Номер провадження 1-кп/641/832/2019 Справа № 641/9139/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2019 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001448 від 04 жовтня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Казбекського району республіки Грузія, громадянина України, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , працюючи на посаді монтажника санітарно-технічних систем і устаткування цеху № 430 ДП «Завод ім. В.О. Малишева», 04.10.2019 року приблизно о 13 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні корпусу № 400 цеху № 430 ДП «Завод ім. В.О. Малишева», яке розташовано за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку третіх осіб, шляхом вільного доступу таємно вилучив з приміщення вищевказаного корпусу кабель КГ 3*12+1*95 мм. ГОСТ 15150-69, який згідно висновку огляду ДП «Завод ім. В.О. Малишева» для подальшого використання непридатний та підлягає списанню, при зважуванні маса брухту міді якого складає 3 кг 430 г, що належав ДП «Завод ім. В.О. Малишева», вартістю 378, 43 грн. згідно з висновком судової товарознавчої експертизи.

Після цього ОСОБА_3 повернувся до робочого місця, де, взявши молоток, зубило та фрагмент абразивного каменю, повернувся в приміщення корпусу, де взяв вищевказаний кабель та продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір прослідував по сходах до вентиляційного приміщення на другому поверсі. Знаходячись на другому поверсі, ОСОБА_3 за допомогою раніше заготовленого молотку почав відбивати вилучений мідний кабель від зовнішньої оболонки, з метою отримання брухту міді та подальшого таємного викрадення з території підприємства. Однак довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_3 не зміг з причин, що не залежали від його волі, не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки з вилученим майном був виявлений та зупинений начальником цеху № 430 ДП «Завод ім. В.О. Малишева» ОСОБА_5 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно він 04.10.2019 року приблизно о 13 год 00 хв, знаходячись в приміщенні корпусу № 400 цеху № 430 ДП «Завод ім. В.О. Малишева», яке розташовано за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126, вирішив викрасти кабель КГ 3*12+1*95 мм. ГОСТ 15150-69, але при відбивані кабелю від зовнішньої оболонки був виявлений та зупинений начальником цеху № 430 ДП «Завод ім. В.О. Малишева» ОСОБА_5 .

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась. Матеріали справи містять заяву представника потерпілого ДП «Завод імені В.О. Малишева» ОСОБА_6 , в якій вона просить провести судовий розгляд кримінального провадження за її відсутності. Цивільний позов не заявляє, оскільки матеріальна шкода підприємству не спричинена (майно вилучено та знаходиться на зберіганні у відділ 92). Покарання просить призначити згідно закону на розсуд суду.
Враховуючи, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи та судом встановлено, що він вірно розуміє ці обставини, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників судового процесу та роз`яснивши їм правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), вина ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно, на теперішній час офіційно не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативне ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, який вважав за доцільне призначення покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню, а саме 471 грн. 03 коп. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № 6/2579СЕ-19 від 24.10.2019 року.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського НДЕКЦ () 471 (чотириста сімдесят одну) грн. 03 коп. за проведення судової товарознавчої експертизи № 6/2579СЕ-19 від 24 жовтня 2019 року.

Речові докази: кабель багатожильний марки КГ 3*12+1*95 мм, ГОСТ 15150-69 довжиною 1 метр 10 см, молоток, зубило та фрагмент абразивного каменю, після набрання вироком законної сили вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1