справа № 208/5936/19
№ провадження 1-кс/208/2609/19
УХВАЛА
Іменем України

07 вересня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0001711 від 06.09.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, освіта професійно-технічна, не працює, розлучена, має дитину, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджена:
-07.03.2017 р. Заводським районним судом м.Дніпродзержинська за ч. 1 і ч.2 ст. 185 КК України, з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до двох років одного місця позбавлення волі;
-17.11.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік;

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0001711 від 06.09.2019, - ОСОБА_8 ..

В обґрунтування свого клопотання, слідчим зазначено, що 07.09.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Досудовим розслідування встановлено, що ПОВТОРНО, 06.09.2019, приблизно о 16:15 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_8 разом із раніше знайомим їй ОСОБА_7 , знаходились на першому поверсі у під`їзді №1, буд. АДРЕСА_2 . Там вони побачили раніше незнайому їм малолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у обох вухах якої були вдягнуті дві сережки, виготовлені із золота 585 проби, вагою 0,54 г кожна. В цей момент у ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виник раптовий умисел на відкрите викрадення у малолітньої ОСОБА_9 зазначених сережок. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вступили у попередню змову.

Реалізуючи свій спільний протиправний умисел, діючи умисно, сумісно і погоджено, спираючись на підтримку одне одного, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, тобто те, що своїми діями вони вчинюють протиправне, поза волею власника відкрите вилучення чужого майна, 06.09.2019, приблизно о 16:17 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на першому поверсі у під`їзді АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підійшли спереду до малолітньої ОСОБА_9 . В цей момент ОСОБА_8 , спираючись на підтримку ОСОБА_7 , з метою придушення волі малолітньої потерпілої ОСОБА_9 до спротиву, однією рукою закрила останній рот, не даючи їй покликати на допомогу, тобто не даючи можливості чинити опір їх із ОСОБА_7 спільним протиправним діям, а іншою почала знімати з її правого вуха сережку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 0,54 г.

В процесі зняття сережки малолітня ОСОБА_9 почала чинити спротив, у зв`язку із чим у ОСОБА_8 не вийшло зняти сережку однією рукою і вона спочатку відпустила малолітню ОСОБА_9 , та після чого продовжила знімати сережку вже двома руками. В цей момент малолітня ОСОБА_9 , з метою виклику допомоги, почала кричати, але ОСОБА_7 , допомагаючи ОСОБА_8 реалізувати їх спільний протиправний умисел, з метою придушення волі малолітньої ОСОБА_9 до спротиву їх спільним протиправним діям, рукою закрив останній рота, при цьому утримуючи її голову та не даючи поворухнутись. Скориставшись допомогою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зняла з правого вуха малолітньої ОСОБА_9 одну сережку, виготовлену із золота 585 проби, вагою 0,54 г.

Після цього, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вибігли з під`їзду та втекли у невстановленому напрямку. Таким чином ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали реальну можливість розпорядитися викраденим майном, тобто довели свій спільний протиправний умисел до кінця.

Таким чином ОСОБА_8 07.09.2019 року предявлена підозра, яка є обґрунтованою у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Враховуючи характеризуючи данні на особу підозрювану ОСОБА_8 , яка є особою раніше засудженою, судимість якої не знята та не погашена в передбаченому законом порядку, та яка не має постійного місця роботи та заробітку, яка має дитину, але фактично вихованням останньої займаються батьки підозрюваної, так як остання звільнилася з місць позбавлення волі у лютому 2019 року, що з місця скоєння злочину втікала, та її наздогнав лише свідок, що вказує на те, що може у будь-який момент залишити межі міста та області з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення; що вона раніше притягалася до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень майнової спрямованості, що злочин вчинено відносно малолітньої особи, що вона не дотримується суспільним норм моралі й у подальшому може вчиняти кримінальні правопорушення корисливої спрямованості з метою заробітку коштів, що вказує на те, що у подальшому будь-який запобіжний захід, не пов`язаний із примусовим позбавленням волі, не зможе забезпечити виконання покладених на неї обов`язків.

А тому, метою застосування підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, та наявність ризиків, що передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримав своє клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому та просить суд застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, яка підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підозра є обґрунтованою, та підтверджена зібраними доказами у їх сукупності. Враховуючи підстави зазначені ст. 184, ст. 194 КПК України, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України .

В судовому засіданні прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 підтримав клопотання у повному обсязі, пояснив, що ОСОБА_8 підозрюється у тяжкому злочині, враховуючи її характеризуючи дані, з метою суспільного інтересу, є необхідним обрання саме заявленого запобіжного заходу. Крім того, згідно до санкції статті передбачено покарання до шести років позбавлення волі, а тому враховуючи обґрунтованість підозри у скоєні ним злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тяжкість можливого покарання, ризики заявлені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими, а тому інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_5 пояснила, що потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її рідною донькою, з якою вони проживають у будинку АДРЕСА_2 . 06.09.2019 року приблизно об 16.15 її донька виходила на вулицю, вона ж знаходилася у квартирі, буквально через декілька хвилин прибігла дитина, яка була налякана і повідомила, що на неї напали, чоловік та жінка, які намагалася тримати однією рукою її рот, що б вона не кричала, а другою рукою зняти сережку з вуха, а чоловік стояв на вході наглядав. У жінки це не виходило і вона відпустивши одну руку, якою тримала рота доньці, почала вже двома руками знімати сережку, та дитина почала кричати, на що чоловік, який слідкував, підійшов до дитини, і став її утримувати закриваючи рота своєю рукою що б вона не кричала, погрожуючи порізати ножом, якщо вона буде кричати. Коли жінка зняла сережку, чоловік та жінка вибігли з під`їзду, а дитина побігла до дому, де і повідомила їй про події. Після чого вона вибігла з квартири намагаючись наздогнати чоловіка та жінку, зустріла ОСОБА_11 у дворі будинку якому також повідомила про те що трапилося, який як і вона почали шукати та наздоганяти тих осіб. Внаслідок подій у дитини була викрадена одна золота сережка, яка була подарована дитині на день народження.

