Справа № 755/8423/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004482 від 07.05.2018 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 06.05.2018 року приблизно о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_6 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу жилого будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив незнайомого раніше ОСОБА_4 , який рухався пішохідною доріжкою між будинками в напрямку Дарницького бульвару в м.Києві.
В подальшому, у вказаних осіб виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення особистого майна потерпілого ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна, а саме майна, що знаходилось у потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, рухаючись слідом за потерпілим по пішохідній доріжці, підійшли до останнього, після чого взяли його за руки, та застосовуючи фізичну силу відвели ОСОБА_4 з пішохідної доріжки на протилежну сторону вул. Бойченка до зелених насаджень на погано освітлену місцевість.
В подальшому, ОСОБА_6 , шляхом ривка вирвав з рук потерпілого ОСОБА_4 мобільний телефон «Хуавей», вартістю 5800 гривень, всередині якого знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон», вартістю 25 гривень з залишком коштів на рахунку в сумі 13 гривень, та ключі від квартири, що не мають матеріальної цінності, після чого передав їх невстановленій досудовим слідством особі, матеріали відносно якого вділені в окреме кримінальне провадження. В цей же час ОСОБА_6 , утримуючи потерпілого за ліву руку, шляхом ривка зірвав з лівої руки наручний годинник «Касіо», заявленою вартістю 4000 гривень. В подальшому, маючи на меті подолати опір зі сторони потерпілого, ОСОБА_6 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, почергово нанесли ОСОБА_4 кілька ударів руками в область голови,чим завдали фізичного болю.
В подальшому ОСОБА_6 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, утримуючи при собі майно, яке вони відкрито викрали у потерпілого ОСОБА_4 , кинулись втікати, проте на перехресті вул. Бойченка та Дарницького бульвару Мальцов С.Г. був затриманий потерпілим та випадковим перехожим, а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження з місця вчинення злочину зникла.
Всього своїми злочинними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, ОСОБА_6 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження завдали ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 9838 гривень.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнав, показав що дійсно 6 травня 2018 року близько 11 години на перехресті Дарницького бульвару в м. Києві він зіштовхнувся із раніше невідомим йому чоловіком, між ними розпочалась сварка, вони почали один одного ображати. В якийсь момент обвинуваченому здалось, що потерпілий хоче його вдарити, тому він відбив його ліву руку та мабуть в той час з руки потерпілого злетів годинник. Щоб не продовжувати сварку він вирішив відбігти з місця події, проте пробігши певну відстань перечепився та впав. Після чого був затриманий пересічними громадянами. Чому затримували саме його пояснити не зміг. Жодних злочинів стосовно потерпілого не вчинював, був один.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 повідомив суду, що коли 6 травня 2018 року проходив по алеї то до нього підійшов ОСОБА_6 схопив за руку стверджуючи що він продає наркотичні речовини, потім підійшов другий чоловік. Ці чоловіки декілька разів його вдарили та забрали в нього телефон, годинник, ключи від квартири та пішли. Він побачив незнайомого йому раніше хлопця та розповів що на нього скоїли напад та вони побігли у напрямку нападників. Та коли їх побачили почали переслідувати та розділились, хлопцю, що йому допомагав вдалось наздогнати ОСОБА_6 , який впав, а інший зміг втекти. На землі було знайдено годинник. Підтвердив суду, що годинник в нього зняв з руки саме обвинувачений ОСОБА_6 , заперечував що він міг сам його загубити. Телефон так і не знайшли, скоріше за все він лишився у іншого нападника.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав суду, що вночі йшов зі стоянки, коли побачив, як один чоловік переслідував іншого та звав на допомогу. Він побіг за ними, та бачив як той що убігав викинув щось, а потім перечепився та впав. Підтвердив судові, що бачив попереду ще одну людину, а побіг саме за ОСОБА_6 , бо той був ближче. В судовому засіданні також вказав на ОСОБА_6 , як на особу яку він фактично затримав. Зазначив, що у потерпілого була розбита губа. Підтвердив, що особисто він вказав місце де ОСОБА_6 міг викинути годинник, та саме там його знайшла СОГ. Він бачив характерний рух рукою коли переслідував обвинуваченого та відмітив, що він міг щось викинути.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 зазначив що здійснював патрулювання коли прийшла орієнтування що двоє невідомих забрали у потерпілого речі. Коли приїхали на місце, то побачили ОСОБА_6 який був затриманий свідками та потерпілого. Потім приїхала СОГ.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала суду, що на 06 травня 2018 року вона була знайома з потерпілим ОСОБА_4 біля двох тижнів. Вона із своїм хлопцем чекали на потерпілого біля метро Дарниця, декілька разів телефонували, проте дзвінки відхилялись. Коли вона змогла додзвонитись на телефон потерпілого, то почула в слухавку «Гаси его и погнали», це був не голос ОСОБА_4 . Коли вона прийшла на місце пригоди, то побачила ОСОБА_4 , обличчя якого було в крові та ОСОБА_10 , який був затриманий. Її запросили бути понятою, під час огляду годинника, який знайшли та вона не заперечувала і підписала протокол. Також зазначила, що не знає який годинник носив потерпілий.

