Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/1622/19
Провадження по справі № 1-кп/514/90/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2019 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

перекладача - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань

№ 0000227 від 15.08.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Весела Долина Тарутинського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду справи прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його тим, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, не зменшились.

У судовому засіданні обвинувачений та захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просили суд змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що відсутні ризики зазначені прокурором у клопотанні.

Вислухавши думку учасників судового провадження суд дійшов висновку про таке.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язане із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, 10 жовтня 2019 року ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк дії якого закінчується 08 грудня 2019 року.

Під час розгляду питання доцільності продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор наполягав на продовженні дії запобіжного заходу відносно останнього у вигляді тримання під вартою, вказуючи на те, що ризики, зазначені в ухвалі Тарутинського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2019 року, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися.

Судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, може переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків, міцних соціальних зв`язків немає, за місцем реєстрації та проживання характеризується не з позитивної сторони, офіційно не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, а також враховуючи те, що він раніше судимий за вироками Тарутинського районного суду Одеської області від 16 липня 2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України та вироком від 27 липня 2015 року за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до трьох років і двох місяців позбавлення волі, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою суд також враховує положення п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Суд погоджується з доводами прокурора і вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, зазначені в ухвалі Тарутинського районного суду Одеської області від 10.10.2019 року, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшилися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 199, 331 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Білгород - Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 02 лютого 2020 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 2 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1