Єдиний унікальний номер: 353/1176/18
Номер провадження: 1-кп/0343/116/19
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

27 червня 2019 року м. Долина

Колегія суддів Долинського районного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчему судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000683 від 03.04.2013 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Топорівці Новоселицького району Чернівецької області , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, в порядку ст.89 КК України несудимого;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Топорівці Новоселицького району Чернівецької області , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, в порядку ст.89 КК України несудимого;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, в порядку ст.89 КК України несудимого;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Алсунга Колдецького району Республіки Латвії, жителя АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, в порядку ст.89 КК України несудимого;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_9 ,

захисника - ОСОБА_10 ,

обвинувачених - ОСОБА_5

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області з 03.05.2019 року перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень у складі організованої злочинної групи, а саме грабежів, розбоїв, крадіжок в особливо великих розмірах.

23 листопада 2018 року ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до 14 год. 50 хв. 21 січня 2019 року.

16 січня 2019 року ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до 16 березня 2019 року.

14 березня 2019 року ухвалою про продовження строку тримання під вартою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186, ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.04.2013 року за № 000683, продовжено на два місяці до 14 травня 2019 року.

Ухвалою про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегії суддів Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11.05.2019р., запобіжний захід, обраний обвинуваченим: ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 , у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 (шістдесят) днів - до 10 липня 2019 року включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави щодо обвинуваченого ОСОБА_5 та про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

При цьому зазначив, що метою обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 та продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

Так, обвинувачені обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими, у зв`язку з чим існують ризики, які дають підстави вважати, що вони з метою уникнення від кримінальної відповідальності можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, сторона обвинувачення не виключає можливості того, що обвинувачені, усвідомлюючи наявність беззаперечних доказів їх вини у вчиненні особливо тяжких злочинів, завданих потерпілим збитків та невідворотності настання покарання, а саме позбавлення волі строком від 5 до 15 років із конфіскацією майна, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрювані можуть переховуватись від суду з метою уникнення покарання.

Крім того, обвинувачені є активними членами організованої групи, вчинили низку особливо тяжких злочинів у різних регіонах України, до вчинення злочинів готувалися згідно з заздалегідь розробленим та узгодженим між всіма учасниками детального плану, вживали заходів конспірації, у тому числі використовували зброю, транспорт та засоби зв`язку. У разі зміни або скасування запобіжного заходу, на більш м`який, останні можуть знищити, переховати речові докази, що не були встановлені під час досудового розслідування, у зв`язку з чим, існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У даному випадку необхідно прийняти до уваги той факт, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, які вчинялись організованою групою та супроводжувались зухвалою поведінкою виконавців злочинів із застосуванням зброї, а також останніми вживалися заходи конспірації та уникнення викриття вчинених злочинів, а тому є підстави вважати, що вони будуть вчиняти будь-які перешкоди спрямовані на знищення доказів у кримінальному провадженні, впливати на потерпілих та їх

рідних, свідків, відомості про яких їм стало відомо під час ознайомлення з матеріалами відповідно до вимог ст. 290 КПК України у даному кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності, тим самим завдавати значної шкоди для швидкого судового розгляду. Таким чином існує ризик, передбачений п. З ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження.

Вищевикладене свідчить про те, що існують ризики того, що обвинувачені перебуваючи на волі не будуть виконувати покладені на них процесуальні обов`язки та матимуть можливість перешкоджати швидкому судовому розгляду.

У той же час ризики, які виправдовують тримання під вартою обвинувачених не зменшилися, існування зібраних у кримінальному провадженні доказів та небажання нести відповідальність за скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, на думку сторони обвинувачення, спонукатиме вказаних обвинувачених переховуватися від суду.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисник ОСОБА_10 , заперечили щодо заявлених клопотань та просили обрати більш м`який запобіжний захід обвинуваченим, не пов`язаний з позбавленням волі у вигляді домашнього арешту, оскільки клопотання необґрунтовані та в них не наведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, вважає, що обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , слід продовжити термін тримання під вартою з наступних підстав:

Згідно зі ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

До спливу строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Колегія суддів встановила, що судове провадження по кримінальному провадженню не закінчено, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування та продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: можливість перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження,

переховуватись від органів досудового розслідування і суду, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення не зменшились.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку.

Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Обставини обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх вік та стан здоров`я, а також тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винуватими у вчиненні злочинів, в яких вони обвинувачуються, їх сімейний стан та соціальне становище свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку.

Застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченим від суду, перешкоджати встановленню істини у справі.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених на більш м`який.

Колегія суддів вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою не відпали, стан здоров`я обвинувачених не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинувачених, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Крім того, колегія суддів вважає, що продовження строку утримання під вартою обвинувачених не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Колегія суддів не бере до уваги твердження захисника-адвоката, обвинувачених, що відсутні підстави для тримання під вартою обвинувачених так як ризики не доведені прокурором, у зв`язку з чим необхідно змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, оскільки при продовженні строку тримання під вартою суду не надано жодного доказу, що заявлені ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшилися, а також в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які дають підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченим строку тримання під вартою до 26 серпня 2019 року включно.

Колегія суддів, також, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 , слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав:

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 1, п.3 ч.2 ст. 183 даного Кодексу передбачено, що тримання під вартою є винятковим
запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як передбачено п.4 ч.1 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів справи вбачається, що 16 січня 2019 року ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до 16 березня 2019 року.

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 30.01.2019 року, обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переведено з ДУ «Івано-Франківське УВП (№12)» до Державної установи "Закарпатська установа виконання покарань" (№9)» (адреса: м.Ужгород вул.Довженка,8-А Закарпатська область) тимчасово , на час розгляду справи відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

14 березня 2019 року ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області , обрано обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Топорівці Новоселицького району Чернівецької області, мешканця м.Чернівці, який рахується за Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області, українця, громадянина України, одруженого - запобіжний захід тримання під вартою з 14.03.2019р. по 06.04.2019р. включно до 17.00 год.

Вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 10.04.2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 , ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді три роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від покарання, призначеного цим вироком з випробовуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить новий злочин та виконає покладені на нього судом обов"язки в порядку ст.76 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу.

Ухвалою колегії суддів Долинського районного суду Івано-Франківської області від 11.05.2019р., переведено обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Державної установи "Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)" (адреса: м. Ужгород, вул.Довженка, буд. 8-А, Закарпатська область) до ДУ "Івано-Франківське УВП (№12) , на час розгляду даної справи в суді.

Колегія суддів встановила, що судове провадження по кримінальному провадженню не закінчено, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування та продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: можливість перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, переховуватись від органів досудового розслідування і суду, продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення не зменшились.

Обставини обвинувачення ОСОБА_5 , його вік та стан здоров`я, а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні злочинів, в яких він обвинувачуються, його сімейний стан та соціальне становище свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченим від суду, перешкоджати встановленню істини у справі.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість застосування більш м`якої міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Колегія суддів вважає, що стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у застосуванні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Колегія суддів не бере до уваги твердження захисника-адвоката, обвинуваченого, що відсутні підстави для тримання під вартою обвинуваченого так як ризики не доведені прокурором, у зв`язку з чим необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки при обранні запобіжного заходу тримання під вартою суду не надано жодного доказу, що заявлені ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою зменшилися, а також в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які дають підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а тому відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів вважає за доцільне не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 29, 176-178, 197, 194, 199, 331, 372, 532, 534 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту оголошення даної ухвали, тобто з 15.10 год. 27.06.2019 року.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 закінчується о 15.10 год. 26 серпня 2019 року включно.
Тримання під вартою ОСОБА_5 здійснювати в УВП № 12 м.Івано-Франківськ.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - задовольнити.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченим:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів - до 26 серпня 2019 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим та прокурору і направити начальнику ДП «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий : суддя- ОСОБА_1

судді- ОСОБА_2

ОСОБА_3