега» «Варус-33» матеріальний збиток на вказану суму.

В апеляційній скарзі:

- обвинувачений просить вирок змінити, та призначити йому покарання, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом приєднання покарання, призначеного йому даним вироком, з покараннями, призначеними вироками Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19.06.2019 року та Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2017 року.

Вважає, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, як були призначено вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2017 року,

Крім того, обвинувачений вважає, що судом першої інстанції не було взято до уваги обставину, що пом`якшує його покарання, - наявність малолітньої дитини.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги та просила вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні вимоги обвинуваченого не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що районний суд вказаних вимог дотримався у повному обсязі.

Згідно з вимогами ст.404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, та правильності юридичної кваліфікації його дій, апеляційним судом не перевіряються, оскільки не були оскаржені учасниками судового розгляду.

Колегією суддів перевірено доводи обвинуваченого щодо необхідності пом`якшення покарання обвинуваченому.

Як убачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, дані про особу ОСОБА_7 , який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Судом першої інстанції враховано і досудову доповідь Саксаганського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області щодо ОСОБА_7 , згідно якої його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. При цьому в доповіді було зазначено, що ОСОБА_7 раніше сув неодноразово судимий, в тому числі за тяжкі злочини.

Також судом враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого: його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Тому колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, - є обґрунтованим та відповідає вимогам ст.ст. 65-67 КК України, та у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При цьому колегія суддів враховує практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, де суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність врахування в якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 - наявність у нього малолітньої дитини, на думку колегії суддів, є ж такими, що задоволенню не підлягають, оскільки дані про наявність у обвинуваченого малолітньої дитини, були відомі суду першої інстанції при призначенні покарання і вказана обставина не може бути сама по собі визнана пом`якшую обставиною.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо необхідності призначення остаточного покарання, згідно вимог ч.1 ст. 70 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно вимог ч.1 ст. 33 КК України, сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються злочини, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.

Вимогами ст. 70 КК України передбачено призначення покарання за сукупністю злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, водночас ч. 1 ст. 70 КК України передбачає, що при сукупності злочинів суд визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та за таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що при призначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , необхідно застосувати вимоги ч. 1 ст. 71 КК України, та до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21.12.2017 року, та обґрунтовано признавав остаточне покарання за сукупністю вироків.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року щодо ОСОБА_7 , як вірно вказав суд, - слід виконувати самостійно.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним переглядом справи не встановлено.

Вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , у тому числі щодо призначеного обвинувачену покарання, - є належно вмотивованим, обґрунтованим та законним.

Отже, доводи апеляційної скарги обвинуваченого, - є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк, з моменту вручення йому копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4