ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2713/19 Справа № 176/1743/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, неодноразово судимого:
- вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2018 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
- вироком Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2018 року за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, остаточно призначено покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі,

про зарахування йому в строк призначеного покарання період часу з 21 лютого 2018 року по 29 серпня 2018 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції ЗУ №838-VIII від 26.11.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2018 року, попереднє ув`язнення по даному кримінальному провадженню застосовано не було.
24 липня 2018 року ОСОБА_7 засуджено вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2018 року за вчинення злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст 185, ст. 70 КК України, які були здійснені протягом 2018 року. Попереднє ув`язнення за даним вироком було застосовано до ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню з 21 лютого 2018 року по 28 серпня 2018 року.
Враховуючи, що попереднє ув`язнення було застосовано до ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні злочинів, що були скоєні ним протягом 2018 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання засудженого про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, згідно вимог ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VII від 26.11.2015 року.

В апеляційній скарзі:
- засуджений просить ухвалу скасувати та зарахувати йому в строк відбування покарання період з 21.02.2018 року по 29.08.2018 року, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вважає, що оскільки він засуджений за злочин, вчинений на час дії Закону № 838 від 26.11.2015 року, то дія даного закону, з урахуванням висновків Верховного Суду від 29.08.2018 року та норм ст. 5 КК України, розповсюджується на засудженого після скасування даного закону, а тому, на думку апелянта, його клопотання підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив їх задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просила її залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без зміни, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Апеляційний суд у відповідності до ч. 1 ст. 404 КК України переглядає судове рішення в межах поданої апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ці вимоги Закону районним судом виконані належним чином.
Як вбачається з наданих матеріалів, що ОСОБА_7 судимий вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2018 року за ч. З ст. 15 ч. З ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.
За вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2018 року попереднє ув`язнення до ОСОБА_7 не застосовувалося.
У подальшому ОСОБА_7 був судимий вироком Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2018 року за ч.ч. 2. З ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Попереднє ув`язнення за вироком Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 24 липня 2018 року застосовувалося до ОСОБА_7 у період часу з 21 лютого 2018 року по 28 серпня 2018 року. Водночас кримінальні правопорушення за даним вироком, передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, скоєні ОСОБА_7 протягом 2018 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудженого до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ч.1 Закону України Про попереднє ув`язнення, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Великою палатою Верховного суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 106 якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIIІ. У такому разі Закон №838-VIII має ультраактивну дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIIl є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VlII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Таким чином, із вищевикладеного висновку Великої палати Верховного суду слідує, що попереднє ув`язнення зараховується у строк відбування покарання в редакції Закон №838-VIIl, тільки у випадку вчинення особою злочину до 21 червня 2017 року.
Враховуючи, що попереднє ув`язнення до ОСОБА_7 було застосовано після втрати чинності Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, а сам факт перебування особи в СІЗО не є безумовною підставою для зарахування такого строку за правилами ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року).
Тому доводи засудженого ОСОБА_7 є безпідставними.
Ухвала районного суду є належним чином обґрунтованою, вмотивованою та законною.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду, - без зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення , - залишити без зміни.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4