Справа № 1-кп/593/180/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" жовтня 2019 р.

. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережанах Тернопільської області кримінальне провадження, внесене 11.09.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шибалина, Бережанського району, Тернопільської області, гр.України, освіта неповна вища, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , працюючого механіком в ЮСП Крафт м.Тернополя, раніше до кримінальної відповідальності не притягався,-

за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 серпня 2019 року, близько 12 год. 00 хв. у ОСОБА_5 , який перебував у другому виділі двадцять дев`ятого кварталу загальнозоологічного заказника «Звіринець», що на території Шибалинської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме зрізаної невідомими особами колод деревини непромислового використання, що перебуває під охороною Бережанського районного державного агропромислового підприємства «Бережанирайагроліс». Реалізовуючи свій злочинний намір, 24 серпня 2019 року, близько 12 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , після того як повернувся до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагачення, спрямовану на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), цього ж дня, близько 18 год. 00 хв. попросив свого брата ОСОБА_6 , та іншого родича, відомості про якого він відмовився повідомити, на підставі ст. 63 Конституції України, допомогти йому погрузити колоди деревини, які він раніше бачив у другому виділі двадцять дев`ятого кварталу загальнозоологічного заказника «Звіринець».

При цьому, не бажаючи повідомляти ОСОБА_6 та свого близького родича (анкетні дані якого ОСОБА_5 відмовився повідомити, посилаючись на ст. 63 Конституції України), про свої злочинні наміри, ОСОБА_5 повідомив останнім, що колоди деревини йому дозволив забрати працівник лісового господарства, запевнивши їх таким чином у правомірності своїх дій.

Надалі, перебуваючи у другому виділі 29 кварталу загальнозоологічного заказника «Звіринець», ОСОБА_5 , спільно з близьким родичем останнього, особа якого не встановлена та ОСОБА_6 , які нічого не знали про злочинний намір ОСОБА_5 та не усвідомлювали що діють протиправно, почали грузити колоди зрізаної деревини на автомобіль ГАЗ 53, яким вони приїхали до лісового масиву під керуванням ОСОБА_6 , де завантаживши на автомобіль марки ГАЗ-53 лише частину колод, об`ємом 2,8 м?, вартість яких становить 1766,80 грн., ОСОБА_5 , його близький родич, особа якого не встановлена та ОСОБА_6 були виявлені лісником Бережанського районного державного агропромислового підприємства «Бережанирайагроліс», ОСОБА_7 , через що ОСОБА_5 не вдалося закінчити злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки він не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме дій спрямованих на викрадення всіх колод деревини.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з причин, що не залежали від його волі.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про примирення, укладеної 27 вересня 2019 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Відповідно до угоди про примирення представник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, щодо узгодженого покарання у вигляді 50(п`ятьдесяти» неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 «вісімсот п`ятьдесять) грн., щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про примирення.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладення угоди про примирення дотримані вимоги КПК України та КК України і просить її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення та вид покарання, наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні просить затвердити укладену угоду про примирення від 27 вересня 2019 року, вказуючи, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст.468, 469 ч.3 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Суд, перевіривши угоду про примирення встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України є правильною. Відповідно до ст.12 КК України даний злочин є злочином невеликої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним, сторонам відомі наслідки укладення та затвердження угоди.
За таких обставин суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжка) та затвердження укладеної угоди про примирення.
За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.
Виходячи з вищенаведеного, керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 27 вересня 2019 року між представником потерпілого ОСОБА_4 та підсудним ОСОБА_5 у кримінальному провадження № 0000207.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 27 вересня 2019 року покарання у виді штрафу в розмірі 50(п`ятьдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ять десять) грн. в дохід держави.
Стягнути з засудженого ОСОБА_5 в користь держави 628,04 грн. витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчої експертизи.
Речові докази у кримінальному провадженні повернути за приналежністю.
Вирок може бути оскаржений підсудним, прокурором виключно з підстав, пе редбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1