Справа № 473/4392/17
Номер провадження1-кп/473/23/2019
ВИРОК
іменем України
"19" липня 2019 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження № 0002369 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. 14.06.2016 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт;

2. 09.11.2016 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.389, ст.71 КК України до 25 діб арешту;

3. 10.03.2017 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України, звільненого від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік;

в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, який проживає в АДРЕСА_2 , судимого

1. 22.12.2016 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік

2. 10.03.2017 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік;

в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
30.11.2017 року у вечірній час ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , перебуваючи разом у приміщенні магазину «Пінгвін», який знаходиться на території автовокзалу в м. Вознесенськ, вживали спиртні напої. 01.12.2017 приблизно о 01.00 год. ОСОБА_5 покинув приміщення магазину та пішов до приміщення автовокзалу. Після нього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи спільно та за попередньою змовою, з метою незаконного заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, вирішили піти до приміщення автовокзалу, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та в якому знаходився ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщені автовокзалу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підійшовши до ОСОБА_11 , почали один за одним наносити удари в область голови та грудної клітини. В ході нанесення тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 випав на підлогу мобільний телефон марки «Nokia» моделі С2-05, вартістю 150 гри. ОСОБА_7 підняв мобільний телефон з підлоги та відкрито заволодів ним, а ОСОБА_8 в свою чергу заволодів рюкзаком, вартістю 100 грн., в якому знаходилися речі, а саме: спортивні штани в кількості 2-х штук вартістю 40 грн. за одні, джинси вартістю 50 грн., дві футболки вартістю 25 грн. за одну, светр вартістю 70 грн.. зарядний пристрій до мобільного телефону вартістю 20 грн., який був розміщений на лавці біля ОСОБА_11 . Далі ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 покинули приміщення автовокзалу, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Завданим кримінальним правопорушенням ОСОБА_11 було завдано матеріальний збиток на загальну суму 520 грн .
Також, потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на нижньому та верхньому повіці правого ока, на спинці носа, на нижньому та верхньому повіці лівого ока, на лівій вушній раковині задній поверхні, садна в ділянці лоба зправа та зліва, в ділянці правої щоки, набряк м`яких тканин в тім`яній ділянці більше зправа. Тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав частково і пояснив, що 30.11.2017 року він разом з ОСОБА_8 та хлопцем на ім`я ОСОБА_12 відпочивали у магазині Пінгвін, що біля автовокзалу, де і познайомились з потерпілим. Вони разом вживали спиртні напої. Приблизно о 24.00 год. між ним та потерпілим виникла сварка і потерпілий пішов до приміщення автовокзалу. Так, як ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння, він вирішив розібратись з потерпілим. ОСОБА_7 забіг до приміщення автовокзалу, а позаду нього, забіг ОСОБА_8 . ОСОБА_13 почав битись з потерпілим, а ОСОБА_8 їх розтягував. Після бійки ОСОБА_7 підібрав з полу мобільний телефон марки «Nokia» та вибіг з приміщення автовокзалу, а за ним вибіг ОСОБА_8 . Через деякий час ОСОБА_7 віддав мобільний телефон працівникам поліції.
Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав частково та пояснив, що вони з ОСОБА_7 та ще одним своїм знайомим відпочивала в магазині на автовокзалі. Познайомились з ОСОБА_11 . Разом вживали спиртні напої. Потім потерпілий пішов до автовокзалу. За ним побіг ОСОБА_7 , а ОСОБА_8 побіг за ОСОБА_7 . В приміщення автовокзалу ОСОБА_11 та ОСОБА_14 бились. ОСОБА_8 їх розтягнув, під час цього ОСОБА_8 комусь з них наніс два удари. Рюкзак у потерпілого не брав.
Але вина обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що в листопаді 2017 року він їхав з м. Миколаєва. На автовокзалі в м. Вознесенську він вийшов, так як поламався автобус та зайшов до магазину-бару Пігвін, де познайомився з обвинуваченими з якими був ще один хлопець. У потерпілого при собі був рюкзак з особистими речами та в кишені був мобільний телефон. Вони всі разом випили, після чого потерпілий пішов до приміщення автовокзалу, де зайшов до приміщення зали очікування. Через деякий час до приміщення автовокзалу забігли обвинувачені. Вони підбігли до ОСОБА_5 та почали його бити. Він впав, а потім виявив, що в нього пропав мобільний телефон та рюкзак. Працівники автовокзалу викликали швидку медичну допомогу та поліцію. Під час судових засідань обвинувачені дали потерпілому 500 грн. в відшкодування завданих матеріальних збитків і 2000 грн в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. Мобільний телефон потерпілому повернули працівники поліції.

Свідок ОСОБА_15 пояснила суду, що вона працює продавцем в магазині Пінгвін. В той день її зміна почалась о 13.00 год. Вночі до магазину приходили обвинувачені, вони були в стані алкогольного сп`яніння. Також до магазину приходив потерпілий та купляв спиртні напої. ОСОБА_15 чула, що між обвинуваченими та потерпілим був конфлікт, обвинувачені кричали. ОСОБА_15 зробила їм зауваження, що було потім вона не бачила.

