Справа № 342/396/18
Провадження № 1-кп/342/22/2019
11 червня 2019 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яремча Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , який має базову загальну середню освіту, навчався в Гвіздецькій спеціальній загальноосвітній школі інтернаті, не працює, не одружений, раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,
законні представники неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представник служби в справах дітей Городенківської РДА ОСОБА_9 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна.
Злочин вчинив за таких обставин.
23.03.2018 близько 23:30 год., проходячи по вулиці Загородня в с. Прикмище Городенківського району, ОСОБА_3 побачив припаркований на узбіччі дороги, навпроти господарства № 27, автомобіль марки «Ореl Vіvаrо» білого кольору з державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель м. Коломия Івано-Франківської області. В той час у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна з зазначеного автомобіля. З цією метою обвинувачений ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, таємно, користуючись вигідною для себе обстановкою: темною порою доби та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, ліктем правої руки розбив бокове скло лівих дверцят водія, з салону автомобіля викрав чорно-сіру барсетку, що знаходилась на передній панелі в салоні. Переглянувши, виявив в ній грошові кошти в сумі 1400 грн. та мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmі 4х» вартістю З799 грн., які викрав, а барсетку кинув під автомобіль. Своїми діями завдав потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 5199 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Суду пояснив, що ввечері 23.03.2018 він повертався від свого дядька ОСОБА_11 до будинку своєї тітки ОСОБА_7 на АДРЕСА_2 , де тимчасово проживав, оскільки його мама перебувала на лікуванні, а батько його помер. Проходячи близько 23:30 год. по даній вулиці, він побачив припаркований на узбіччі дороги, навпроти господарства № 27, автомобіль марки «Ореl Vіvаrо» білого кольору з державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 , який живе в м. Коломия, і приїжджає до сусідів. Подивившись через вікно побачив в салоні, на передній панелі, чорно-сіру барсетку. Розбивши ліктем правої руки вікно в лівій дверці водія, дістав з салону автомобіля барсетку. Відійшов від автомобіля, пройшов по дорозі повз одну хату, переглянувши барсетку, виявив в ній гроші, телефон і документи. Повернувшись до автомобіля, кинув барсетку з документами під автомобіль, а гроші й телефон забрав собі. Коли прийшов додому, викинув з телефона сім-карту оператора мобільного зв`язку. Гроші і телефон заховав в будинку. В наступному гроші витратив на свої потреби. В телефон поклав свою сім-картку «ВФ Україна» та користувався ним. Через деякий час до нього на телефон почали дзвонити незнайомі йому люди, тому він, побоявшись, що це телефонують працівники поліції, вирішив обмінятись телефонами з учнем 10 класу ОСОБА_12 , з яким навчався в Гвіздецькій школі-інтернаті. Він віддав останньому викрадений телефон «Хіаоmі Rеdmі 4х», взамін отримав телефон марки «Престіжіо»; свою сім-картку викинув. Того ж дня до Гвіздецької школи, де він навчався, приїхали працівники поліції з Городенки, він зізнався у вчиненні крадіжки, назад обмінявся з ОСОБА_12 телефонами і добровільно видав працівникам поліції викрадений з автомобіля ОСОБА_10 телефон. У вчиненому розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить, протиправність своєї поведінки усвідомив.
В судові засідання потерпілий ОСОБА_10 не прибув жодного разу, про виклик його в судові засідання свідчать повернуті до суду рекомендовані повідомлення про вручення йому поштових відправлень судових повісток з відміткою за закінченням терміну зберігання. Заява про розгляд кримінального провадження в його відсутності в підготовчому засіданні була подана потерпілим до суду 21.05.2018, коли підготовче судове засідання в цьому кримінальному провадженні було відкладене в зв`язку з неявкою попереднього захисника обвинуваченого ОСОБА_3 .
Згідно вимог ст. 325 КПК України, заслухавши учасників судового провадження, суд вирішив провести судовий розгляд у відсутності потерпілого.
Окрім визнання вини неповнолітнім обвинуваченим, на підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення свідчать докази, дослідженні під час судового розгляду у порядку ст. 94 КПК України.
