Провадження № 1-кп/537/143/2019
Справа № 537/2092/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2019 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.04.2019 року за №0000673, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчука Полтавської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, яка не одружена, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
12.04.2019 року близько 14 год. 00 хв. в приміщенні магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", розташованого за адресою м. Кременчук вул. І. Приходька, 86/1, ОСОБА_4 з прямим умислом, з корисливим мотивом, таємно викрала пляшку лікеру "Jagermaister", вартістю 436 грн., належну ФОП " ОСОБА_5 ". Після чого ОСОБА_4 , залишила місця скоєння злочину, маючи можливість розпорядитися чужим майном на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_4 своїми протиправними діями спричинила потерпілому ФОП " ОСОБА_5 " матеріальну шкоду в розмірі 436 грн.

З огляду на наведене, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

13.04.2019 року близько 10 год. 20 хв. біля будинку №17 по вул. Набережна Лейтенанта Дніпрова у м. Кременчук, ОСОБА_4 з прямим умислом, з корисливим мотивом, таємно викрала полімерну кришку люка каналізаційної шахти, вартістю 347,33 грн., належну ПАТ "Укртелеком". Після чого ОСОБА_4 , залишила місця скоєння злочину, маючи можливість розпорядитися чужим майном на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_4 своїми протиправними діями спричинила потерпілому ПАТ "Укртелеком" матеріальну шкоду в розмірі 347,33 грн.

З огляду на наведене, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за кваліфікуючою ознакою повторності.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні злочинів за обставин, наведених в обвинувальному акті. Дала показання про те, що в квітні 2019 року в робочий час зайшла в магазин "Маркетопт", звідки вкрала пляшку алкоголю. Коли в обхід касової зони вийшла з магазину її наздогнали та затримали охоронці, вилучили викрадену пляшку алкоголю. Вважала, що коли покинула магазин могла розпорядитися майном на власний розсуд. Через нетривалий час ОСОБА_6 отримала пропозицію від незнайомої особи продати люк від каналізації за 200 грн. Тому вона викрала люк на дорозі біля свого будинку та несла його покупцю. Проте її затримали працівники поліції, люк вилучили. Зазначала, що щиро розкаюється у скоєному.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодилася обвинувачена ОСОБА_4 обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують її особу.

Вина обвинуваченої підтверджується її особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинуваченої доведеною.

Суд приходить до висновку про те, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (по епізоду щодо потерпілого ФОП " ОСОБА_5 "), а також за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно (по епізоду щодо потерпілого ПАТ "Укртелеком").

В ст.50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини справи, розмір шкоди, заподіяної злочином, а саме те, що від злочинів тяжких наслідків не настало.

Потерпілі подали суду письмові заяви, в яких не просили карати суворо ОСОБА_4 Повідомили, що матеріальні збитки їм відшкодовано в повному обсязі.

Суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, не має постійного місця роботи, а відповідно і джерела доходу, не одружена, не перебуває на обліку в психоневрологічному чи наркологічному диспансері, має задовільний стан здоров`я, позитивно характеризувався за місцем проживання.

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання близьке до мінімального в межах санкції закону за вчинені нею злочини. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи думку потерпілих щодо міри покарання, тяжкість злочину та особу винної, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та приймає рішення про звільнення її від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк на підставі ст.75 КК України, з покладанням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речового доказу вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Під час досудового розслідування та судового розгляду щодо ОСОБА_4 не обирався запобіжний захід. Відповідних клопотань до суду не надходило. А тому враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченої суд не вбачає ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України громадські роботи на строк 80 годин;

-за ч.2 ст.185 КК України обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, поклавши на неї обов`язки відповідно до п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ полімерну кришку люка каналізаційної шахти повернути власнику ПАТ "Укртелеком".

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1