Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5221/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 30 травня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону Центрального регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000129, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на автомобіль «Audi A6» р.н. НОМЕР_1 , два ключі від автомобіля «Audi A6», свідоцтво про реєстрацію транпортного засобу серії НОМЕР_2 , видане іноземною державою. Вважає ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на вказане майно незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що приймаючи рішення слідчий суддя не врахував відповідні правові підстави для такого арешту, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження і відповідні наслідки арешту цього майна для підозрюваного ОСОБА_7 .. Вказує, що даний транспортний засіб належить ОСОБА_7 на праві користування та використовується останнім для забезпечення власних потреб в повсякденній життєдіяльності виключно з метою його цільового призначення. Вважає, що висновки слідчого судді про те, що вказаний автомобіль було використано ОСОБА_7 як засіб вчинення злочину, є помилковим, оскільки не підтверджуються жодними доказами.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що прокурор військової прокуратури Житомирського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене у кримінальному провадженні № 0000129 від 16.05.2018 року майно, а саме:
- мобільний телефон марки «Meizu 7 Pro Plus» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з сім-карткою з номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 ;
- чохол чорного кольору до мобільного телефону;
- посвідчення працівника поліції серії ЖТП № 004410, на 1 арк.;
- спеціальний жетон № 0167536;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане іноземною державою, на 1 арк.;
- блокнот з написом «ADLER»;
- рукописні записи, на 1 арк.;
- контракт № 1732/12-2018, на 5 арк;
- два ключі від автомобіля «AUDI А6»;
- дві купюри номіналом по 100 грн. з серіями і номерами: СВ 5251252, ТА 2953037;
- автомобіль «AUDI А6», номерний знак НОМЕР_1 .
Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначив, що слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000129 від 16.05.2018р. за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження у квітні 2018 року ОСОБА_7 , будучи помічником чергового сектору реагування патрульної поліції № 2 Романівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУ НП в Житомирській області, маючи дружні стосунки з місцевим мешканцем смт. Романова Житомирської області ОСОБА_10 та іншими на даний час не встановленими досудовим розслідуванням особами, створили незаконний механізм по незаконному придбанню, зберіганню, перевезенню з метою збуту та збуту наркотичних засобів, психотропних речовин місцевим мешканцям смт. Романова та Романівського району Житомирської області.
Так, у період часу з квітня 2018 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) по 25 травня 2019 року ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та іншими не встановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, здійснювали незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин цивільним особам, серед яких була особа, залучена у даному кримінальному провадженні до конфіденційного співробітництва - ОСОБА_11 (особа зі зміненими анкетними даними).
Зокрема, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність 25 травня 2019 року близько 10 години 30 хвилин, діючи умисно, перебуваючи в автомобілі «AUDI А6» з номерним знаком НОМЕР_1 , поблизу будівлі, розташованої за адресою: Житомирська область, смт. Романів, вул. Шевченка, 20, отримав від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 2000 грн., для незаконного придбання та збуту останньому наркотичних засобів та психотропної речовини.
В подальшому, 25 травня 2019 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_7 в смт. Романів зустрівся з ОСОБА_10 та за попередньою змовою з останнім на автомобілі «AUDI А6» з номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 прибули до с. Биківка Романівського району Житомирської області, де діючи відповідно до спільного раніше обумовленого злочинного плану, незаконно з метою збуту ОСОБА_11 придбали у невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи та перевезли до смт. Романів наркотичний засіб та психотропну речовину. Надалі, відповідно до розробленого плану, ОСОБА_10 в смт. Романів Житомирської області для унеможливлення його викриття вийшов з автомобіля «AUDI А6» з номерним знаком НОМЕР_1 біля свого помешкання.
ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, за погодженням з ОСОБА_10 25 травня 2019 року близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи на дорозі навпроти житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в салоні автомобіля «AUDI А6» з номерним знаком НОМЕР_1 , повторно незаконно з відома ОСОБА_10 збув ОСОБА_11 подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, схожу на рослини коноплі, яка відноситься до наркотичного засобу канабісу та порошкоподібну речовину біло-рожевого кольору, схожу на амфетамін.
В той же день, 25.05.2019 року ОСОБА_7 було затримано та на підставі ухвали слідчого судді проведено за його участю санкціонований обшук автомобіля «AUDI А6» з номерним знаком НОМЕР_1 . В ході вказаної слідчої (розшукової) дії, було виявлено та вилучено вищевказані речі та документи.
Оскільки зазначене майно має ознаки речового доказу, прокурор просив накласти арешт на вказане майно з метою його збереження, щоб всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, які підлягають доказуванню.
Враховуючи, що речі та документи, які були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку автомобіля «AUDI А6» з номерним знаком НОМЕР_1 є речовими доказами по кримінальному провадженню, можуть зберігати на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використанні як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вказане майно, позбавивши його власників, офіційних володільців, третіх осіб, можливості відчуження, розпоряджання, використання.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, апеляційний суд з урахуванням думки сторін та наявних у матеріалах провадження доказів, вважає його не пропущеним відповідно до ч.3 ст.395 КПК України, оскільки розгляд клопотання прокурора було проведено без повідомлення сторони захисту, копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_7 отримав 02.07.2019 року, а апеляційну скаргу подав 08.07.2019 року..
Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000129 від 16.05.2018р. за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
У ході проведення досудового розслідування встановлено, що в період часу з квітня 2018 року по 25 травня 2019 року ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, здійснювали незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин місцевим мешканцям смт. Романова та Романівського району Житомирської області.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07.05.2019 року було надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «AUDI А6» з номерним знаком НОМЕР_1 , який використовується ОСОБА_7 (а.п. 8).

