пр. № 1-кп/759/349/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2019 року

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0007822, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві зазначене кримінальне провадження,

встановив:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2018 року за № 0007822 відносно ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Судове провадження на підставі зазначеного обвинувального акту судом не завершено.

Прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, при цьому прокурор послався на те, що останній вчинив тяжкий злочин, зважаючи на його особу та відсутність стійких соціальних зв`язків, перебуваючи на волі може переховуватись від суду, впивати свідків, а також продовжити вчиняти інші злочини та, враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_3 , заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на наявність стійких соціальних зв`язків, на наявність постійного місця реєстрації, проживання, роботи у ОСОБА_3 . Вказували на необґрунтованість та недоведеність на їх думку ризиків передбачених ст. 177 КПК України та неможливість, та не бажання обвинуваченого ухилятися від суду, впливати на потерпілого та свідків, які тривалий час не з`являються до суду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи клопотання прокурора суд приймає до уваги те, що на даний час продовжує існувати ймовірність таких ризиків як ухилення від суду та не виконання його процесуальних рішень (ризик переховування), оскільки дії, що ставляться ОСОБА_3 у провину носять суспільно небезпечний характер. Крім того, існує велика ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, утриманців не має, пільгами не користується, до затримання офіційно не працював, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше неодноразово судимий, стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою. Дані обставини суд оцінює виключно у сукупності з іншими наведеними вище даними.

За сукупності наведених обставин, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, на даний час відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, його належну поведінку та попередити вчинення нових злочинів.

До того ж, на даний час відсутні підстави вважати строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , а також строки даного судового провадження такими, що виходять за рамки розумних, необхідних і достатніх для досягнення визначеної процесуальним законом завдання кримінального провадження, враховуючи його складність.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину вчиненого із застосування насильства, суд, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.
Керуючись ст. ст. 183, 197, 331, 369-371, 372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання сторони обвинувачення - задовільнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на шістдесят днів, тобто до 28.11.2019 року включно та утримувати останнього в ДУ "Київський слідчий ізолятор"Міністерства юстиції України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Святошинського районного суду м. Києва.

Суддя: ОСОБА_1