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що вона працює оператором диспетчерського руху Вознесенського автовокзалу. В ту ніч, вона також працювала. Бачила потерпілого, який запізнився на автобус. Вона з ним розмовляла про рейси на інші автобуси. ОСОБА_5 був в стані алкогольного сп`яніння. Потім він пішов в напрямку магазину Пінгвін. Кілька разів ОСОБА_5 повертався на автовокзал, а потім знову йшов. Через деякий час вона побачила на автовокзалі і обвинувачених, вони питали про рейси на автобуси і також десь пішли. Біля 23-24 години потерпілий повернувся до автовокзалу. ОСОБА_16 почула стукіт та виглянула у вікно. Вона побачила обвинувачених, які били ногами по дверях автовокзалу. ОСОБА_16 зробила їм зауваження. Коли приїхав рейсовий автобус, то ОСОБА_16 вийшла з диспетчерської та побачила, що обвинувачені вибігають з приміщення автовокзалу. В одного з них в руках був рюкзак і вони бігли в сторону туалету. Після чого ОСОБА_16 в приміщенні автовокзалу побачила потерпілого, який лежав на підлозі і в нього на обличчі була кров. Потерпілий розповів, що він в магазині ІНФОРМАЦІЯ_3 посварився з хлопцями, вони його побили та забрали рюкзак. Після чого свідок викликала швидку медичну допомогу.

Згідно протоколу огляду місця події від 01.12.2017 року з таблицею зображень, працівниками поліції було оглянуте та зафіксоване місце події приміщення Вознесенського автовокзалу, який розташований в м. Вознесенську по вул. Київська. На підлозі була виявлена кришка від мобільного телефону сірого кольору, а.с.69-74.

Факт наявності тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_5 та механізм їх утворення при обставинах зазначених потерпілим, підтверджується висновком експерта №631 від 05.12.2017 року, згідно якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на нижньому та верхньому повіках правого ока, на спинці носа, на нижньому та верхньому повіці лівого ока, на лівій вушній раковині задній поверхні, садна в ділянці лоба зправа та зліва, в ділянці правої щоки, набряк м`яких тканин в тім`яній ділянці більше зправа. Дані тілесні ушкодження, виникли від дії тупого (тупих) предмета (предметів) як з обмеженою, так і необмеженою контактуючою поверхнею, виникли до госпіталізації до Вознесенської ЦРЛ, куди поступив 01.12.2017 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, а.с.76-77.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.12.2017 року, свідок ОСОБА_16 впізнала ОСОБА_7 , як особу, яка 01.12.2017 року приблизно о 01.00 год вибігала з приміщення автовокзалу, а.с.78-79.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.12.2017 року, свідок ОСОБА_16 впізнала ОСОБА_8 , як особу, яка 01.12.2017 року приблизно о 01.00 год вибігала з приміщення автовокзалу, а.с.80-81.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.12.2017 року та заявою ОСОБА_7 , в службовому кабінеті №34 Вознесенського ВП ГУНП, ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції телефон марки «Nokia», ІМЕІ НОМЕР_1 . Задня кришка телефону та акумуляторна батарея відсутня, а.с.83-84.
Зберігальною розпискою ОСОБА_5 підтверджується, що він отримав від працівників поліції мобільний телефон марки «Nokia», який в нього 01.12.2017 року відкрито викрали на території Вознесенського автовокзалу, а.с.85.

Згідно проколу проведення слідчого експерименту від 11.12.2017 року з таблицею зображень слідчого експерименту, обвинувачений ОСОБА_8 , детально відтворив обставини відкритого заволодіння рюкзаком з речами потерпілого та спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, які відповідають фактичним обставинам справи, а.с.94-100.

Згідно проколу проведення слідчого експерименту від 11.12.2017 року з таблицею зображень слідчого експерименту, обвинувачений ОСОБА_7 , детально відтворив обставини відкритого заволодіння телефоном потерпілого та спричинення йому тілесних ушкоджень, які відповідають фактичним обставинам справи, а.с.87-93.

Згідно відеозапису з камери спостереження магазину Пінгвін, який розташовуваний в м. Вознесенську по вул. Київська,145, 30.11.2017 року ОСОБА_5 дійсно знаходився в магазині Пінгвін і при ньому був рюкзак. Також в даний магазин заходили ОСОБА_7 та ОСОБА_17 . На відео датованому 01.12.2017 року в період часу з 00.35.55 по 00.37.11 біля входу в магазин знаходились обвинувачені та потерпілий, які розмовляли між собою, а.с.213-214.

Згідно довідки про вартість ПП ОСОБА_18 , станом на грудень 2017 року вартість бувших у використанні спортивних штанів становить 40 грн., джинсів- 50 грн., футболки 25 грн., светру 70 грн., а.с.216.

Згідно довідки про вартість ПП ОСОБА_18 , станом на грудень 2017 року вартість бувшого у використанні рюкзаку становить 100 грн.,а.с.217.

