справа № 462/6323/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, військовослужбовця за контрактом в/ч НОМЕР_1 у військовому званні "солдат", неодруженого (на утриманні дитина 2016 року народження), раніше судимого 05 січня 2016 року Шевченківським районним судом м. Львові за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 935 грн., сплаченого 02 жовтня 2019 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2019 року, приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину № 1089 ТОВ «АТБ-маркет», що знаходиться по вул. Широкій,70 «А» у м. Львові, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, повторно таємно викрав зі стелажу магазину віскі «Johnie Waiker Red Label» об`ємом 0,5 л вартістю 367 грн. 90 коп. та пляшку віскі «Jameson» об`ємом 0,5 л вартістю 437 грн. 90 коп., всього товару на 805 грн. 80 коп. Після чого сховав їх собі під куртку, у яку був одягнений, та не здійснивши оплату, вийшов з приміщення магазину, та в подальшому розпорядився викраденим на свій розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений солдат ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю, дав покази про те, що він у квітні 2019 року, перебуваючи у магазині «АТБ-маркет» викрав 2 пляшки віскі зі стелажів, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, які потім сам і випив, щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Суд у відповідності до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які не оспорюються обвинуваченим, переконавшись, що він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції, та роз`яснивши про позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи встановлені обставини, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного - вину визнав повністю, щиро кається у скоєному, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває /Т-1 а.с.39,40/, посередньо характеризується по місцю проходження військової служби /Т-1 а.с.36/, раніше судимий за злочини проти власності, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, нанесену шкоду ТОВ «АТБ-маркет» відшкодував у добровільному порядку в повному обсязі /Т-1 а.с.28,45/.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_5 , його особи, який раніше судимий та є військовослужбовцем за контрактом в/ч НОМЕР_1 у військовому званні "солдат", конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, і тому вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді арешту (з врахуванням положень ч. 2 ст. 60 КК України), але, з урахуванням його ставлення до скоєного - вину визнав повністю, щиро каявся, має на утриманні малолітню дитину, суд приходить до висновку про призначення міри покарання, наближеної до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому не заявляв та суд вважає, що не має необхідності у його обранні, оскільки обвинувачений виконував обов`язки, які покладені на нього нормами КПК України.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 /три/ місяці з утриманням на гауптвахті.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання та звернення вироку до виконання.

Речові докази /Т-1 а.с.32-34/: диск з камер відеоспостереження магазину - залишити в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя:

Оригінал вироку.