Справа № 509/4268/18
Номер провадження:1-кп/521/1139/18
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

захисники - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

в присутності обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку ст.ст. 314, 315 КПК України обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК, ч.2 ст. 205-1, ст. 366-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити до розгляду обвинувального акту та подав клопотання про обрання щодо обрання до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність та відсторонення від посади обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Сторона захисту просила повернути обвинувальний акт в зв`язку з невідповідністю обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України, а саме невірно викладеним обвинуваченням, відсутністю відомостей щодо потерпілого; відсутністю формування конкретного обвинувачення.

Вивчивши обвинувальний акт та приложені матеріали, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що обвинувальний акт можливо призначити до розгляду з наступних підстав.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт підсудний Малиновському районному суду м. Одеси на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 20 вересня 2018 року, підстав для закриття кримінального провадження не має (в тому числи в зв`язку з відсутністю підтриманих сторонами відповідних клопотань), обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України.

В обвинувальном у акті вказані ПІП прокурора, який затвердив обвинувальний акт та ПІП слідчого, який склав обвинувальний акт. Суд вважає, вказані відомості достатні для виконання вимог п.4 ч.2 ст. 291 КПК України. Крім того, суд вважажє за необхідне зазначити, що технічни помилки або описки в обвинувальному акті не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору в розумінні завдань кримінального провадження та «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень п. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України

Зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Посилання про порядок висування обвинувачення, на думку суду, свідчить про необхідну відповідність формування обвинувачення вимогам ст. 91 КПК України, згідно якої в формуванні обвинувачення повинні міститься відомості щодо часу, місця, способу та інших обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Крім того, відповідно до ст. 374 КПК України суд повинен у вироку зазначити формування обвинувачення, яке згідно зі ст. 337 КПК України повинно співвідноситься з формуванням обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт містить в формуванні обвинувачення вказівку на місце та спосіб скоєння злочинів, з урахуванням особливості висунутого обвинувачення; мету вчинення злочинів.
Суд вважає, що вказані відомості можуть вважатися такими, що свідчать про надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яким суд може відповідну оцінку.
При цьому суд приймає до уваги вимоги ст. 2 КПК України, яка регламентує обов`язок застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, в даному випадку пред`явлення обвинувачення у відповідності до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а також забезпечення дотримання принципу верховенства права, закріпленого в ст. 8 КПК України, в тому числі із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Посилання сторони захисту на необхідність викладання формування обвинувачення в іншій редакції, не може бути підставою для повернення обвинувального акту, так як в акті сторона обвинувачення стверджує про фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Навпаки, обтяження обвинувального акта надмірною деталізацією є неприпустимим.
Посилання сторони захисту на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП), №25444/94, п. 52, «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, з урахуванням рішень Європейського суду з прав людини у справах, Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79; «Матточіа проти Італії», №23969/94, п. 58; «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п. 34 не можуть бути використано в даному випадку на підтвердження правової позиції щодо відсутності повідомлення повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам.

Сторона обвинувачення звернулася до суду з клопотанням про відсторонення від посади у відношенні ОСОБА_6 , мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений вчинив злочині з використанням наданих йому повноважень від займаної посади та у подальшому, після закінчення дії ухвали суду першої інстанції про відсторонення від посади, його дії були спрямовані на приховування злочину; може знищити докази, які знаходяться на зберіганні в Калаглійській сільській раді Овідіопольського району Одеської області; впливати на свідків.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, наводячи підстави на підтримку своєї позиції. При цьому сторона захисту наполягала на відсутність будь-яких ризиків, які б свідчили про необхідність застосування заходу забезпечення кримінального процесу у вигляді відсторонення від посади.

Вивчивши клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання сторони обвинувачення необхідно задовольнити з наступних підстав.

Приймаючи рішення суд враховує наявність правової підстави для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.
Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_6 працює на посаді голови Калаглійської сільської ради Овідіопольського району Одеської області та наявність доказів, які свідчать про те, що перебування на посаді обвинуваченого сприяло вчиненню інкримінованих злочинів.

Прокурором у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що відсторонення ОСОБА_6 від посади необхідно для запобігання протиправній поведінці обвинуваченого, а саме для запобігання протиправного перешкоджання кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків та можливості знищення доказів.

Таким чином, суд вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено, що потреби кримінального провадження, на даний час, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні (п.2 ч.3 ст. 132 КПК України) та у відношенні обвинуваченого можливо застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади.

Крім того, сторона обвинувачення звернулася до суду з клопотання про обрання у відношенні обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, мотивуючи необхідність застосування заходу тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання винними, що свідчить про можливість переховування від суду; можливістю знищити, спотворити або сховати речі, які мають значення для кримінального провадження; незаконно впливати на свідків.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, наводячи підстави на підтримку своєї позиції.

Вивчивши клопотання та вислухавши думку сторін, суд вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, більшості наявних ризиків щодо ОСОБА_6 можливо запобігти шляхом відсторонення останнього від посади, що суд вже зробив, а запобігти іншим ризикам можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, прокурором в судовому засіданні не доведено, що більш м`які запобіжні заходи у відношенні ОСОБА_7 не забезпечать його належної поведінки.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: наявність у обвинувачених постійного місця мешкання, відсутність судимостей; ступень міцності соціальних зв`язків обвинувачених.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 315 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволені клопотання сторони захисту щодо повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Клопотання сторони обвинувачення про відсторонення від посади у відношенні ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади голови Калаглійської сільської ради Овідіопольського району Одеської області строком на 2 місяці. Ухвала суду про відсторонення від посади припиняє свою дію 07.02.2019 року.

В задоволені клопотання сторони обвинувачення щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний заход у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

В задоволені клопотання сторони обвинувачення щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний заход у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

Роз`яснити ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1