УХВАЛА

09 вересня 2019 року
м. Київ
справа № 207/412/16-к
провадження № 51-10313км18
Суддя Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про здійснення розгляду кримінального провадження щодо нього у суді касаційної інстанції за його участі,
встановив:
За вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 лютого 2018 року ОСОБА_2 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 4 ст. 187 КК на строк 14 років з конфіскацією майна, яке є його власністю, за пунктами 6, 10, 13 ч. 2 ст. 115 КК на строк 15 років з конфіскацією майна, яке є його власністю, за ч. 4 ст. 152 КК на строк 14 років 6 місяців, за ч. 3 ст. 153 КК на строк 14 років 3 місяці. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_2 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна, яке є його власністю.
Апеляційний суду Дніпропетровської області 07 вересня 2013 року скасував вирок місцевого суду в частині призначення ОСОБА_2 покарання й ухвалив новий, яким призначив ОСОБА_2 покарання: за ч. 4 ст. 187 КК у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією майна, яке є його власністю, за пунктами 6, 10, 13 ч. 2 ст. 115 КК у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю, за ч. 4 ст. 152 КК у виді позбавлення волі на строк 14 років 6 місяців, за ч. 3 ст. 153 КК у виді позбавлення волі на строк 14 років 3 місяці. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_2 визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.
У решті вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області залишено без змін.
Не погоджуючись з указаними судовими рішеннями захисник засудженого ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
Касаційний кримінальний суд Верховного Суду ухвалою від 14 січня 2019 року відкрив касаційне провадження за вищевказаною касаційною скаргою.
Ухвалою судді Верховного Суду від 10 червня 2019 року закінчено підготовку і призначено розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_2 у Касаційному кримінальному суді на 12 год. 01 жовтня 2019 року.
До початку розгляду кримінального провадження у суді касаційної інстанції з ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» на адресу Верховного Суду надійшли клопотання засудженого ОСОБА_2 , в яких він просить здійснювати розгляд кримінального провадження щодо нього у касаційному порядку за його безпосередньої участі.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 430 КПК засуджений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в касаційному розгляді, якщо суд визнає обов`язковою його участь, а засуджений, що тримається під вартою, - також у випадках, якщо про це надійшло його клопотання.
З огляду на викладене суддя дійшов висновку, що заявлені засудженим клопотання підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 430 КПК,
постановив:
Задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_2 про здійснення касаційного розгляду за його участі.
Етапувати засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» до ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Викликати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у судове засідання Касаційного кримінального суду Верховного Суду (вул. П. Орлика, 4а, м. Київ) на 12 годину 01 жовтня 2019 року.
Виконання ухвали в частині конвоювання засудженого ОСОБА_2 покласти на командувача Національної гвардії України та Адміністрацію Державної кримінально-виконавчої служби України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1