Справа № 755/966/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0012729 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-15.03.2011 року Оболонським районного суду м. Києва за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;
-04.10.2011 року Шевченківським районного суду м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;
-05.04.2012 року Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі;
-16.11.2012 року Шевченківським районного суду м. Києва за ч.2 ст.185, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 04.10.2013 року з Боржковської виправної колонії Полтавської області (№16) умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 9 днів;
-23.09.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва, за ч.2 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі;
-25.01.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва, за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України, до 3 років позбавлення волі, 27.02.2017 року звільнений за відбуття строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , на початку вересня 2014 року умисно, повторно вступив в злочинну змову з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та невстановленою досудовим слідством особою на повторне заволодіння шляхом обману грошовими коштами невизначеного кола громадян під приводом укладення довгострокового договору оренди житла. Відповідно до розробленого плану шахрайських дій, ОСОБА_5 мав відігравати роль власника зазначеної квартири, яка здається в оренду, а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, мала відігравати роль брокера, залученого до укладення договору оренди житла, а невстановлена досудовим слідством особа роль оператора брокерської контори, при дзвінках на номер, що був вказаний у рекламному оголошенні.
21 вересня 2014 року у невстановлений досудовим слідством час, особа, матеріли відносно якої виділені в окреме провадження, з метою конспірації їх злочинних дій наказав ОСОБА_8 принести його фотокартку розміру 3x4 для виготовлення підробленого паспорту. Погодившись на пропозицію у невстановлений досудовим слідством час та місці ОСОБА_5 , передав останньому свою фотокартку для подальшого виготовлення паспорта громадянина України з його фотокарткою. В подальшому особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, використовуючи завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , серії НОМЕР_1 з його фотокарткою, використовуючи ресурси в мережі Інтернет, знайшов оголошення про здачу житла щодобово.
22.09.2014 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, винайняв у ОСОБА_10 строком до 23.09.2014 року квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за попередньо змовою з невстановленими досудовим слідством особами розмістив на сайті безкоштовних оголошень «OLX» оголошення про здачу в оренду квартири за адресою АДРЕСА_2 . В подальшому, цього самого дня, ОСОБА_11 , знайшовши на вищезазначеному сайті оголошення про здачу в оренду житла, яке її зацікавило та зателефонувавши до невстановленої досудовим слідством особи, домовилась про зустріч та огляд квартири. Невстановлена досудовим слідством особа, що виконувала роль оператора, повідомила, що квартиру їй покаже власник квартири та ріелтор о 17 годині. В той же день, приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_11 зустрілась із ОСОБА_5 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, яка оглянувши квартиру АДРЕСА_3 , прийняла рішення про її оренду строком на один рік. В подальшому ОСОБА_5 для підтвердження своєї особи надав потерпілій завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , з його фотокарткою, а також копії інших правовстановлюючих документів на вказану квартиру, що були завчасно виготовлені та використані для створення впевненості потерпілої в тому, що квартира належить йому. Після чого, ОСОБА_5 , що видавав себе за власника квартири ОСОБА_12 та ОСОБА_11 підписали договір, який надав їм. Особа, що виконувала роль брокера, назвавши суму оплати за перший та останній місяць проживання в розмірі 6 400 гривень. ОСОБА_11 погодившись на зазначені умови будучи впевненою в добропорядності дій ОСОБА_5 , та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, передала останнім гроші в сумі 5 000 гривень, як оплату за оренду квартири, та 1 600 гривень, як оплату за послуги брокера. Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом обману заволоділи грошовими коштами, що належать ОСОБА_11 .
Крім того, 22.09.2014 року ОСОБА_13 , знайшовши на сайті «OLX» оголошення про здачу в оренду житла, яке її зацікавило та зателефонувавши до невстановленої досудовим слідством особи, домовилась про зустріч та огляд квартири. Невстановлена досудовим слідством особа повідомила, що квартиру їй покаже власник квартири та ріелтор о 18 годині 30 хвилин.
У той же день, приблизно о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_13 зустрілась із ОСОБА_5 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, яка оглянувши квартиру АДРЕСА_3 , прийняла рішення про її оренду строком на один рік. В подальшому ОСОБА_5 для підтвердження своєї особи надав потерпілій завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_12 , з його фотокарткою, а також копії інших правовстановлюючих документів на вказану квартиру, що були завчасно виготовлені та використані для створення впевненості потерпілої в тому, що квартира належить йому. Після чого ОСОБА_5 , що видавав себе за власника квартири ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підписали договір, який надала їм особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, що виконував роль брокера, назвавши суму оплати за перший та останній місяць проживання в розмірі 6 400 гривень. ОСОБА_13 погодившись на зазначені умови будучи впевненою в добропорядності дій ОСОБА_5 , та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, передала останнім гроші в сумі 6 400 гривень, як оплату за оренду квартири та 1 600 гривень, як оплату за послуги брокера. Таким чином, ОСОБА_5 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом обману повторно заволоділи грошовими коштами, що належать ОСОБА_13 .
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 21 вересня 2014 року, він разом зі своїм знайомив домовились орендувати квартиру на добу, після чого здавати її в довгострокову оренду. Після чого, знайомий віддав йому підроблені документи на квартиру та договори оренди, а через Інтернет вони знайшли двох клієнтів, з якими уклали договори, за які отримали гроші. Також, показав, що потерпілим завдану шкоду відшкодував.
Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у заволодінні чужим майном шляхом обману /шахрайство/, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії ч.2 ст.190 КК України.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно /а.п.219/, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває /а.п.219 «а»-219 «б»/, має ряд хронічних захворювань /а.п.231/, раніше притягався до кримінальної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючих обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді штрафу.
В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати не понесені.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 1 700 гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обрано.
Речові докази у кримінальному провадженні: договір оренди від 22.10.2014 року, що укладений між потерпілою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 /за якого себе видавав ОСОБА_5 / та договір оренди від 22.09.2014 року, що укладений між потерпілою ОСОБА_13 та ОСОБА_12 /за якого себе видавав ОСОБА_5 / залишити при матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: