Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/407/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 307 (229-1) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2019 року. м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 ,
представник установи ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, в режимі відеоконференції з Устинівським районним судом Кіровоградської області, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 05 червня 2019 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Панчеве Новомиргородського району Кіровоградської област, українця, громадянина України, освіта середня, безробітного, одруженого, такого, який до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє:

- 10.03.2011 року вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;

- 12.11.2014 року вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років,

залишено без задоволення.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області постановлено залишити без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування прийнятого судом першої інстанції рішення вказано наступне.

Засуджений ОСОБА_7 відбув більшеніж 3/4 строку призначеного покарання, проте не довів, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Крім того, враховано, що ОСОБА_7 у минулому багаторазово судимий, проте кожного разу вчиняв нові злочини, а також стосовно нього застосовувалося умовно-дострокове звільнення, під час якого він також вчиняв кримінальні правопорушення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, задовольнити клопотання про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наводить наступні доводи.

За час перебування в установі виконання покарань своєю сумлінною поведінкою він довів своє виправлення, не допускав порушень, а також і відбув 2/3 частини покарання.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку засудженого на підтримку поданої ним апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання ; Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» /далі Постанова Пленуму/ - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
При цьому, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання необхідно враховувати поведінку засудженого за весь період відбуванням ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
При оцінці поведінки засудженого, береться до уваги, що сумлінна поведінка, як передумова умовно-дострокового звільнення, - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й, крім того, - активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення до роботи, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

Як встановлено матеріалами клопотання, ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні засуджений вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

З 07 травня 2014 року перебував у СІЗО м. Кіровограда, де не мав заохочень та не мав стягнень.

З 22 травня 2015 року відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)», порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, заохочень не мав, характеризувався посередньо.

З 25 серпня 2015 року перебував у СІЗО м. Київ де також порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, заохочень не мав, характеризувався посередньо.

З 24 вересня 2015 року відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)». За час відбування покарання має чотири заохочення та одне стягнення. Стягнення зняте.

З 10 березня 2017 року відбуває покарання в ДУ «Устинівський виправний центр (№37)», де зарекомендував себе позитивно, дисциплінарних стягнень не мав, дотримується вимог установленого порядку відбування покарання, отримав п`ять заохочень за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, працевлаштований на виробництві установи, роботу виконує добросовісно, виявляє ініціативу, дотримується правил техніки безпеки, працює різноробочим на виробництві, приймає активну участь в організаційних виховних заходах установи.

Відносно вчиненого злочину виказує каяття.

З характеристики, наданої начальником установи виконання покарань, убачається, що адміністрація установи прийшла до переконання про те, що ОСОБА_7 своєю працею та сумлінною поведінкою довів своє виправлення (аркуш провадження 27 зворот).

Відтак, колегія суддів вважає, що у поведінці засудженого ОСОБА_7 дійсно наявна позитивна тенденція, що безумовно свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

У конкретному випадку, зважаючи на зазначені вище обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, може бути звільнений від відбування покарання умовно - достроково.

Невідбута засудженим ОСОБА_7 частина строку призначеного покарання станом на дату постановлення судом апеляційної інстанції ухвали, складає дев`ять місяців чотири дні.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за можливе застосувати до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення, як те просить у своїй апеляційній скарзі останній, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 05 червня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування умовно-дострокового звільнення, скасувати.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування кримінального покарання, призначеного вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області 12.11.2014 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, умовно - достроково на 09 (дев`ять) місяців 04 (чотири) дні.

Виконання ухвали покласти на адміністрацію Державної установи «Устинівський виправний центр (№ 37)».

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4