06.11.2019 363/5298/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року м.Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Вишгороді кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001097 від 15.12.2018 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, освіта середня, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в :

23.11.2018 року приблизно о 21 годині (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , перебував біля будинку № 11 по вул. Михайла Грушевського в м. Вишгород Київської області. В цей час, ОСОБА_6 зустрів свого знайомого ОСОБА_7 та побачивши в його руках мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3», в корпусі білого кольору, в останнього виник прямий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства, ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_7 , підійшов до останнього та попросив у нього його мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3», в корпусі білого кольору, під приводом зателефонувати, на що ОСОБА_7 добровільно погодився та надав останньому власний мобільний телефон. Таким чином, ОСОБА_6 заволодів вищевказаним мобільним телефоном та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядився вказаним майном на власний розсуд. Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи, вартість мобільного телефону марки «Samsung Galaxy J3», в корпусі білого кольору становить 2119 гривень 20 копійок.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

21 грудня 2018 року між прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та наведені обставини вчинення злочину.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди та він дав згоду на його призначення.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Захисник ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості, вказує, що така угода була укладена за його участю, добровільно.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засіданні не з`явився, подав заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, претензій майнового характеру не має.

Заслухавши думку прокурора, який просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, пояснення обвинуваченого, захисника, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню з наступник підстав.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, оскільки останній вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). Зазначене кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочину середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.

Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові доказа та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 394, 468, 473-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Затвердити угоду від 21.12.2018 року між прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмирі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції. Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1