Справа № 303/4923/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2019смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю: секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № ЄРДР 0000788 від 08.04.2019 за обвинувальним актом від 26.07.2019 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, непрацюючого, одруженого, утримує одну малолітню дитину, раніше не судимого з базовою (неповною) вищою освітою рівня бакалавр, - про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191 ч.1 , 191 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , обіймаючи посаду торговельного агента Хустської філії ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» на підставі наказу директора цього підприємства ОСОБА_6 від 11.12.2017, будучи особою з повною матеріальною відповідальністю за договором про це від 12.12.2017 між ним і зазначеним підприємством за забезпечення збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей, порушив взяті на себе зобов`язання і допустив привласнення матеріальних цінностей у виді грошей, одержаних від суб`єктів господарювання за поставлені товари, за таких обставин:

- 17.04.2018 біля 14 год. відповідно до товарної накладної № 00040215 від 04.042018 отримав від ОСОБА_7 , продавця магазину, який належить ФОП ОСОБА_8 , 500 грн за поставлений товар (цукерки, шоколадні вироби) в АДРЕСА_2 , які привласнив та витратив на свої потреби;

- 05.10.2018 біля 15 год. відповідно до товарної накладної № 00041925 від 19.10.2018 отримав від ОСОБА_9 , продавця магазину, який належить ФОП ОСОБА_10 1000 грн за поставлений товар (цукерки, шоколадні вироби) в АДРЕСА_3 , які привласнив та використав для своїх потреб;

- 22.10.2018 біля 12 год.30 хв. відповідно до товарної накладної № 00042137 від 19.10.2018 отримав від ФОП ОСОБА_11 1357 грн 63 коп. за поставлений товар (цукерки, шоколадні вироби) в АДРЕСА_4 , які привласнив і витратив для своїх потреб;

- 23.10.2018 біля 15 год 50 хв. відповідно до тарної накладної № 00041727 від 18.10.2018 отримав 1000 грн від ФОП ОСОБА_12 за поставлений товар (цукерки, шоколадні вироби) в АДРЕСА_5 , які привласнив і використав для своїх потреб;

- 31.10.2018 біля 15 год відповідно до товарної накладної № 00042137 від 19.10.2018 отримав від продавця ОСОБА_9 , 1000 грн за поставлений товар (цукерки, шоколадні вироби) ФОП ОСОБА_10 в АДРЕСА_3 , які привласнив і витратив для своїх потреб;

- 06.11.2018 біля 14 год.30 хв. відповідно до товарної накладної № 00043908 від 31.10.2018 отримав від ФОП ОСОБА_13 2532 грн 95 коп. за поставлений товар (цукерки та шоколадні вироби) до магазину в АДРЕСА_6 , які привласнив та витратив для своїх потреб;

- 09.11.2018 біля 09 год.30 хв. відповідно до товарної накладної № 00044475 від 03.11.2018 отримав від ФОП ОСОБА_14 1432 грн 32 коп. за поставлений товар (цукерки, шоколадні вироби) в АДРЕСА_7 , які привласнив і використав для своїх потреб;

- 13.11.2018 біля 15 год 30 хв. відповідно до тарної накладної № 00045067 від 07.11.2018 отримав від ФОП ОСОБА_15 830 грн за поставлений товар (цукерки, шоколадні вироби), які привласнив і витратив для своїх потреб;

- 09.11.2018 біля 10 год.30 хв. відповідно до товарної накладної № 00044509 від 10.11.2018 отримав від продавця магазину в АДРЕСА_8 726 грн 90 коп. за поставлений товар (цукерки, шоколадні вироби), які привласнив і витратив для своїх потреб;

- 12.11.2018 біля 09 год 30 хв. відповідно до товарної накладної № 0005399 від 10.11.2018 отримав від ФОП ОСОБА_16 726 грн 90 коп. за поставлений товар (цукерки та шоколадні вироби) в АДРЕСА_9 , які привласнив і витратив для своїх потреб.

За встановленими обставинами ОСОБА_5 привласнив грошові кошти на загальну суму 10142 грн 72 коп. чим завдав матеріальну шкоду ТОВ «Укппромінвест-Мукачево» на зазначену суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 встановлені обставини, які відповідають повністю змісту формулювання обвинувачення за обвинувальним актом, визнав повністю, а також повністю визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених статтями 191 ч.1 , 191 ч.3 КК України. Обвинувачений також визнав цивільний позов потерпілого підприємства на суму 10142 грн 72 коп. Просить узяти до уваги, що на час винесення вироку не працює, має на утримання малолітню дитину, 2018 р.н., а тому згідний сплатити завдану злочином шкоду з відстрочкою сплати до трьох місяців. Обвинувачений відмовився надати детальні покази у зв`язку з повним визнанням вини і свої дії пояснив тим, що привласнені кошти використовував на власні потреби (одяг, їжу і т.п.).

Представник потерпілої юридичної особи підтримав цивільний позов ТОВ «Укрпромінвест- Мукачево» про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 завданої злочинами матеріальної шкоди в сумі 10142 грн 72 коп. та повідомив, що станом на час розгляду справи обвинувачений не відшкодував завдану ним шкоду.

За згодою всіх учасників кримінального провадження, роз`яснивши наслідки такої процесуальної дії, суд визнав недоцільним дослідження доказів та з`ясування обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився дослідженням відомостей про особу обвинуваченого, які надані сторонами кримінального провадження, застосувавши статтю 349 ч.3 КПК України.

