УХВАЛА
Іменем України

28 жовтня 2019 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника: адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №60000984, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.08.2019,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_6 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням, в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт майна накладений на закордонний паспорт № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон марки «Samsung SM-A530F» в чохлі чорного кольору; металеву візитницю сірого кольору; 6 (шість) пластикових карток, а також з урахуванням доповнень до клопотання про скасування арешту майна просить скасувати арешт з паспорту громадянина Республіки Словаччина на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати слідчого повернути вказане майно.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 серпня 2019 року, у кримінальному провадженні №60000984 від 03 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 147, ч. 3 ст. 149, ч.2 ст.146 КК України накладено арешт на майно, а саме на: закордонний паспорт № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон марки «Samsung SM-A530F» в чохлі чорного кольору: металеву візитницю сірого кольору, в якій знаходиться паспорт громадянина Республіки Словаччина на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та 6 (шість) пластикових карток з забороною розпоряджатися та користуватися ним. Вважає, що вищевказаний арешт не відповідає вимогам "законності", а арештовані речі вимогам ст. 98 КПК України, а тому арешт повинен бути негайно скасований.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання та доповнення до нього підтримав та просив задовольнити. Вказав, що речі на які накладено арешт не можуть вважатися речовими доказами.

Слідчий в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки вилучені речі є речовими доказами, а щодо платіжних карток поклався на розсуд слідчого судді. Вказав, що всі речі визнані постановою слідчого речовими доказами. Закордонний паспорт може підтверджувати перетин кордону, крім того, у разі його повернення підозрюваний може покинути територію України, оскільки будь-якого запобіжного заходу йому не обрано.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила щодо повернення металевої візитниці та платіжних карток.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу дослідивши клопотання та долучені до нього документи, при розгляді клопотання виходить з наступного.

Встановлено, що у провадженні старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження, внесені 03.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000984, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 147, ч. 3 ст. 149, ч.2 ст.146 КК України .

Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 серпня 2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 та накладено арешт на закордонний паспорт № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; мобільний телефон марки «Samsung SM-A530F» в чохлі чорного кольору: металеву візитницю сірого кольору, в якій знаходиться паспорт громадянина Республіки Словаччина на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та 6 (шість) пластикових карток з забороною розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Задовольняючи клопотання про арешт майна слідчим суддею встановлено, що вищевказане майно зберегло на собі сліди злочинної діяльності, речі можуть бути предметом кримінального правопорушення, тобто містять ознаки ст. 98 КПК України, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За вимогами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку . Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За приписами ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Так, під час розгляду клопотання слідчим ОСОБА_5 було надано постанову старшого слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 23.08.2019 про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000984 від 03 серпня 2019 року, однак закордонний паспорт № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Республіки Словаччина на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки «Samsung SM-A530F» в чохлі чорного кольору, а також металева візитниця сірого кольору та 6 (шість) пластикових карток, в даній постанові про визнання предметів речовими доказами відсутні, тобто стороною обвинувачення не підтверджено визнання речовими доказами цих речей.

Вбачається, що кримінальне провадження №0000984, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 147, ч. 3 ст. 149, ч.2 ст.146 КК України та оголошено підозру громадянину Республіки Словаччина ОСОБА_10 .

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено сукупність підстав вважати, що майно, зокрема, особисті документи, що посвідчують особу - закордонний паспорт № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та паспорт громадянина Республіки Словаччина на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також металева візитниця сірого кольору та 6 (шість) пластикових карток, є доказом злочину, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слід зазначити, що закордонний паспорт та паспорт громадянина Республіки Словаччина лише посвідчують особу. Будь-яких відомостей, що вказані предмети мають відношення до вчинення кримінального правопорушення (містять сліди злочину тощо) стороною обвинувачення не надано. Крім того, посилання слідчого, що у разі скасування арешту на паспорти підозрюваний зможе покинути країну, так як жодного запобіжного заходу до нього не застосовано, не можуть вважатися такими, що виправдовують арешт цих документів. Відсутність запобіжного заходу та не покладання на підозрюваного обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема щодо здачі на зберігання закордонного паспорта, або інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, не може підмінятися арештом на такі речі, який накладено з метою збереження речових доказів, оскільки це не відповідає завданням та меті арешту майна, крім того такий арешт не може вважатися складовою будь-якого із запобіжних заходів.

До того ж, слідчий в судовому засіданні вказав, що обставини перетину кордону підозрюваним підтверджуються відомостями від Державної прикордонної служби.

Виходячи з наведеного, стороною обвинувачення не доведено обґрунтованості накладення арешту та подальшої потреби у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження саме щодо цього майна.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що вилучений мобільний телефон марки «Samsung SM-A530F» в чохлі чорного кольору, що належать ОСОБА_10 відповідає критеріям речових доказів, викладеним у ст. 98 КПК України, що свідчить про наявну потреби в подальшому застосуванні арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки вилучений мобільний телефони має контакти фігурантів у кримінальному провадженні, з його використанням відбувалося спілкування в месенджерах і дані про це, за даними слідства, збереглися на мобільному терміналі, а тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

В частині зобов`язання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , або іншого слідчого, в провадженні якого знаходиться досудове розслідування, внесене до ЄРДР за №60000984 від 03.08.2019, повернути майно та документи ОСОБА_10 , клопотання задоволенню не підлягає, оскільки така вимога є передчасною.

Згідно ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Таким чином, лише у разі не виконання слідчим цього обов`язку, така бездіяльність може бути оскаржена в порядку п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, а саме щодо неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу. Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого під час досудового розслідування, слідчий суддя може постановити ухвалу про зобов`язання вчинити певну дію.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, передбачених КПК України, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя вважає, що подане клопотання про скасування арешту на майно слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 169, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя ,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.08.2019 у справі №1-кс/279/1704/19 на закордонний паспорт № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , металеву візитницю сірого кольору, паспорт громадянина Республіки Словаччина на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 6 (шість) пластикових карток, що належить на праві власності ОСОБА_10 .

В задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.

Слідчий, прокурор після отримання судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1