Справа № 194/579/17
Номер провадження 1-в/194/29/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області подання начальника Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної Установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області Державна Установа «Центр Пробації» Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання ОСОБА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло подання начальника Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної Установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області Державна Установа «Центр Пробації» Міністерства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , та направлення останнього для відбування покарання, призначеного вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
Суд, дослідивши матеріали подання, враховуючи думку представника органу пробації та прокурора, які подання підтримали у повному обсязі, позицію засудженого ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення подання, дійшов висновку, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України на засудженого покладені такі обов`язки: періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
12 березня 2018 року до Павлоградського міськрайонного відділу філії Державна Установа «Центрпробації» у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України надійшов на виконання вирок суду стосовно ОСОБА_5 .
30 березня 2018 року ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку, йому були роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом та попереджено про відповідальність, яку він понесе в разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, систематичного притягнення до адміністративної відповідальності та скоєння повторного злочину під час іспитового строку.
Постановою від 30 березня 2018 року про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_5 були встановлені дні явки на реєстрацію: 1-й вівторок кожного місяця.
З постановою засуджений ОСОБА_5 був ознайомлений під підпис.
Згідно листа реєстрації, ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до Павлоградського МРВ, 05 червня 2018 року, 03 липня 2018 року та 04 червня 2019 року.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, відповідно до п. 8 ч. 1 КПК України має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання призначеного вироком.
Згідно ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно п.п. 5.3 п. 5 розділу ІV «Порядку здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та звільнених від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (статті 75-79, 83 Кримінального кодексу України, статті 163-166 Кримінально-виконавчого кодексу України» Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України за № 270/1560 від 19 грудня 2003 року), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше рази вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її не бажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
В п. 10Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, згідно з ч. 2ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначенихст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
ОСОБА_5 виносилися попередження від 24 липня 2018 року та 05 червня 2019 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, про що ОСОБА_5 був ознайомлений під підпис.
Відповідно до довідки від 04 липня 2018 року № 837, виданої КЗ «Тернівська центральна міська лікарня» Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-фтизіатра, яких хворіє на активну (заразну) форму туберкульозу легень.
З письмових пояснень засудженого ОСОБА_5 від 24 липня 2018 року, 05 червня 2019 року видно, що ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію 05 червня 2018 року та 03 липня 2018 року в зв`язку з тим що хворів, а 04 червня 2019 року, в зв`язку з високою температурою, яка пов`язана з захворюваннями на туберкульоз та гепатит С.
Встановлено, що ОСОБА_5 страждає на тяжкі захворювання, які підтверджуються наявною в матеріалах подання довідкою, а тому його неявки на реєстрацію 05 червня 2018 року, 03 липня 2018 року та 04 червня 2019 року, судом визнані поважними.
Дослідивши матеріали подання, вислухавши в судовому засіданні представника органу пробації, прокурора та засудженого, суд дійшов висновку, що в поданні начальника Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної Установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області Державна Установа «Центр Пробації» Міністерства юстиції України про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання слід відмовити, оскільки в матеріалах подання відсутні докази злісного ухилення ОСОБА_5 від покладених на нього судом обов`язків та його не бажання стати на шлях виправлення.
Крім того, засуджений за місцем проживання громадський порядок не порушує, страждає на ряд тяжких захворювань, тричі не з`являвся на реєстрацію з поважних причин, які пов`язані з його тяжкими захворюваннями.
Наявність врученої підозри ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України не свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та не є достатньою підставою для заміни іспитового строку, оскільки пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". У справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6.12.88 (п.146) ЄСПЛ установив: «Принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляду справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного».
На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що засуджений ОСОБА_5 зрозумів обов`язкову необхідність виконувати покладені на нього судом обов`язки, відсутність достатніх підстав вважати про його не бажання стати на шлях виправлення, поважність причин неявки на реєстрацію, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданні начальника Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної Установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області Державна Установа «Центр Пробації» Міністерства юстиції України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні подання начальника Павлоградського міськрайонного відділу філії Державної Установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області Державна Установа «Центр Пробації» Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1