УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника володільця вилученого майна - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИЛА :

В провадження Шевченківського районного суду м. Києва 01 серпня 2019 року, в порядку ч.1 ст. 303 КПК України, надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна, в якій адвокат просить визнати незаконною бездіяльність слідчого СУ ФР ГУДФС у м.Києві ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме грошових коштів в сумі 12 000 доларів США, а також зобов`язати уповноважених осіб СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві негайно повернути вилучене майно, а саме грошові кошти в сумі 12 000 доларів США.

Адвокат ОСОБА_3 в обґрунтування скарги зазначає, що в провадженні СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві перебуває кримінальне провадження №0000090 від 30.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

15.07.2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва задоволено клопотання слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_7 про проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Вказаною ухвалою було надано дозвіл слідчим СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві на проведення обшуку в житловому будинку АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , з метою відшукання, встановлення та вилучення, зокрема засобів вчинення кримінального правопорушення та грошових коштів здобутих у результаті його вчинення.

18.07.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 15.07.2019 року було проведено обшук в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , де серед іншого вилучено грошові кошти в сумі 15 000 доларів США та 1 355 євро, які знаходилися в сейфі ОСОБА_8 .

Вважає, що частина вилучених грошових коштів в сумі 12 000 доларів США підлягають негайному поверненню володільцю такого майна ОСОБА_5 з огляду на наступне.

Так, скаржник зазначає, що вилучене під час проведення обшуку майно, зокрема грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, не входить до переліку майна, дозвіл на вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року, оскільки такі грошові кошти не мають жодного відношення до кримінального провадження №0000090 та обставин, які розслідуються в рамках вказаного кримінального провадження. При цьому, такі грошові кошти є не грошовими коштами здобути в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, на підтвердження законності походження грошових коштів та перебування їх у ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , адвокат зазначив слідуюче.

Так, 15.07.2019 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 був підписаний договір про надання послуг відповідального зберігання в результаті якого ОСОБА_5 передав на відповідальне зберігання ОСОБА_8 12 000 доларів США.

ОСОБА_5 , в свою чергу, отримав такі грошові кошти в результаті продажу власних транспортних засобів та мав у розпорядженні такі грошові кошти, оскільки є фізичною особою-підприємцем, здійснював підприємницьку діяльність, такі грошові кошти були його власними заощадженнями, про що до скарги долучені відповідні документи.

Зберігати свої грошові кошти ОСОБА_5 вирішив у оселі ОСОБА_8 , оскільки у нього був наявний сейф, а оселя знаходилася під сигналізацією та фізичною охороною.

Крім того, станом на день звернення до суду зі скаргою питання про арешт вилученого майна не вирішувалося, з клопотанням про арешт майна слідчий до суду не звертався, дані про накладення арешту на таке майно відсутні.

Враховуючи наведене представник володільця вилученого майна адвокат ОСОБА_3 просить визнати незаконною бездіяльність слідчого СУ ФР ГУДФС у м.Києві ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме грошових коштів в сумі 12 000 доларів США, а також зобов`язати уповноважених осіб СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві негайно повернути ОСОБА_5 вилучене майно, а саме грошові кошти в сумі 12 000 доларів США.

Представник володільця тимчасово вилученого майна адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав у ній наведених та просив задовольнити. Зазначив про те, що 18.07.2019 року проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_2 , де зберігалися відповідно до договору про надання послуг відповідального зберігання грошові кошти ОСОБА_5 у сумі 12 000 доларів США. Такі грошові кошти є тимчасово вилученим майном, оскільки ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва надавався дозвіл на вилучення лише грошових коштів, здобутих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Грошові кошти у сумі 12 000 доларів США, які вилучені у сейфі ОСОБА_8 належать ОСОБА_5 про що до матеріалів скарги надані відповідні документи. Такі грошові кошти ОСОБА_5 вирішив зберігати у ОСОБА_8 , оскільки оселя останнього охороняється та обладнана сейфом. Арешт на грошові кошти на даний час не накладено, а отже таке майно має статус тимчасово вилученого майна та підлягає негайному поверненню його володільцю ОСОБА_5 .

Слідчий СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_4 , який входить до групи слідчих у кримінальному провадженні №0000090, в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги з наступних підстав. Так, 15.07.2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва надано дозвіл на проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_2 . В ході проведення обшуку 18.07.2019 року виявлено серед іншого грошові кошти приблизно у сумі 15 000 доларів США. При цьому, документів на підтвердження законності походження вказаних грошових коштів надано не було. ОСОБА_8 усно пояснив, що такі грошові кошти залишені на зберігання іншою особою. В подальшому документів про законність походження грошових коштів до СУ ФР ГУ ДФС в м.Києві надано не було. В органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що такі грошові кошти здобуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, однак конкретизувати, що саме ці кошти здобуті злочинним шляхом неможливо. З клопотанням про арешт вилучених грошових коштів, орган досудового розслідування не звертався, арешт на таке майно не накладено. Документів на підтвердження своєї позиції слідчий долучити не бажав.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши представника володільця тимчасово вилученого майна адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч.6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Так, у судовому засіданні встановлено, що у провадженні СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві перебуває кримінальне провадження №0000090 від 30.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 15.07.2019 року надано дозвіл на проведення обшуку в житловому будинку АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , з метою відшукання, встановлення та вилучення, зокрема засобів вчинення кримінального правопорушення та грошових коштів здобутих у результаті його вчинення.

