21.05.2019 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №533/618/19
Провадження № 1-кс/533/132/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Козельщинський районний суд Полтавської області
в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 ,
з участю: слідчого - ОСОБА_2 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина клопотання старшого слідчого СВ Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 21.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України про накладення арешту на майно, -

встановив:

21.05.2019 року до Козельщинського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно із забороною відчуження, володіння та користування вказаним майном, а саме:
- на автомобіль марки ВАЗ-21063 д.н.з. « НОМЕР_1 » бежевого кольору, 1984 року випуску, який згідно довідки територіального сервісного центру №5342 від 03.05.2019 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , користувачем, якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 21.04.2019 року до чергової частини Козельщинського ВП ГУ НП в Полтавській області надійшла письмова заява від заступника директора ДП «Новогалещинська біофабрика» ОСОБА_6 про те, що в ніч на 21.04.2019 року, близько 01 год. 00 хв. невідома особа, шляхом проникнення до складського приміщення вчинила крадіжку металевих речей.
Відомості про кримінальне правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2019 року за №0000114.
Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 3 ст. 185 КК України.
Метою застосування арешту автомобіля є забезпечення збереження зазначеного речового доказу, оскільки органом досудового слідства встановлено, що вищезазначений автомобіль є знаряддям вчинення злочину.
Не застосування заборони на відчуження, розпоряджатися та користування цим майном може призвести до його втрати чи пошкодження, а також настання інших наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала та прохала задовольнити, оскільки накладення арешту необхідно для забезпечення збереження речового доказу.
Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.
Згідно ст. 172 ч. 1 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів досудового розслідування слідчим ОСОБА_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000114 від 21.04.2019 року з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 185 КК України.
Згідно протоколу огляду автомобіля ВАЗ-21063 д.н.з. « НОМЕР_1 » встановлено, що вказаний автомобіль, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 та перебуває у користуванні ОСОБА_5 .
Згідно постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 17.05.2019 року вбачається, що тимчасово вилучений вищезазначений автомобіль визнано в якості речового доказу.
Отже, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено сукупність розумних підозр вважати, що автомобіль ВАЗ-21063 д.н.з. « НОМЕР_1 », є доказом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а отже обґрунтовано визнаний в якості речового доказу у кримінальному провадженні.
Також, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність накладення арешту та існування ризику можливості втрати чи пошкодження автомобіля.
Слідчим суддею встановлена достатність підстав для накладення арешту на вищезазначений речовий доказ шляхом заборони відчуження, володіння та розпорядження ними з метою забезпечення збереження цього майна.
При цьому, слідчим суддею враховані розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з урахуванням положень ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та встановлено, що таке тимчасове обмеження права власності відповідає «інтересам суспільства» та ґрунтується на законі, має на меті, не позбавити власника права користування майном.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 в кримінальному провадженні за №0000114 від 21.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України про накладення арешту на майно - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ-21063» д.н.з. « НОМЕР_1 » бежевого кольору, 1984 року випуску, який згідно довідки територіального сервісного центру №5342 від 03.05.2019 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , жителю АДРЕСА_1 , користувачем, якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , з метою збереження речового доказу та запобіганню ризику втрати чи знищення речового доказу.
Заборонити відчуження, володіння та користування зазначеним автомобілем до скасування арешту майна у встановленому порядку передбаченого КПК України.
Покласти на старшого слідчого СВ Козельщинського ВП Кобеляцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_2 обов`язок забезпечити належну схоронність арештованого майна.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, а власнику автомобіля та володільцеві направити за адресою їх місця проживання.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя