Справа № 383/1368/19
Номер провадження 1-кс/383/522/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2019 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

начальник СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області клопотання старшого слідчого СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000430 від 25.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 за погодженням з начальником Бобринецького відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб марки Volkswagen модель Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_6 і перебуває у володінні ОСОБА_7 , який являється предметом вчинення кримінально протиправних дій та визнано речовим доказом.

Необхідність накладення арешту слідчий пов`язує із розслідуванням кримінального провадження №0000430 від 25.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, розпочатого за фактом того, що 24.11.2019 року близько 11 год. 00 хв. гр-н ОСОБА_8 , житель м. Лубни Полтавської області, незаконно заволодів належним ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 , автомобілем марки Volkswagen модель Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився біля приміщення гуртожитку Бобринецького коледжу БНАУ, що розташований за адресою вул. Незалежності, 78, м. Бобринець Кіровоградської області.

Автомобіль марки Volkswagen модель Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у вказаному вище кримінальному провадженні та являється предметом вчинення кримінально протиправних дій, тому з метою його збереження, слідчий просить задовольнити клопотання.
У судовому засіданні начальник СВ ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Власник майна ОСОБА_6 та володілець майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Вивчивши клопотання, його доводи та підстави для накладання арешту, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого виходячи з наступного.

Слідчим відділом Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000430 від 25.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК України).
У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Постановою слідчого від 27.11.2019 року автомобіль марки Volkswagen модель Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000430 від 25.11.2019 року та переданий на зберігання на територію Бобринецького ВП Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про реєстрацію, автомобіль марки Volkswagen модель Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстровано на ім`я ОСОБА_6 (а.с.9) та фактично перебуває у володінні ОСОБА_7 .

Отже, відповідно до наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, а саме легковий автомобіль марки Volkswagen модель Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідає вимогам ст.98 КПК України, як речовий доказ, оскільки є об`єктом, вчинення кримінально протиправних дій та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження речового доказу, є підстави накладення арешту на вказане майно із забороною розпорядження та користування ним до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки Volkswagen модель Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_6 і перебуває у володінні ОСОБА_7 із забороною розпорядження та користування вказаним транспортним засобом, до прийняття рішення у кримінальному провадженні №0000430.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Апеляційне оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1