Оцінивши встановлене, позиції сторін кримінального провадження, потерпілої особи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 є винуватим у вчиненні злочинів, які мали місце за кваліфікуючими ознаками: привласнення чужого майна, яке було ввірено особі та перебувало в її віданні стаття 191 ч.1 КК України; привласнення чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало в її віданні, вчинене повторно - стаття 191 ч.3 КК України.

За вчинені кримінальні правопорушення ОСОБА_5 підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання за кожен вчинений злочин, виходячи з альтернативної санкції, яка передбачена статтями 191 ч.1, 191 ч.3 КК України , суд зважає на таке.

Вчиненні злочини характеризуються умисною формою вини. Суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, а саме: злочин, передбачений статтею 191 ч.1 КК України віднесений кримінальним законом до злочинів середньої тяжкості, а статтею 191 ч.3 КК України до тяжких злочинів. Злочинні наслідки не усунуті, бо матеріальна шкода, заподіяна злочинами, добровільно обвинуваченим не відшкодована.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання ним вини. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Суд також бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не вчиняв правопорушень (не судився), має сім`ю та утримує одну неповнолітню дитину. З місця праці ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево» обвинувачений характеризується як колишній працівник, який допустив привласнення майна підприємства під час виконання ним трудових обов`язків. Характеристики з місця проживання обвинуваченого сторони кримінального провадження не пред`явили суду.

Отже, обставини справи, а саме сума злочинного посягання на чуже майно діями обвинуваченого (розмір шкоди, загальна сума якого не перевищує середню заробітну платню в Україні станом на 2019 рік за публічними статистичними відомостями), відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність однієї пом`якшуючої покарання обставини, відомості про особу обвинуваченого до вчинення ним злочину та станом на час винесення вироку, - переконують суд у тому, що запропонована стороною обвинувачення (прокурором), яка не заперечена представником потерпілого підприємства, міра покарання за видом і розміром та порядком відбування у виді обмеження волі із застосуванням процедури випробування для обвинуваченого, заслуговує на увагу.

Строк додаткового обов`язкового покарання за санкцією статті 191 ч.3 КК України суд визначає максимальним, бо ОСОБА_5 обіймав матеріально відповідальну посаду, яку використав для власного збагачення шляхом привласнення грошей (чужого майна) з використанням посади, що надавала доступ до матеріальних цінностей та коштів. ОСОБА_5 також не відшкодував добровільно завдану ним матеріальну шкоду підприємству. Отже, є підстави обмежити йому доступ до таких посад (діяльності) на максимальний строк, передбачений для додаткового покарання санкцією статті 191 ч.3 КК України

Суд вважає, що ОСОБА_5 заслуговує таке покарання за вчинені ним злочини:

- за статтею 191 ч.1 КК України один рік обмеження волі без позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за статтею 191 ч.3 КК України три роки обмеження волі з позбавленням права займати матеріально відповідальні посади протягом трьох років;

Згідно з положеннями статті 70 ч.1 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням слід визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді обмеження волі на три роки з позбавленням права обіймати матеріально відповідальні посади на строк три роки.

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив злочин, у справі не має обтяжуючих покарання обставин, наявна пом`якшуюча покарання обставина. Та зважаючи на обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_5 недоцільно реально обмежувати волі на присуджений строк, бо його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Тобто на умовах звільнення від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням протягом іспитового строку. Обираючи розмір іспитового строку, який передбачений статтею 75 КК України, суд вважає, що такий слід визначити на строк два роки, бо ОСОБА_17 вчинив два умисні злочини, один з яких є тяжким.

Цивільний позов потерпілого підприємства підлягає повному задоволенню, бо він, по суті, визнаний відповідачем (обвинуваченим). Сума позову відповідає сумі матеріальної прямої дійсної шкоди, завданої злочином. До цих вимог суд застосовує статті 1166 ч.1 , 1177 ч.1 ЦК України. Суд відхиляє вимогу і доводи обвинуваченого розстрочити відшкодування шкоди на певний строк, бо таке не підтверджено жодним доказом. Зокрема, обвинувачений не надав доказів про тяжкість свого майнового стану. Натомість він є молодою, працездатною особою, яка має можливість і повинна працювати, утримувати себе і сім`ю. Обвинувачений також неналежно пояснив чому ним не вжито заходів до відшкодування шкоди з огляду на час вчинення злочину, судового розгляду справи та визнання ним обставин кримінального правопорушення в повному обсязі.

Судових витрат, речових доказів у справі не має. Строк дії запобіжний заходу у виді особистого зобов`язання, обраного на досудовому розслідуванні, закінчився 16.09.2019 року. Клопотання про обрання такого заходу до набрання вироком законної сили стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити покарання:

- за статтею 191 ч.1 КК України у виді обмеження волі на один рік без позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю ;

- за статтею 191 ч.3 КК України у виді обмеження волі на три роки з позбавленням права обіймати матеріально відповідальні посади протягом трьох років.

Згідно з статтею 70 ч.1 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, - остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі на три роки з позбавленням права обіймати матеріально відповідальні посади протягом трьох років.

Згідно з статтею 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з статтею 76 ч.1 пункти 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_5 протягом іспитового строку такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 матеріальну шкоду, завдану злочинами, в сумі 10142 (десять тисяч сто сорок дві) грн 72 (сімдесят дві) коп. в користь ТОВ «Укрпромінвест- Мукачево».

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Оскарження вироку з питань не дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались згідно з ч.3 статті 349 КПК України не допускається.

Вирок набирає законної сили після спливу строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1