Представник служби в справах дітей Городенківської РДА суду пояснила, що неповнолітній обвинувачений виховується без батька, який помер, а його мати тривалий час перебувала на лікуванні, тому ним опікувалася рідна сестра його батька ОСОБА_7 . На даний час ОСОБА_3 проживає з матір`ю, сім`я перебуває під соціальним супроводом районного центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді, з обвинуваченим проводились профілактичні бесіди, прослідковуються тенденції до змін в кращу сторону. ОСОБА_3 шкодує, що вчинив злочин, усвідомив вчинене та щиро розкаюється. Вважає, що обвинувачений не буде вчиняти злочинів, просить звільнити його від покарання, передати під нагляд матері.
Допитана судом свідок ОСОБА_13 , практичний психолог Гвіздецької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Коломийського району пояснила, що в їх школі навчаються діти з легкою розумовою відсталістю. Обвинувачений був вихованцем їх школи, в цьому році закінчив 9 клас. Про нього піклувались мама ОСОБА_8 і тітка ОСОБА_7 . З часу, коли була вчинена ОСОБА_3 крадіжка, він подорослішав, став самостійнішим, стриманішим, йому неприємно та соромно за те, що він вчинив, він шкодує за свій вчинок; дії та вчинки обвинуваченого змінились в кращу сторону в порівнянні з тим, коли була надана йому характеристика з школи-інтернату.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого, його тітка ОСОБА_7 суду пояснила, що під час перебування матері обвинуваченого на лікуванні він спочатку жив з бабусею (мамою його батька), яка здала його в Гвіздець в інтернат, хоча до того він вчився в школі в с. Росохач Городенківського району. Тому коли вона придбала житло в с. Прикмище і перейшла з своєю сім?єю проживати з с. Острівець в с. Прикмище, вона забрала ОСОБА_3 , який є сином її рідного брата, проживати до себе. Вони телефонували до потерпілого, і коли той приїхав в с. Прикмище, ОСОБА_3 вибачався перед ним за вчинене. В даний час вона хворіє онкологічним захворюванням, потребує лікування, тому не зможе бути законним представником обвинуваченого.
Згідно ухвали суду від 12 березня 2019 року в даному кримінальному провадженні законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 визнано його маму ОСОБА_8 . Остання суду пояснила, що син закінчив 9 класів, має намір продовжувати навчання в Городенківському професійному ліцеї, хоче стати трактористом. Просить застосувати до неповнолітнього обвинуваченого примусові заходи виховного характеру та передати сина їй під нагляд, про що подала письмову заяву.
Винуватість ОСОБА_3 стверджується дослідженими під час судового розгляду документами:
- рапортом про те, що 24.03.2018 о 09:03 год. по телефону до чергової частини Городенківського ВП Коломийського відділу поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_10 , жителя м. Коломия, про те, що по вулиці Загородня в с. Прикмище Городенківського району з припаркованого на узбіччі дороги біля будинку № 27 належного йому автомобіля марки «Ореl Vіvаrо» державний номерний знак НОМЕР_1 , в період часу з 23 год. 23.03.2018 по 08 год. 24.03.2018 невідома особа шляхом розбиття лівого бокового вікна в дверці водія викрала грошові кошти в сумі 1400 грн. та мобільний телефон марки «Хіаоmі»;
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.03.2018, згідно якого ОСОБА_10 повідомив про те, що в період часу з 23 год. 23.03.2018 по 08 год. 24.03.2018 невідома особа шляхом розбиття бокового вікна викрала з його автомобіля марки «Ореl Vіvаrо» д.н.з. НОМЕР_1 мобільний телефон марки «Хіаоmі» та грошові кошти в сумі 1400 грн.;
- заявами ОСОБА_10 від 24.03.2018 про надання добровільної згоди на огляд його автомобіля марки «Ореl Vіvаrо» державний номерний знак НОМЕР_1 , та від 13.04.2018 про доручення до матеріалів справи копії квитанції про купівлю мобільного телефона «Хіаоmі Rеdmі 4х» вартістю З799 грн.;
- чеком від 22.01.2018 про придбання мобільного телефона «Хіаоmі Rеdmі 4х» вартістю З799 грн.;
- даними Протоколу огляду місця події від 24.03.2018 з фототаблицею, згідно з якими оглянуто місце події - ділянку дороги вулиці Загородня в с. Прикмище Городенківського району та автомобіль «Ореl Vіvаrо» державний номерний знак НОМЕР_1 , з якого викрадено гроші й телефон, під час огляду вилучено три сліди капілярних візерунків пальців рук;
- ксерокопіями коробки, в якій був придбаний мобільний телефон «Хіаоmі Rеdmі 4х», де зазначені ІМЕІ телефона;
- заявою ОСОБА_3 , написаною 11.04.2018 в присутності директора Гвіздецької СЗШІ, про те, що він добровільно видає працівникам поліції мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmі 4х»;