Підозрювана ОСОБА_8 пояснила, що вона не оспорює що дійсно 06.09.2019 року приблизно об 16.15. годині вона знаходилася у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 , де також був ОСОБА_7 , але вона намагалася зняти сережку з дівчинки, зняв які убігли. Була затримана свідком ОСОБА_12 , та передана співробітниками поліції одразу ж після подій 06.09.2019 року.

Захисник ОСОБА_6 враховуючи позицію підзахисної, вважав що доцільним буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, бо його підзахисна визнала свою провину і кається у скоєному.

Вислухавши сторони, вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, думку підозрюваного та захисника, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотанням обґрунтуванням приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено судом, 07.09.2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст.186 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість підозри у вчиненні ч.2 ст.186 КК України кримінального правопорушення, підтверджується:

Витягом з ЄРДР за № 0001711 від 06.09.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України, зареєстрованого за заявою ОСОБА_9 від 06.09.2019 року щодо скоєння 06.09.2019 року об 16.15. годині невстановленими особами, у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 відкритого викрадення у малолітньої потерпілої, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме одну сережку виготовлену з золота; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06.09.2019 року за заявою ОСОБА_5 ; протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи допитана за участі законного представника та психолога, і пояснила що 06.09.2019 року щодо неї вчиняли злочин разом жінка з чоловіком, які обидва її тримали що б вона не вирвалася та не кричала, зариваючи її рота руками, та зняли з неї сережку; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 06.09.2019 року, за яким малолітня потерпіла ОСОБА_9 вказала на особу, яка щодо неї вчинила злочин 06.09.2019 року як особу зображеного на фото, якою є підозрювана ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.09.2019 року, який підтвердив події що відбувалися 06.09.2019 року, за якими події відбувалися за участю як чоловіка та жінки, які були разом; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.09.2019 року, за змістом яких особа вказав на підозрюваного та ОСОБА_14 які втікали, та яких він намагався затримати, але ОСОБА_14 втік; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 06.09.2019 року : протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_13 , та ОСОБА_11 , кожний з яких впізнав серед осіб підозрювану ОСОБА_8 .

Фактичні данні щодо обставин що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються судом під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися судом з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, ОСОБА_8 не оспорювала факти викладені у клопотанні щодо неї, та заволодіння сережки у малолітньої дитини, пояснив, що вона розуміла що потерпіла особа є дитиною, та з нею дорослих немає, та що остання не зможе чинити їй опір, з врахуванням віку дитини.

Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

А тому, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає що заявлені прокурором та слідчим ризики передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи санкцію статті за якою вона є підозрюваної, її характеризуючи дані, відсутність офіційного місця роботи та джерела доходів, що підозрювана має не зняті та не погашені судимості за корисні злочини, звільнилася з місць позбавлення волі у 2019 році, та знов вчинила дії що мають ознаки ч. 2 ст. 186 КК України, шодо малолітньої особи, а тому заявлені ризики, в тому числі і те, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчините інше кримінальне правопорушення, є обґрунтованими.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Окрім того жоден із запобіжних заходів, не пов`язаних з примусовим позбавленням волі підозрюваної ОСОБА_8 , в тому числі й домашній арешт, не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, бо фактично стороною захисту не доведено та не підтверджено що підозрювана має можливість перебувати під домашнім арештом за місцем проживання у м. Кам`янське, чи є особи які б утримували її під час знаходження її під домашнім арештом, так як згідно до пояснень ОСОБА_8 її малолітній син знаходиться на утриманні її батьків, один лише з яких працює, а тому тягар утримання особи не може бути покладений на інших осіб, які такої згоди не висловлювали, а сама підозрювана офіційно чи неофіційно на час затримання не працювала та доходу не має, а тому для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваною, переховування особи від органів досудового розслідування, а тому, враховуючі характеризуючи данні на особу, наведені вище ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозру у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підстав для застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, який би забезпечив виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, на час розгляду клопотання не встановлено та не вбачається.

На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинувачуваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 2 ст. 186 КК України, так як особа підозрюється у вчинені злочину, до потерпілої особи, яка є малолітньою, та згідно до показів законного представника малолітньої з погрозою застосування ножу, у разі супротиву потерпілої, утримання потерпілої проти її волі, із застосуванням фізичної сили, та згідно до внесених даних до ЄРДР із застосуванням насильства а тому застава встановленню не підлягає.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст..ст.176, 177, 178, 183, 193-194, 197, 199, 309, 370-371, 485-488 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення внесеного в ЄРДР за № 0001711 від 06.09.2019 року, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити повністю.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 04.11.2019 року.

Рахувати строк тримання під вартою, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з часу її затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме з 06.09.2019 року об 16.20 годині.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1