КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

17 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року,

за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_6
та представника установи
відбування покарання ОСОБА_7
і засудженого ОСОБА_8 , які беруть участь в апеляційному розгляді в режимі відеоконференцзвязку з ДУ «Бучанська виправна колонія (№ 85)»,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року задоволено клопотання начальника Державної установи «Бучанська виправна колонія № 85» та звільнено умовно-достроково засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Донецької області від 12.07.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України на не відбутий строк покарання 6 місяців.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що ОСОБА_8 , який був засуджений вироком Апеляційного суду Донецької області від 12.07.2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 цього Кодексу, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, за час відбування призначеного покарання зарекомендував себе добре, має 3 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці. В установі був працевлаштований, має позитивну характеристику.

З огляду на викладене, оскільки на теперішній час засуджений ОСОБА_8 відбув 3/4 частини призначеного строку покарання, та довів своє виправлення, суд дійшов висновку, що він заслуговує на звільнення від відбування покарання умовно-достроково на не відбутий строк.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду від 21.06.2019 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що висновок суду про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення, не відповідає фактичним обставинам справи.
Зокрема, як вказує апелянт, з матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_8 має 7 судимостей за вчинення умисних злочинів, в тому числі і корисливих, а також вчинив новий умисний тяжкий корисливий злочин в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про його стійку злочинну спрямованість.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що за період відбування покарання засуджений має 4 заохочення, які він отримав упродовж останнього року напередодні настання пільги, передбаченої ст. 81 КК України, та 2 стягнення, одне з яких за вживання спиртного в установі, які хоча і погашені, але свідчать про його схильність до порушення режиму відбування покарання на протязі всього терміну , що у свою чергу не може свідчити про наявність у засудженого стійкої правослухняної поведінки під час відбування покарання.

Також апелянт зазначає про те, що згідно відомості по заробітній платі протягом всього періоду відбування покарання засуджений працював епізодично.
На думку апелянта, висновок суду про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує умовно-дострокового звільнення не відповідає фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області та просив її задовольнити; пояснення засудженого та представника установи відбування покарання, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення скарги та просили залишити ухвалу суду без змін; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для скасування ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року про задоволення клопотання начальника ДУ «Бучанська виправна колонія № 85» та звільнення ОСОБА_8 умовно-достроково засудженого від відбування покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду Донецької області від 12.07.2016 року, з огляду на таке.
Як прямо передбачено ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У разі засудження за вчинення тяжкого злочину, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, як це передбачено п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, те, що, згідно вироку апеляційного суду Донецької області від 12 липня 2016 року, ОСОБА_8 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто за умисний тяжкий злочин, із застосуванням вимог ч. 1 ст. 71 цього Кодексу, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, той факт, що на час звернення до суду з поданням ОСОБА_8 відбув більше як три чверті призначеного судом строку покарання, а також обставини, які, на думку адміністрації Бучанської виправної колонії, свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, довів своє виправлення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Колегія суддів, погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на вимогах закону та відповідає встановленим під розгляду подання даним про особу засудженого, які свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

У зв`язку з цим, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що висновок суду щодо виправлення засудженого не відповідає фактичним обставинам справи.

Зокрема, посилання прокурора на те, що ОСОБА_8 має 7 судимостей за вчинення умисних злочинів та вчинив новий умисний тяжкий корисливий злочин у період умовно-дострокового звільнення, відповідно до вимог закону, в тому числі ст. 81 КК України, саме по собі не є перешкодою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

До того ж, посилання прокурора на те, що засуджений ОСОБА_8 , будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання знову вчинив умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, не може бути визнане достатньо обґрунтованим, оскільки таке звільнення приймалося відповідними органами ДНР, які діють на непідконтрольній території України, а тому не можуть визнаватись легітимними та такими, що відповідають законодавству України.

Доводи прокурора про те, що засуджений має 4 заохочення, які він отримав упродовж останнього року напередодні настання пільги, передбаченої ст. 81 КК України, а також про наявність двох погашених стягнень, одне з яких за вживання спиртного під час відбування покарання також не можуть служити підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки можливість бути умовно-достроково звільненим від покарання це не пільга, а передбачена законом умова досягнення мети покарання шляхом дострокового звільнення від його відбування в залежності від поведінки засудженого та його ставлення до праці.

Наявні у матеріалах судового провадження дані, які характеризують особу засудженого ОСОБА_8 та його ставлення до праці, дозволяють зробити висновок про те, що, незважаючи на наявність двох стягнень, які були накладені на останнього 13.05.2016 року та 02.10.2017 року та які погашені у встановленому порядку, він довів своє виправлення, а тому, у відповідності до вимог, передбачених ст. 81 КК України, до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставин, за наслідками розгляду апеляційної скарги прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , колегія суддів вважає необхідним ухвалити рішення, яким вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 рокущодо ОСОБА_8 без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 червня 2019 року про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання, призначеного за вироком Апеляційного суду Донецької області від 12 липня 2016 року, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/2271/2019

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1