- даними Протоколу огляду місця події від 11.04.2018 з фототаблицею, згідно з яким в кабінеті директора Гвіздецької СЗШІ ОСОБА_3 видав мобільний телефон «Хіаоmі Rеdmі 4х» ІМЕІ 1- НОМЕР_2 , ІМЕІ 2- НОМЕР_3 , викрадений з буса білого кольору в с. Прикмище Городенківського району в ніч на 24.03.2018;
- даними постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 13.04.2018, згідно якої мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmі 4х» визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_10 .
Зазначені докази по кримінальному провадженні зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення.
Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, він вчинив таємне викрадення чужого майна.
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується положеннями статей 65-67, 98, 99, 103 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обставин, що обтяжують покарання не встановлено, а також враховує умови життя та виховання обвинуваченого, рівень його розвитку, вплив дорослих.
Згідно ч. 3 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України, відноситься до злочинів середньої тяжкості.
У судовому засіданні захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 просить врахувати обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану матеріальну шкоду, що після вчинення злочину своїми діями та вчинками довів можливість подальшої бездоганної поведінки, та у відповідності до ч. 1 ст.105 КК України просить задовольнити клопотання матері обвинуваченого про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінального покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері.
Прокурор, представник служби у справах дітей не заперечували відносно задоволення клопотання законного представника неповнолітнього обвинуваченого його матері, яка має вплив на сина, який належним чином поводить себе в сім`ї, вона може здійснювати за сином відповідний нагляд та не допустити в майбутньому скоєння ним правопорушень.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» суди, вирішуючи питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливості застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання. Примусові заходи виховного характеру застосовуються, зокрема, при звільненні неповнолітнього від кримінального покарання відповідно до ст. 105 КК України. Передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінюють допускається лише при наявності достатніх даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінюють суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.
Відповідно до змісту ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, на час вчинення злочину проживав у сім`ї тітки ОСОБА_7 , на час розгляду кримінального провадження проживає з матір`ю, бабою, дядьком, тіткою і двоюрідним братом в АДРЕСА_3 , що стверджується довідками Росохацької сільської ради; обвинувачений навчався в Гвіздецькій спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті Коломийського району, закінчив 9 класів; за місцем навчання характеризується як такий, що легко потрапляє під негативний вплив, він є напівсиротою; на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Городенківської ЦРЛ не перебуває; в досудовій доповіді Городенківського районного сектору з питань пробації зазначено, що ризик вчинення ОСОБА_3 повторного правопорушення оцінюється як низький, його виправлення можливе без позбавлення чи обмеження волі, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить його неповнолітній вік, визнання вини, щире розкаяння, добровільне відшкодування завданих потерпілому збитків.
Зважаючи на вищенаведене, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру, передбаченого ст.105 КК України, оскільки на момент прийняття судового рішення обвинувачений не потребує застосування реального покарання, та звільнити його від покарання і передати під нагляд матері ОСОБА_8 .
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100,124, 368-371, 373-374, 395, 484,485,487, 488, 490,493,496 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
На підставі ч. 1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання без визначення його виду і розміру, та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України - передати неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_8 на строк один рік.
- мобільний телефон марки «Хіаоmі Rеdmі 4х», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_10 , залишити йому, як власнику;
- три сліди капілярних візерунків пальців рук, відображені на дактилоплівці, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1