Справа № 487/2293/17
Провадження № 1-кп/477/165/19
УХВАЛА

03 жовтня 2019 року м.Миколаїв

Колегія суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з секретарем ОСОБА_4 ,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

під час судового засідання в залі суду Жовтневого районного суду Миколаївської області по розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000826, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 187, частиною 2 статті 121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження обраного запобіжного заходу обвинуваченому.

В обґрунтування цього клопотання прокурором зазначено, що під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому був неодноразово продовжений.

12 квітня 2019 року під час підготовчого судового засідання обвинуваченому знову був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений. Строк дії запобіжного заходу спливає 09 жовтня 2019 року.

Вважає що ризики, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, які враховувалися судами при обранні та продовженні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу, а саме ризик переховування обвинуваченого від суду, вчинення нових злочинів та впливу на потерпілу, свідків, на теперішній час не зменшилися і продовжують існувати, оскільки обвинувачений раніше судимий за вчинення злочинів проти життя, здоров`я, власності, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, вчинених за обтяжуючих обставин, злочини у вчиненні яких обвинувачується, вчинені при наявності судимості за аналогічний злочин, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки та можливість продовжити злочинну діяльність. Обвинувачений не має сталих соціальних зв`язків, офіційно не працює та не має офіційного джерела доходу, що свідчить про відсутність факторів, що можуть забезпечувати належну поведінку обвинуваченого, стримувати його за місцем проживання.

Зазначає, що свідками у цьому кримінальному провадженні є мешканці м. Миколаєва, на яких обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, зможе впливати з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вважає, що обвинувачений може незаконно вплинути на потерпілу, про що свідчать неодноразові факти вчинення кримінального правопорушення проти здоров`я особи.

Обвинувачений заперечував щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченого про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Вислухавши думку учасників судового засідання щодо цього клопотання, вивчивши клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановлених законом.

Зазначена норма Основного Закону кореспондується зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 жовтня 1950 року, згідно з якою обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачуваних законом випадках за встановленою законом процедурою.

12 квітня 2019 року під час підготовчого судового засідання обвинуваченому знову був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений. Строк дії запобіжного заходу спливає 09 жовтня 2019 року.

Станом на 03 жовтня 2019 року кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, об`єктивно закінчити розгляд кримінального провадження та ухвалити рішення до закінчення строку дії запобіжного заходу неможливо.

В зв`язку з чим відповідно до вимог статті 331 КПК України, під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Як вбачається з досліджених матеріалів, підставою для обрання та продовження такого виду запобіжного заходу стала обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі до 15 років, злочин, у вчиненні якого обвинувачується, був вчинений через декілька місяців після повернення з місць позбавлення волі, обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення насильницьких, корисливих злочинів, що свідчить про схильність особи до вчинення злочинів, в зв`язку з чим існує ризик вчинення нового злочину, продовження злочинної діяльності.

Обвинувачений не має постійного офіційного джерела доходів, раніше неодноразово був засуджений за вчинення корисливих злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі. Вказане дає суду обґрунтовані підстави вважати, що з урахуванням тяжкості обвинувачення, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитись від суду та продовжити злочинну діяльність.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні насильницького корисливого злочину, обізнаний про місце проживання та особу потерпілої, свідків, які є також мешканцями м. Миколаєва, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений може вплинути на свідків, які не допитані в судовому засіданні.

Тобто, ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу під час підготовчого судового засідання, не зменшилися і продовжують існувати.

Таким чином, оскільки існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим тяжкого та особливо тяжкого злочинів, обвинувачений є особою схильною до вчинення злочинів, може ухилитися від суду та вплинути на свідків, то за таких обставин, колегія суддів приходить до висновку щодо доцільності продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів, є недоцільним, так як більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам.

Клопотання обвинуваченого та захисника щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту не підлягає задоволенню з зазначених вище підстав. Та окрім цього, обвинувачений та захисник в обґрунтування клопотання в черговий раз не надали документи, що підтверджують згоду власника житла на виконання домашнього арешту у його будинку, за адресою якою просять виконувати домашній арешт, та документи, що підтверджують право власності на житло, де має виконуватись домашній арешт.

Враховуюче викладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 176-178, 331 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО м.Миколаєва строком на шістдесят днів по 08 грудня 2019 року включно.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та захисника щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3