Провадження № 1-кс/712/6140/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н ОВ И В:

Старший слідчий Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Клопотання мотивується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2019 приблизно о 13 год. 25 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про те, що на шлях виправлення не став, вчинив грабіж відносно ОСОБА_7 , 1984 р.н. та відкрито заволодів майном останньої при наступних обставинах.

Так, у вказаний день ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, на легковому автомобілі «Рено Кенго», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , спільно із знайомим ОСОБА_9 приїхали в м. Черкаси. Того ж дня, перебуваючи біля ТРЦ «Дніпро Плазма», близько 13 год. 20 хв., ОСОБА_6 помітив раніше невідому жінку, яка проходила повз торгівельний центр та спустилась по східцях біля офісного приміщення «Човен», за адресою: м. Черкаси, вул. Припортова, 22А після чого, направилась до арки буд. АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 прослідував за нею та наздогнавши жінку неподалік від арки буд. АДРЕСА_1 , підбіг позаду та шляхом ривка, відкрито заволодів золотим ланцюжком 585 проби, вагою 9,72 г, та з місця скоєння кримінального правопорушення побіг в напрямку місце знаходження ОСОБА_9 , ігноруючи викрики потерпілої з проханнями зупинитись та повернути викрадене майно. Таким чином ОСОБА_6 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду.

Відомості по даному фактом в несені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004402.

08.08.2019 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано, в порядку ст. 208 КПК України.

09.08.2019 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Біла Церква Київської області, українцю, громадянину України, не одруженому, на утриманні дітей не маючого, учасником бойових дій, депутатом, учасником ліквідації наслідків на ЧАЕС не являється, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимому, останній раз: 06.06.2015 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 11.10.2018, в зв`язку з відбуттям строку покарання - було повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, відносно нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стосовно переховування від правоохоронних органів та суду, то у зв`язку із тяжкістю покарання, якому може бути підданий підозрюваний, вказане може спонукати останнього до втечі.

Щодо впливу на свідків, то ОСОБА_6 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме водія легкового автомобіля «Рено Кенго» ОСОБА_8 з яким він разом з товаришем прибув на місце вчинення злочину та ОСОБА_9 , якому він передав перед затриманням вказане майно.

Крім того, на даний час ОСОБА_6 притягається до кримінальної відповідальності Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, проте на судове засідання він не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим, до останнього застосовано привід та надано дозвіл на його затримання з метою розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Викладене свідчить про те, що застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою щодо підозрюваного, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, з урахуванням наявності ризиків, а отже й законних підстав, в розрізі вимог глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є надмірним чи таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, так як ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, корисливої спрямованості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, здійснюючи вплив на свідків, продовжувати злочинну діяльність, та враховуючи неможливість запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, керуючись вимогами.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задоволити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, оскільки у підозрюваного є постійне місце проживання, вину свою в інкримінованому правопорушенні визнає.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжувати злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя приходить до висновку про застосування запобіжного заходу.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до частини 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

З клопотання вбачається, що із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, наведені у ньому ризики, як мета обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є такими, що виправдовують його застосування, зокрема слідчий вказує, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, в підозрюваного немає стійких соціальних зв`язків, він ніде не працює, що свідчить про відсутність стабільного доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, що не заперечується підозрюваним, може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2019 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_6 не виправдав довіри держави та усвідомлюючи всі випливаючі наслідки свідомо вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить не тільки про небажання стати на шлях виправлення, а й неможливість переосмислити свої дії без ізоляції для суспільства; на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний корисливий злочин; крім того законного джерела доходів не має, як наслідок систематично вчиняє корисливі злочини проти власності.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

З метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, можливості незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає за необхідне застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбачених КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статі.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи норму статті 182 КПК України, суд приходить до висновку визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_6 , 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що передбачає п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 186, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 06 жовтня 2019 року, включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з 08.08.2019 року.

Визначити розмір застави 40 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 80280 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) та у разі внесення якої покласти зобов`язання на нього:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до слідчого ізолятора м. Черкаси.

Виконання ухвали покласти на Черкаський відділ поліції ГУНП в Черкаській області.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення, слідчому для виконання та прокурору для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1