Як вбачається з протоколу обшуку 18.07.2019 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , в ході якого вилучено, зокрема серед іншого, грошові кошти в сумі 12 000 доларів США.

На підтвердження законності походження грошових коштів в сумі 12 000 доларів США та належність їх саме ОСОБА_5 , представником володільця майна адвокатом ОСОБА_3 до скарги долучено відповідні документи, а саме договір купівлі-продажу транспортного засобу №2621/8041 від 12.02.2016 року а також договір купівлі-продажу транспортного засобу №8046/2017/483246 від 02.06.2017 року, що свідчить про те, що ОСОБА_5 було отримано грошові кошти від відчуження належного йому рухомого майна. Також до скарги долучено проміжну виписку з АТ КБ «Приват банк» ФОП ОСОБА_5 за період з 01.12.2018 року по 29.07.2019 року, що свідчить про те, що ОСОБА_5 займається підприємницькою діяльністю, отримує дохід, а тому такі грошові кошти отримані внаслідок його діяльності та є його власними заощадженнями.

Також, слідчий суддя вважає прийнятними пояснення представника володільця вилученого майна щодо того, що грошові кошти ОСОБА_5 зберігав за місцем проживання ОСОБА_8 , оскільки в оселі останнього був наявний сейф, а також вона перебувала під охороною та сигналізаціє, на підтвердження наведеного було надано договір про надання послуг відповідального зберігання від 15.07.2019 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_5 передав на відповідальне зберігання ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 12 000 доларів США.

При цьому зі змісту ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.07.2019 року вбачається, що дозвіл на обшук за адресою: АДРЕСА_2 , надавався з метою, зокрема, відшукання, встановлення та вилучення, зокрема засобів вчинення кримінального правопорушення та грошових коштів здобутих у результаті його вчинення. Таким чином, можливість вилучення грошових коштів пов`язувалася з походженням грошових коштів, отриманих від кримінально протиправної діяльності. Проте, з урахування вищенаведених обставин, представник володільця майна адвокат ОСОБА_3 навів докази на підтвердження законності походження грошових коштів отриманих ОСОБА_5 та перебування їх на відповідальному зберіганні за адресою проживання ОСОБА_8 , де вони були вилучені.

В той же час, у судовому засіданні слідчим СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_4 не було надано таких належних та допустимих доказів, на підтвердження злочинного походження грошових коштів в сумі 12 000 доларів США, що належать ОСОБА_5 , які були вилучені в ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_2 , як і не довів того, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.07.2019 року, відповідно до ст.234 КПК України, було надано дозвіл на проведення обшуку саме для відшукання вказаних грошових коштів в сумі 12 000 доларів США.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене під час обшуку майно у виді грошових коштів хоча і має зовнішні ознаки об`єктів, дозвіл на відшукання та вилучення яких надано ухвалою слідчого судді від 15.07.2019, проте з урахуванням недоведеності отримання вказаних грошових коштів злочинним шляхом та в той же час надання слідчому судді документів на підтвердження законності джерела їх походження, останні фактично не мають відношення до розслідуваного кримінального провадження №0000090 від 30.01.2019 року та на їх відшукання прямо слідчим суддею в ухвалі від 15.07.2019 року дозвіл не надавався, а тому вони за всіма родовими та індивідуальними ознаками, є тимчасово вилученим майном.

Так, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частина 6 ст. 173 КПК України передбачає, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше 72 годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за всіх обставин, передбачених ст.169 КПК України, в тому числі і у випадку, коли слідчий не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна не звернеться до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна (ч.5 ст.171 КПК України).

Отже, оскільки орган досудового розслідування з клопотанням про арешт грошових коштів в сумі 12 000 доларів США, які були вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_2 , в рамках кримінального провадження №0000090 від 30.01.2019 року, не звертався, арешт на вказане майно не накладався, зазначене майно на час розгляду скарги його володільцю ОСОБА_5 не повернуте, що підтверджено представником володільця майна адвокатом ОСОБА_3 та й самим слідчим в судовому засіданні, що прямо вказує про безпідставність утримання такого майна, яке в силу положень ст.169 КПК України, підлягає негайному поверненню ОСОБА_5 .

При цьому також слідчий суддя виходить із засад кримінального провадження, закріплених в статті 16 КПК України, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до норм ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як зазначено в ст.1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для часткового задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна шляхом зобов`язання слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_6 або іншого уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2019 року, повернути ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, які були вилучені 18.07.2019 року під час обшуку, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , згідно протоколу обшуку від 18 липня 2019 року, в рамках кримінального провадження №0000090 від 30.01.2019 року.

Крім того, згідно вимог ч.2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може ухвалити рішення про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадження вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Отже, оскільки до повноважень слідчого судді при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не віднесено прийняття рішення про визнання незаконними дій чи бездіяльності посадових осіб, а тому скарга адвоката ОСОБА_3 в частині прохання визнати незаконною бездіяльність слідчого СУ ФР ГУДФС у м.Києві ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-169, 170-173, 234-236, 303, 304, 307, 309, 532 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, яка полягає у не поверненні тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_6 чи іншого уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні №0000090 від 30.01.2019 року, повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти в сумі 12 000 доларів США, яке було виявлено та вилучено 18.07.2019 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 12 серпня 2019 року о 08 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1