Так, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06 травня 2018 року, потерпілий ОСОБА_4 будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину від 06.05.2018 року повідомив, що близько 22 години 30 хвилин в м. Києві по вулиці Бойченка, 2/6 невстановлена особа відкрито заволоділа особистим майном із застосуванням фізичної сили (т. 1 а.с. 148 - 149).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 07 травня 2018 року, складеного старшим слідчим Дніпровського управління поліції ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 , в присутності понятих та потерпілого земельної ділянки навпроти будинку АДРЕСА_2 визначено місце нападу двома невідомими особами на нього, в ході якого в нього забрали мобільний телефон та годинник (т. 1 а.с. 150-151).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06 травня 2018 року, складеного старшим слідчим Дніпровського управління поліції ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 , в присутності понятих земельної ділянки на куті будинку АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено годинник, який поміщено до експертного пакету (т. 1 а.с. 152-153).
Вказаний годинник відповідно до Постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 08.05.2018 року визнаний речовим доказом та переданий потерпілому ОСОБА_4 під розписку (т. 1 а.с. 154-155).
Відповідно до постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 31 травня 2018 року з матеріалів досудового розслідування за № 0004482 виділено матеріали щодо вчинення невстановленою особою кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України у співучасті з ОСОБА_6 (т. 1 а. с. 158-159).

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме, суд встановив, що своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
До показів обвинуваченого, що він був один, ударів потерпілому не наносив, та взагалі жодного злочину не вчинював, а часи могли просто спасти з руки потерпілого під час сварки між ними, ініціатором якої був саме потерпілий суд ставиться критично.
Зокрема, потерпілий ОСОБА_4 прямо вказав на обвинуваченого, як на одного із нападників, який наносив йому удари та стягував часи з руки. Такі покази потерпілого цілком узгоджуються із показами свідка ОСОБА_7 , який був свідком цього злочину та приймав участь у затриманні ОСОБА_6 . Свідок ОСОБА_9 , підтвердила суду, що була понятою під час складання протоколів огляду та вилучення часів потерпілого, а також вказувала, що до того як прибула на місце події телефоном їй відповів не потерпілий, а інша особа та вона почула в слухалку «Гаси его и погнали», це був не голос ОСОБА_4 , та коли вона побачила потерпілого його обличчя було у крові.

Той факт, що свідок ОСОБА_9 була знайома із потерпілим не суперечать нормам ч. 7 ст. 223 КПК України, згідно якої понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Як вбачається з аналізу показів потерпілого та свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання за ст. 384 КК України, в них відсутні мотиви оговорювати ОСОБА_6 , не назвав таких мотивів для оговору і обвинувачений та його захисник.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставин, згідно ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд не вбачає.
Обставиною, згідно ст. 67 КК України, що обтяжує покарання в обвинувальному акті є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Визначаючи необхідну міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає за необхідне, враховуючи конкретні обставини справи, призначити ОСОБА_6 покарання лише у виді позбавлення волі, проте у мінімальних межах, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчиненні нових злочинів.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 червня 2018 року у виді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 у виді застави залишити без зміни до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення.
Речові докази: годинник «Касіо» - залишити потерпілому ОСОБА_4 , (т. 1 а.с. 154-155).
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_12