Згідно довідки про вартість ФОП ОСОБА_19 станом на грудень 2017 року вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Nokia С2-05» становить 150 грн. та зарядного пристрою 20 грн., а.с.218.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.
Аналізуючи викладене, досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення доведене в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразилися в відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, належить кваліфікувати за ч. 2 ст.186 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразилися в відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, належить кваліфікувати за ч. 2 ст.186 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не наносив тілесних ушкоджено потерпілому та не викрадав належний йому рюкзак з речами, не можуть бути прийняті судом до уваги, так як вони спростовуються проясненнями потерпілого ОСОБА_5 , який зазначив, що били його оба обвинувачених, поясненнями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що коли обвинувачені вибігали з приміщення автовокзалу, а одного з них в руках був рюкзак, протоколом слідчого експерименту з участю ОСОБА_8 від 11.12.2017 року з таблицею зображень, під час якого ОСОБА_8 показав де знаходився рюкзак потерпілого, як він його брав та де викинув.
Не можуть бути прийняті судом до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що його примусили працівники поліції взяти на себе вину та безпосередньо вказали йому, що він повинен показувати та пояснювати під час слідчого експерименту та застосовували до нього заходи психічного та фізичного примусу, так як в проколі слідчого експерименту від обвинуваченого та понятих, які були присутні, ніяких зауважень не надходило. Крім того, згідно висновку службового розслідування щодо встановлення фактів недозволених методів ведення досудового розслідування, психологічного чи фізичного впливу з метою примушування давати свідчення з приводу вчинених кримінальних правопорушень, а також примушування до проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 та інших порушень прав людини не виявлено. Сам ОСОБА_8 в наступному судовому засіданні заявив, що працівники поліції ніяких заходів примусу фізичного чи психічного до нього не застосовували. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття та часткове відшкодування завданої шкоди..

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття та часткове відшкодування завданої шкоди..

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд не може прийняти до уваги доводи прокурора про те, що існує така обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , як рецидив злочину. Так, як відповідно до ч.4 ст.67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статі Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання, як таку, що його обтяжує. Так, ОСОБА_8 обвинувачується в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, де зазначена така кваліфікуюча ознака, як повторність, на підставі того, що ОСОБА_8 вже засуджувався за скоєння злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України. Звідси, відсутня така обставина, яка обтяжує його покарання, як рецидив злочинів.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а саме те, що це є тяжкий злочин, обставини, які пом`якшують його покарання, обставини, які обтяжують його покарання, те, що він неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, скоїв злочин під час іспитового строку, на який він був звільнений судом від призначеного покарання, думку потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати, його посередні характеристики, висновок досудової доповіді, згідно якої відділ пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може ставити небезпеку для суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі та не знаходить підстав для застосування ст.75, ст.69 КК України.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а саме те, що це є тяжкий злочин, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, те, що він неодноразово судимий за скоєння злочинів проти власності, скоїв злочин під час іспитового строку, на який він був звільнений судом від призначеного покарання, думку потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати, його посередні характеристики, висновок досудової доповіді, згідно якої відділ пробації вважає, що виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може ставити небезпеку для суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі та не знаходить підстав для застосування ст.75, ст.69 КК України.
Суд вважає, що, дане покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50, 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є достатнім для виправлення засуджених та попередження нових злочинів.
Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.03.2017 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, обвинувачений був звільнений від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 роки, у зв`язку з чим при призначенні йому покарання слід керуватись ч.1 ст.71 КК України.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.03.2017 року ОСОБА_8 був засуджений за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, обвинувачений був звільнений від відбуття призначеного судом покарання з іспитовим строком 2 роки, у зв`язку з чим при призначенні йому покарання слід керуватись ч.1 ст.71 КК України.
Потерпілим ОСОБА_5 в судовому засідання був заявлений уточнений цивільний позов, про відшкодування завданої моральної шкоди та просить стягнути 9000 грн. моральної шкоди з кожного з обвинувачених. В судовому засіданні встановлено, що потерпілому була спричинена моральна шкода, яка полягала в душевних стражданнях та нервовій напрузі, які він пережив у зв`язку з самим фактом відкритого заволодіння його майном та з спричиненням йому під час відкритого заволодіння майном, тілесних ушкоджень. Звідси, суд вважає, що на підставі ст.1167 ЦК України, з урахуванням частково відшкодування завданої моральної шкоди, з обвинувачених на користь потеплілого повинна бути стягнута моральна шкода в сумі 3000 грн. з кожного з обвинувачених.
Долю речових доказів вирішити на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 березня 2017 року, ОСОБА_7 остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох ) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі .

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з дня взяття його під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 липня 2019 року до виконання та набрання ним законної сили.

ОСОБА_8 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 березня 2017 року, ОСОБА_8 остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох ) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі .

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 обчислювати з дня взяття його під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 липня 2019 року до виконання та набрання ним законної сили.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 , завдану йому моральну шкоду в сумі 3 000 (три тисячі ) грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 , завдану йому моральну шкоду в сумі 3 000 (три тисячі ) грн.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Nokia» моделі С2-05, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити йому, як власнику. Диск з відеозаписом з камери спостереження, яка розміщена в магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований на території автовокзалу в м. Вознесенську Миколаївської області по вул.Київська,148, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1