Справа № 344/5321/19
Провадження № 1-кп/344/582/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні малолітня дитина, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого, військовослужбовця за контрактом на посаді стрільця помічника гранатометника гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, учасника АТО, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 11.09.2018 року о 09 год. 00 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою тимчасово ухилитися від місця проходження військової служби, без поважних причин, не маючи наміру на проходження обстеження та лікування, не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), та незаконно, без поважних причин перебував поза розташуванням військової частини до 10 год. 00 хв. 14.03.2019 року, тобто тривалістю понад один місяць, проводячи час на власний розсуд за місцем постійного проживання в с.Лоєва, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, 29.01.2017 року ОСОБА_5 з Міністерством оборони України укладено контракт про проходження військової служби на строк три роки.

Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 18.04.2017 №76-РС солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця - помічника гранатометника гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2017 №85 солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таке ж визначення терміну особливий період міститься у ст.1 Закону України «Про оборону України».

Тобто з моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п.п.1, 3 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_5 достеменно було відомо і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.09.2018 №327 солдат ОСОБА_5 11.09.2018 року вибув на лікування до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ), що останній не зробив.

Разом з тим, 11.09.2018 року о 09 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 , діючи дійсно, проходячи військову службу за контрактом, в умовах особливого періоду, з метою тимчасово ухилитися від місця проходження військової служби, без поважних причин, не маючи наміру на проходження обстеження та лікування не з`явився до розташування військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ), вибувши за місцем постійного проживання в с.Лоєва Надвірнянського району Івано-Франківської області, де проводив час на власний розсуд.

14.03.2019 року о 10 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 не з`являючись у військову частину, самостійно з`явився до військової прокуратури ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, ствердив все вищенаведене відповідно до викладеного. Пояснив, що захворіла його малолітня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка перебувала під опікою сестри його дружини, оскільки остання поїхала на сезонні роботи за межі території України. Про це йому стало відомо в телефонній розмові з сестрою дружини. А отже, в міру складених сімейних обставин, він змушений був, як батько, прибути до дочки та перебувати із нею на стаціонарному лікуванні до видужання. Усвідомлює, що своїми діями вчинив злочин, на даний час щиро розкаюється у вчиненому, критично оцінює свій вчинок, запевнив суд, що такого більше не повториться, просить суворо його не карати та врахувати, що раніше до жодної відповідальності не притягався, був учасником АТО, отримав тяжке поранення, був нагороджений відзнакою За службу державі та подякою командира 2 гірсько-штурмової роти.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються та дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.407 КК України як нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Суд вважає дану кваліфікацію правильною.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, притягується до кримінальної відповідальності вперше, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , молодий вік обвинуваченого, його заслуги, стан здоров`я, те, що вчинив даний злочин в міру раптово-виниклих сімейних обставин хвороба дитини.

Окрім того, суд також враховує, що згідно інформації, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації у обвинуваченого ОСОБА_5 наявний середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, яку він становить для суспільства, Надвірнянський МРС філії ДУ Центр пробації в Івано-Франківській області вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе при застосуванні соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбуваня покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до ч.3 ст.76 КК України.

Суд критично оцінює як доказ, службову характеристику командира 2 гірсько-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 від 07.10.2018 року, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 під час проходження військової служби на посаді оператора, зарекомендував себе з посередньої сторони та виявляє слабку мотивацію до військової служби, так як остання повністю спростовується відзнакою За службу державі від 04.12.2017 року та подякою командира 2 гірсько-штурмової роти НОМЕР_4 окремого гірно-штурмового батальйону від 24.08.2017 року.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, утримання малолітньої дитини, заслуги обвинуваченого перед державою та стан його здоров`я у зв`язку із отриманим тяжким осколковим пораненням в ході проходження військової служби.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його молодий вік, те, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальностя притягається вперше, має на утриманні сім`ю: малолітню дитину та дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, беручи до уваги обставини справи, висновок органу пробації, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, яке йому слід обрати в межах санкції ч.4 ст.407 КК України у вигляді позбавлення волі, а тому керуючись ст.ст.75, 76 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши відповідні обов`язки, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-375 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

Керуючись ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_1