У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 201/7840/19
Провадження № 1-кс/201/4260/19

08 липня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

08 липня 2019 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001712 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих слідчого відділу Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0001712 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 07 липня 2019 року о 00 годин 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту із співмешканцем ОСОБА_6 , який виник на ґрунті ревнощів, умисно нанесла ОСОБА_6 два удари ножом в область черевної порожнини та в область грудної клітини, від яких останній помер на місці. Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
07 липня 2019 року під час огляду трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено: зрізи двох нігтьових пластин з правої кисті трупа ОСОБА_6 ; три нігтьових пластини з лівої кисті трупа ОСОБА_6 ; мікрочастинки на двох темних дактилоплівках з правої руки та лівої руки трупа ОСОБА_6 ; змив РБК на марлевий тампон з лівої руки трупа ОСОБА_6 ; змив РБК на марлевий тампон з правої руки трупа ОСОБА_6 ; контрольний марлевий тампон; дактилокарта трупа ОСОБА_6 .
В обгрунтування клопотання про арешт майна слідчий зазначає, що вилучені речі мають особливо важливе доказове значення, а тому є достатні підстави вважати, що їх власники причетні до вчинення вказаного злочину і речі здобуті злочинним шляхом, та можуть в подальшому із використанням цих речей продовжити злочинну діяльність чи приховати інші уже скоєні злочини.
В судове засідання слідчий не з`явився надав заяву про слухання клопотання за його відсутності та без фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу.

Враховуючи неприбуття сторін у судове засідання для розгляду клопотання, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, зіставивши доводи клопотання з вимогами кримінального процесуального закону, приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст. 171 КПК України передбачає, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно частини 2 ст. 171 КПК України передбачено перелік вимог до клопотання про арешт майна, в якому повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Як регламентовано ст. ст. 131, 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 5 статті 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (п.2 ч.3 ст. 132 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчою судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, з наведених вище норм кримінального процесуального закону, убачається, що під поняттям майна, на яке може бути накладено арешт, слід розуміти та відносити нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права тощо.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Таким чином, ураховуючи норми кримінального процесуального закону, випливає, що речі у вигляді зрізів нігтьових пластин, мікрочастинки на темних дактилоплівках, змив РБК, контрольний марлевий тампон, дактилокарта трупа ОСОБА_6 , які на думку слідчого та прокурора, є майном, до такого не відносяться, і, є штучно створеними речами задля того, щоб зафіксувати сліди можливого вчинення злочину, виявлені під час огляду місця події, і, в подальшому, можуть стати по суті речовим доказом у даному кримінальному провадженні, але вони не є майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, на яке може бути накладений арешт.
При цьому, слідчий суддя критично ставиться до посилань слідчого на так зване обґрунтування клопотання, що власники речей і документів, зокрема, зрізів нігтьових пластин, мікрочастинки на темних дактилоплівках, змив РБК, контрольний марлевий тампон, дактилокарта трупа ОСОБА_6 , які слідчий уважає майном, на яке необхідно накласти арешт, причетні до вчинення кримінального правопорушення і ці речі здобуті злочинним шляхом, та в подальшому із використанням вказаних речей їх власники можуть продовжити злочинну діяльність чи приховати інші уже скоєні злочини.
Отже, клопотання слідчого, що погоджене із прокурором не містить жодного обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна,
У той же час, на переконання слідчого судді, виявляється недоречним і посилання слідчого на те, що ймовірні власники вилучених речей, анкетні дані яких взагалі не вказані, причетні до вчинення даного кримінального правопорушення, адже відповідно до повідомлення про підозру від 07 липня 2019 року, копія якого міститься у доданих матеріалах, особа причетна до вчинення умисного вбивства органом досудового розслідування вже встановлена і є ОСОБА_5 .
Наведені обставини свідчать про низькій рівень підготовки матеріалів клопотання слідчим, оскільки деякі з них надані у якості, яка унеможливлює їх правильне прочитання та сприйняття змісту, що вказує на нехтування слідчим своїми обов`язками, встановленими ст. 40 КПК України та безконтрольність прокурора при погодженні такого клопотання.
Згідно із ч. З ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи вимоги кримінального процесуального закону та встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про невідповідність клопотання вимогам статті 171 КПК України та встановлення сімдесяти двох годин для усунення цих недоліків, який необхідно рахувати з моменту отримання копії цієї ухвали, у зв`язку із чим, клопотання підлягає поверненню прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 98, 100, 170-173 КПК України слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0001712 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 липня 2019 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України , повернути прокурору , встановивши останньому строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, який рахувати з моменту отримання копії цієї ухвали

Ухвала оскарженню не підлягає. -

Слідчий суддя ОСОБА_1