25.05.2019 року ОСОБА_7 було затримано та на підставі ухвали слідчого судді проведено за його участю санкціонований обшук вказаного автомобіля, в ході якого було вилучено речі та грошові кошти, які зазначені в протоколі обшуку від 25.05.2019 року (а.п. 9-11).

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Враховуючи, що автомобіль марки «AUDI А6» з номерним знаком НОМЕР_1 , який відповідно до п.1 ч.2 ст.167 , ч.1 ст.98 КПК України використано ОСОБА_7 як засіб вчинення злочину, а також грошові кошти та предмети, які було виявлено в ньому можуть містити на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно належним чином обґрунтоване та містить достатньо доказів, що вказують на вчинення вказаного кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, з метою забезпечення кримінального провадження, а також враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що незастосування засобу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до знищення слідів кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про накладення арешту на вказане в клопотанні майно, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, зазначеним у статті 98 КПК України.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 про те, що вилучений автомобіль належить ОСОБА_7 на праві користування та використовується останнім для забезпечення власних потреб в повсякденній життєдіяльності виключно з метою пересування, а також що клопотання прокурора та матеріали проваждення не містять жодних обгрунтованих доказів, які вказують на те, що даний автомобіль було використано ОСОБА_7 як засіб вчинення злочину, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах провадження та дослідженими судом доказами.

Також, колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що приймаючи рішення слідчий суддя не врахував відповідні правові підстави для такого арешту, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження і відповідні наслідки арешту цього майна для підозрюваного ОСОБА_7 ..

Так, згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування) юридичних чи фізичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.
Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.
Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).
Отже, колегія суддів вважає, що в даному випадку дотримано вимоги правомірності втручання у право власності фізичних осіб, таке втручання є законним, відповідає суспільному інтересу та при цьому враховано принцип розумності та співмірності (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, оскільки іншим чином неможливо збереження речових доказів.
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків слідчого судді щодо законності арешту майна.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є законною та обгрунтованою і підстав для її скасування не має
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 30 травня 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону Центрального регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 та накладено арешт на майно у рамках кримінального провадження №0000129, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: