ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1368/19 Справа № 183/3999/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь в суді першої інстанції, на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі із змінами прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та постановити нову ухвалу, якою продовжити підозрюваному ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою, строком на 30 днів.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що слідчим під час розгляду клопотання було надано суду достатньо доказів, що підтверджують обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також обгрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вважає, що існує наявність ризиків та достатність підстав того, що підозрюваний ОСОБА_8 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення вказаної категорії, що викликали суспільний резонанс у суспільстві та завдано шкоду державному банку АТ КБ Приват Банк у сумі 929 700 гривень, яку не відшкодовано.
Вказує на те, що підозрюваним не надано суду достатніх доказів та доводів на підтвердження факту розкаяння у вчиненні вищевказаного злочину ОСОБА_8 , доказів на підтвердження відшкодування спричиненої шкоди, доказів зайнятості суспільно корисною працею.
Посилається на те, що у резолютивній частині ухвали слідчого судді про відмову у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 вказано, що: клопотання захисника ОСОБА_7 , підтримане підозрюваним ОСОБА_8 , про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити, але вказане клопотання захисника не було предметом розгляду вказаного судового засідання та повинно було відбутись пізніше.
Крім того, вказана ухвала має технічну помилку у мотивувальній частині, яка не виправлена, а саме: за текстом вказано, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 закінчується 17 вересня 2019 року, замість підозрюваного ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 рокубуло частково задоволено клопотання слідчого, а також було задоволено клопотання захисника, та застосовано запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді цілодобового домашнього арешту з обов`язковим носінням електронного засобу контролю, на строк до 16 жовтня 2019 року включно, з покладанням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що прокурором доведено наявність п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме те, що у відношенні ОСОБА_8 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення та наявні достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні. Отже, враховуючи, що підозрюваний раніше судимий, має незняту і непогашену в законному порядку судимість, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з якими мешкає в орендованій квартирі, власник якої надав свою письмову згоду на перебування ОСОБА_8 в ній під час домашнього арешту, офіційно не працевлаштований, займається суспільно корисною працею, а тому вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків. При цьому враховує обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також те, що підозрюваний ніде офіційно не працює, тому вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_8 повинен бути застосований цілодобово.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу із змінами та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги прокурора підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий СВ Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на 30 днів.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами: протоколами оглядів місця події, протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_14 , протоколами пред`явлення свідкам ОСОБА_10 і ОСОБА_11 особи для впізнання за фотознімками, та іншими матеріалами кримінального провадження.
Також продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке законом відноситься до категорії тяжких злочинів, а також встановлено, що ОСОБА_8 раніше судимий, має не зняту та не погашену в законному порядку судимість.
Разом з тим,судом враховано, що підозрюваний ОСОБА_8 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з якими мешкає в орендованій квартирі, власник якої надав свою письмову згоду на перебування підозрюваним в ній під час домашнього арешту, займається суспільно корисною працею, тобто має міцні соціальні зв`язки, отже, можливо застосування до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з обов`язковим носінням електронного засобу контролю, що забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків.

Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді цілком слушними, виходячи з наступного.
Відповідно до представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділу Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001134 від 25 червня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

19 липня 2019 року ОСОБА_8 було затримано у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також 19 липня 2019 року ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 вересня 2019 року включно.

12 вересня 2019 року Новомосковською місцевою прокуратурою Дніпропетровської області продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 19 жовтня 2019 року, у зв`язку з необхідністю отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає необхідним задовольнити частково клопотання слідчого та продовжити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується вагомими наявними доказами, які додані до клопотання слідчого, а саме: заявами директора Дніпровської філії АТ КБ Приват Банк ОСОБА_15 про вчинені кримінальні правопорушення 25 червня 2019 року та 19 липня 2019 року; протоколами оглядів місця події, протоколом допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_14 , протоколами пред`явлення свідкам ОСОБА_10 і ОСОБА_11 особи для впізнання за фотознімками та іншими доказами.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також під час апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження обставини, викладені в клопотанні слідчого, про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що, знаходячись на волі, підозрюваний може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше судимий, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого, умисного, корисливого злочину, що свідчить про стійку кримінальну направленість його поведінки, та санкція за інкримінований йому злочин, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Ілійков проти Болгарії, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризику повторного вчинення злочинів.
Згідно із ст. 178 КПК України, колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , вагомість наявних доказів вчинення ним інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.
Врахування та посилання слідчим суддею в ухвалі на обставини про те, що підозрюваний одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, займається суспільно корисною працею, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Також в матеріалах провадження відсутні будь-які докази щодо зайнятості ОСОБА_8 суспільно - корисною працею, на що послався слідчий суддя, приймаючи рішення про зміну запобіжного заходу.
Наявність постійного проживання на орендованій квартирі не є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Також колегія суддів враховує наявність судимості, підозру ОСОБА_8 у двох епізодах злочинної діяльності із спричиненням шкоди у великих розмірах, що вказує на існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Аналізуючи вищенаведені обставини у сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що вони свідчать про неможливість усунення ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України, встановленого щодо ОСОБА_8 , у менш обтяжливий спосіб, та вважає за необхідне з цих підстав апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та продовжити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 жовтня 2019 року, взявши його під варту в залі суду.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь в суді першої інстанції, на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 року задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2019 рокущодо ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 жовтня 2019 року.
Взяти під варту в залі суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

_____________ _________ _________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4