Справа № 703/3572/18

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м.Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі справу подання начальника Смілянського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання згідно ст. 78 ч. 2 КК України щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сміла Черкаської області, проживає АДРЕСА_1 , засудженого 07 грудня 2018 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.310, ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника органу пробації Ернандес ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3

встановив:

23 вересня 2019 року начальник Смілянського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання згідно ст. 78 ч. 2 КК України ОСОБА_3 .

Подання обґрунтовує тим, що за час перебування на обліку Смілянського МРВ з питань пробації з 23 січня 2019 року був поставлений на облік у відділу, за період відбування покарання тричі не прибув на реєстрацію без поважних причин, про що йому було повідомлено та попереджено про недопустимість порушень та необхідність виконання покладених на нього обов`язків. Вважав, що ОСОБА_3 умисно ухиляється від контролю за його поведінкою, уникає покарання та не виправдовує надану йому судом довіру, тому подальше відбування покарання засудженого без позбавлення волі не є можливим.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримала внесене подання.

Прокурор просив в задоволенні подання відмовити.

Засуджений ОСОБА_3 просив не направляти його для відбуття реального покарання, вказував, що у ті дні, коли не приходив на реєстрацію, не мав змоги надати підтверджуючих доказів поважності причин неявки, вказував, що не з`явився на реєстрацію в зв`язку з сімейними обставинами, обіцяв в подальшому не порушувати покладені на нього обов`язки судом.

Заслухавши думку прокурора, представника органу пробації та покази засудженого, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2018 року було затверджено угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 та засуджено його за ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Постановою від 04.02.2019 року ОСОБА_3 зобов`язано з`являтися на реєстрацію в орган пробації кожен четвер місяця з 9 до 13 год. Як вбачається з копії листа реєстрації останній з 07 лютого, 05 та 12 вересня 2019 року не з`явився на реєстрації за що йому було здійснено 3 попередження.

Згідно ч. 3 ст. 164, ч. 3 ст. 166 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням, зобов`язані виконувати обов`язки, які покладені на них судом; невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Однак, відповідно до ч.1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Згідно ч. 3 неведеної статті, суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування.

Таким чином, питання про скасування іспитового строку, визначеного вироком суду на підставі угоди КПК України врегульовано спеціальними нормами.

Такий висновок узгоджується з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод », де п. 23 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право в межах встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Тобто, у даному випадку, при порушенні засудженим вимог ст. 76 КПК України, в силу положень ст. 476 КПК України, має бути застосований спеціальний порядок, який полягає не у направленні до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого в місця позбавлення волі, а ґрунтується на зверненні визначених Кримінально процесуальним кодексом України осіб до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Оскільки за наслідками розгляду клопотання про скасування затвердженої угоди є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування, тож звернення безпосередньо до суду з питанням передбаченим ст. 537 КПК України, порушує право особи на захист, що є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, оскільки діючим КПК України передбачено інший порядок вирішення питання невиконання угоди про визнання винуватості, суд вважає, що в задоволенні зазначеного подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.165, 166 КВК України, ст.78 КК України та ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні подання начальника Смілянського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2018 року за ч.2 ст.310, ч. 2 ст. 309 КК України, яким ОСОБА_3 засуджений до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 днів шляхом подачі апеляційної скарги з дня її проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали протягом 7 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий: ОСОБА_1