Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/537/18-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 05.08.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину 2002 року народження, не працюючого, не інваліда, не депутата, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , згідно рішення Олевського районного суду Житомирської області від 13.09.2005 року, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), до повноліття найстаршої дитини, сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 09.03.2016 року, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 06.07.2005 року.

Відповідно до рішення Олевського районного суду Житомирської області від 16.11.2010 року, ОСОБА_3 , зобов`язано після досягнення повноліття найстаршою дитиною, сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надалі сплачувати на користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України», щомісячно, до повноліття сина ОСОБА_7 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 09.03.2016 року.

Однак, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи працездатним і попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, в період часу з 01 січня 2011 року по 01 серпня 2018 року, свідомо, злісно ухилявся від сплати встановлених рішеннями Олевського районного суду Житомирської області від 13.09.2005 та 16.11.2010 року коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому маючи дохід, так як перебував у період з 15.05.2007 по 26.10.2007 року на обліку в Олевській районній філії Житомирського обласного центру зайнятості як такий, що шукає роботу у передбаченому законом порядку, де отримував допомогу по безробіттю за вказаний період в сумі 673.70 грн., доходи від тимчасових заробітків не декларував та не декларує, про суму заробітку та джерела доходів у період з березня місяця 2012 по лютий місяць 2017 року, а саме: працюючи на основі усної домовленості в березні 2012 року різноробочим ДП «Олевський ЛГ АПК», в травні місяці 2013 року на основі усної домовленості з фізичною особою ОСОБА_10 , і лютому 2017 року на основі усної домовленості з фізичною особою підприємцем ОСОБА_11 , маючи різні види доходу (заробітну плату, заробітки на загальну суму 2300.00 грн.), державного виконавця не повідомляв та з доходів аліментів не сплачував, тим самим поставив неповнолітніх дітей у скрутне матеріальне становище. Внаслідок чого станом на 01.08.2018 року утворилась заборгованість в сумі 109 526.91 грн., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за 3 місяці.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.164 КК України визнав повністю. Та надав суду показання, підтвердивши, що йому відомо про те, що він повинен сплачувати аліменти на своїх неповнолітніх дітей. Йому було роз`яснено про те, що він повинен регулярно сплачувати аліменти на утримання синів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до досягнення ними повноліття і повідомляти державного виконавця про працевлаштування. Аліменти не може сплачувати, так як ніде не працює, постійного заробітку не має. В зазначений період, тобто з 01.01.2011 року по 01.08.2018 року і на час розгляду справи в суді аліменти на утримання дітей сплачував частково, а саме у період з 10.08.2018 по 25.07.2019 року, на загальну суму 7 849.00 грн. Будь-якої іншої допомоги не надавав, заборгованість по аліментам на користь потерпілої не погасив та проти її розміру не заперечує. На даний час працевлаштовується. Перебуває сам в тяжкому фінансовому і матеріальному становищі та живе на випадкові заробітки. Просить суд не застосовувати до нього суворий вид та міру кримінального покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 , у судовому засіданні надала суду показання про те, що відповідно до рішень Олевського районного суду Житомирської області від 13.09.2005 року та від 16.11.2010 року стягувалися з ОСОБА_3 , на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), до повноліття найстаршої дитини, 09.03.2016 року, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, щомісячно, а затим з 09.03.2016 року ОСОБА_3 , зобов`язано після досягнення повноліття найстаршою дитиною, сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надалі сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України», щомісячно, до повноліття сина ОСОБА_9 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте з часу стягнення аліментів з обвинуваченого, останній аліменти на дітей не платить та будь-якої матеріальної допомоги не надає. Лише коли вона звернулася із заявою про притягнення ОСОБА_3 , до кримінальної відповідальності то останній став частково надсилати поштові перекази на її ім`я. У зв`язку з чим вона вимушена була неодноразово звертатися до Олевського районного відділу державної виконавчої служби з приводу несплати аліментів обвинуваченим, але останній не реагує на її звернення та вимоги державного виконавця про необхідність сплати заборгованості по аліментам на обох дітей і аліментів на утримання молодшої дитини та ухиляється і понині від повної сплати аліментів на утримання дитини. Вважає, що обвинувачений злісно ухиляється від сплати аліментів, хоча має можливість утримувати свою молодшу дитину до досягнення нею повноліття, оскільки має можливість працевлаштуватися і надавати допомогу на її утримання, але ухиляється від утримання дитини, не бажає працювати і отримувати заробітну плату за виконану роботу, а натомість взагалі не спілкується з дітьми. Просить суд призначити ОСОБА_3 , покарання згідно закону.

З`ясовуючи обставини вчиненого ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, судом також було досліджено долучені до матеріалів кримінального провадження письмові докази, зокрема:

-виконавчий лист, що виданий 13.09.2005 року Олевським районним судом Житомирської області у справі № 2-466-05, про стягнення з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_12 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-виконавчий лист, що виданий 25.04.2018 року Олевським районним судом Житомирської області у справі № 2-466, про стягнення з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_12 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у збільшеному розмірі, починаючи з 09.03.2016 року;

-постанову від 27.09.2005 року про відкриття виконавчого провадження, щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-466, виданого 13.09.2005 року Олевським районним судом;

-постанову серії ВП № 56534808 від 11.06.2018 року про відкриття виконавчого провадження, щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-466, виданого 25.04.2018 року Олевським районним судом;

-довідки №№ 9427, 9721 від 13.08.2018 року начальника Олевського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області, із яких слідує, що заборгованість зі сплати аліментів боржника ОСОБА_3 , перед стягувачем ОСОБА_5 , станом на 01.08.2018 року становить 109 526.91 грн.;

-інформаційну довідку заступника директора-начальника відділу Олевської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості № 434 від 10.08.2018 року про період перебування ОСОБА_3 , на обліку в Олевському РЦЗ як безробітного та суму отриманої допомоги по безробіттю;

-інші матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , (характеристику надану з місця проживання, вимогу на судимість, довідки щодо стану здоров`я, місця реєстрації).

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, потерпілу, та дослідивши матеріали, що приєднані до кримінального провадження, а також матеріали, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, оскільки він своєю умисною бездіяльністю вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, вчинене проти особистих прав і свобод людини і громадянина, що виразилося у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Кваліфікуючи злочинну бездіяльність ОСОБА_3 , за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішеннями суду коштів на утримання дітей (аліментів), суд прийшов до такого висновку виходячи з того, що ОСОБА_3 , будучи зобов`язаним рішеннями суду до сплати аліментів умисно не з`являвся на виклики до виконавчої служби та не повідомляв державного виконавця про місце своєї роботи. Не зважаючи на відповідні попередження державного виконавця про обов`язок, як батька добровільно сплачувати аліменти та погасити виниклу заборгованість по аліментам, не реагував. Являючись фізично здоровою особою продовжував ухилятися від сплати аліментів навіть працюючи у приватних осіб, будь-якої матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надавав, не вчиняв дій щодо офіційного працевлаштування, хоча мав таку можливість, оскільки має відповідний молодий вік і має можливість працевлаштуватися та мати заробіток і сплачувати призначені судом аліменти та виниклу заборгованість по аліментам. Крім того те, що ухилення від сплати аліментів має злісних характер, доведено як саме поясненнями самого обвинуваченого, який не заперечував факту несплати аліментів і суми заборгованості, яка утворилася, станом на 01.08.2018 року в розміри 109 526.91 грн., так і показаннями потерпілої наданими нею у судовому засіданні та матеріалами кримінального провадження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Отже, призначаючи покарання, обираючи його вид і міру обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинення кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, позитивну характеристику по місцю проживання, повне визнання своєї провини у судовому засіданні незважаючи на достатність доказів, які підтверджують його злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини, яке полягало в умисній бездіяльності і ненаданні інформації до відділу державної виконавчої служби про своє працевлаштування, враховує його вік, має постійне місце проживання, є фізично здоровою особою, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характер вчиненого кримінального правопорушення, його поведінку при вчиненні кримінального правопорушення та після його вчинення, думку прокурора та потерпілої щодо застосування до обвинуваченого виду і міри кримінального покарання, та те, що обвинувачений має можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, на яку повинен відповідно до рішення суду сплачувати аліменти, суд приходить до висновку про можливість обрання до ОСОБА_3 , покарання, відповідно до вимог ст.56 та ч.1 ст.164 КК України, у виді громадських робіт в межах санкції частини статті, за якою він притягається до кримінальної відповідальності.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для ОСОБА_3 , його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи до обвинуваченого не обиралися.

На підставі наведеного та керуючись ст.8, 21, 51, 55, 59, 63, 129 Конституції України, ст.ст.95, 179, 314-318, 337, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50-52, 56, 65-67, ч.1 ст.164 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, і призначити йому за ч.1 ст.164 КК України покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Матеріали кримінального провадження № 0000328 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/537/18-к.

До набрання вироком суду законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскарженим до Житомирського апеляційного суду, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення а обвинуваченим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Суддя: ОСОБА_1