н/п 1-кс/640/8967/19
УХВАЛА
"19" липня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представників власника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
особи, яка заявила себе в якості
власника майна ОСОБА_6 ,
10.07.2019р. під час проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 05.07.2019р. обшуку нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 317, вилучене належне ТОВ «ВКГ Лісова Казка» майно, яке прокурор просить арештувати.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. Пояснив, що загальна сума вилучених коштів становить 311.234грн., докази несплати підприємством податків та зборів відсутні, оскільки акт не складався.
Представники власника майна проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на його безпідставність.
Особа, яка завила себе в якості власника майна ОСОБА_6 пояснила, що працює начальником цеху, за необхідності продажу квартири для пошуку варіантів користувалась власним ноутбуком, який принесла на роботу, а вилучені кошти 311.234 отримані нею від покупця квартири в якості завдатку без нотаріального оформлення.
Слідчий суддя, вислухавши прокурора, представника власника майна, особи, яка заявила себе в якості власника майна, дослідивши документи та матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, витяг з ЄРДР, доходить наступного:
05.07.2019р. ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова наданий дозвіл на проведення обшуку нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 317 (а.с.9-10).
10.07.2019р. під час проведення вищевказаного обшуку, вилучене належне ТОВ «ВКГ Лісова Казка» майно та кошти, яке прокурор просить арештувати.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину…Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Таким чином, вилучене під час обшуку майно може містити на собі сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.
Втім, згідно п.2.5. «Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків», затверджених наказом ДФС України №22 від 31.07.2014р., підставою внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за ст.212 КК України є саме акт документальної перевірки платника податків.
Доводи особи, яка заявила себе в якості власника майна щодо походження грошових коштів, за ненадання належних та допустимих доказів, в розумінні положень ст.ст.84-86 КПК України слідчим суддею розцінюються критично.
Однак, за відсутності відповідного ату документальної перевірки ТОВ «ВКГ Лісова Казка», будь-яких інших доказів відповідності вилучених грошових коштів критеріям ст.98 КПК Країни, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання в цій частині.
Відповідно положень п.5 ч.3 ст.173, ч.4 ст. 173 КПК України, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також з метою забезпечення повноти досудового розслідування, слідчий суддя вважає за доцільне визначити строк арешту електронних носіїв інформації два місяці, після чого вказане майно має бути повернуте власнику.
Посилання представників власника майна та особи, яка заявила себе в якості власника майна на безпідставність арешту документів та електронних носів інформації, за необхідності їх дослідження в якості речових доказів, вищевикладеного висновку не спростовують.
Керуючись ст. ст.167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити частково.
Визначити строк арешту електронних носіїв інформації - два місяці, тобто до 19 вересня 2019р.включено, після чого вказане майно має бути повернуте власнику.
У задоволенні клопотання в частині арешту грошових коштів у сумі 311. 234 (триста одинадцять тисяч двісті тридцять чотири) грн., - відмовити.
Зберігання арештованого майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» - у СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: