Справа № 333/5382/19
Провадження № 1-кс/333/2156/19
УХВАЛА
Іменем України

17 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003123 від 15 вересня 2019 року та додані до нього матеріали відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта - середня, не працюючого, холостого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.07.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 119 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст. 72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього увязнення в період з 05 лютого 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, погодженим прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003123 від 15 вересня 2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень (злочинів), судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову скоїв кримінальне правопорушення (злочин), за наступних обставин.
15 вересня 2019 року, о 14 годині 05 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись на перехресті вулиці Садова та вулиці Свободи, а саме біля будинку Садова, буд. 34/Свободи буд. 5, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаний із проникненням у сховище, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, будучи впевненим, що його дії ніхто не помітить, таємно, за допомогою фізичної сили відчинив люк телекомунікаційного колодязю, проник до нього, звідки за допомогою заздалегідь підготовленого предмету кусачок, намагався викрасти майно, на загальну суму 8000 гривень 00 копійки, що належить ПАТ «Укртелеком», а саме, відріз кабелю ТПП 25*2*0,32, довжиною 60 метрів, загальною вартістю 8000 гривень 00 копійок. Вартістю 1 метра кабелю становить 133 гривні 33 копійки.
Вказаний кабель ОСОБА_6 змотав та поклав на плече, після чого почав вилазити з шахти колодязю. В цей час, протиправні дії ОСОБА_6 були помічені працівниками поліції, які припинили і запобігли доведенню його злочинного умислу до кінця.
Таким чином, ОСОБА_6 були виконані усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, який кваліфікується як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний із проникненням у сховище, під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:допитом свідка ОСОБА_9 , допитом свідка ОСОБА_10 , допитом свідка ОСОБА_11 , допитом свідка ОСОБА_12 , затриманням ОСОБА_6 , як особу підозрювану у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, оглядом місця події за участю ОСОБА_6 , речовими доказами, іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), який відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке відповідно до ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.
Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину за правовою кваліфікацією передбаченою ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно з ст. 12 КК України, віднесений до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання.
- вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, а саме: відсутність місця роботи або іншого законного джерела доходу, аморальний спосіб життя останнього, нестійкі соціальні зв`язки та схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, на що вказують відомості наявні у матеріалах досудового розслідування, зокрема, факти притягнення до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення злочинів корисливого характеру. Підозрюваний ОСОБА_6 вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2019 року за ч. 1 ст. 119 КК України засуджений до 3 років обмеження волі. Через короткий проміжок часу, з моменту відбуття покарання, підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення, що свідчить про схильність останнього до їх скоєння та відсутність з боку ОСОБА_6 намірів на виправлення та перевиховання, що дає підстави вважати, що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
-при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи характер вчиненого злочину, спосіб життя підозрюваного, відсутність стійких соціальних зв`язків, є ризик того, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування;

-особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6
У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримала клопотання та послалася на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою для ОСОБА_6 з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, пояснив, що вчинив вказане кримінальне правопорушення через тяжкий матеріальний стан.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив обрати цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, адвоката, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 15 вересня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України (кримінальне провадження № 0003123).

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_7 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що підозрюваного доставлено до слідчого судді 17.09.2019 року о 15 год. 20 хв., слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України

15 вересня 2019 року о 15 годині 45 хвилин ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
16 вересня 2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, наступними доказами: даними з рапортів, даними з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується; даними з протоколу свідка ОСОБА_9 , даними з протоколу огляду місця події та доданої до нього фото таблиці; даними з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; даними з протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ; даними з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , даними з протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , даними з опитування особи ОСОБА_6 , даними з опитування особи ОСОБА_13 , повідомленням про підозру, даними з протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного (обвинуваченого) розслідуванні кримінального правопорушення та розгляду справи у суді (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного (обвинуваченого), способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив про те, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, а у справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland № 7/03 від 04.05.2006) наголосив на тому, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним способом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину (кримінального правопорушення), а також тяжкості ймовірного покарання.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, санкцією якої передбачено покарання від 3 до 6 років.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватися, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

Те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, що, як вважає слідчий суддя, свідчить про можливість останнього, з метою власного збагачення, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, на думку слідчого судді, існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Крім того, слідчим суддею враховується той факт, що жодних висновків підозрюваний для себе не зробив, оскільки нове кримінальне правопорушення вчинив менш ніж через 2 місяці після ухвалення вироку відносно нього, а тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.
На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню: переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, та той факт, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, визначається можливість застосувати заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1липня 2019 року становить 1936 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 38720 грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003123 від 15 вересня 2019 року, - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у СІЗО місті Запоріжжя арештному домі, строком на 60 днів, а саме - до 14 листопада 2019 року (включно).

Виконання ухвали доручити начальнику СІЗО міста Запоріжжя арештного дому.

Строк тримання ОСОБА_6 під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання з 15 год. 45 хв. 15.09.2019 року.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 38720 (тридцять вісім тисяч сімсот двадцять) грн.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,
- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити підозрюваній особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя
Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1