КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

23 жовтня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0003979 за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_5 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2019 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сальськ, Ростовської області, Російської Федерації, не маючої судимості в силу ст. 89 КК України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 358 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
та обвинуваченої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2019 року затверджено угоду від 08 квітня 2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_10 .
Визнано ОСОБА_6 , винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 ч. 1 ст. 32 ч. 4 ст. 358 КК України, та засуджено до покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, суд визначив ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, та покладенням на неї обов`язків, передбачених законом.

Цим же вироком судом вирішені питання щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.

Як встановлено вироком суду, 19.04.2017 року приблизно о 13:00 годині за адресою проживання ОСОБА_6 до останньої звернулась невстановлена слідством особа на ім`я « ОСОБА_11 » з проханням допомогти їй в оформленні документів від імені іншої особи в управлінні адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, яке розміщено у приміщенні КП Білоцерківської міської ради «ЖЕК № 7», за адресою: вул. Леваневського, 34, м. Біла Церква, за матеріальну допомогу, на що ОСОБА_6 погодилась.

Цього ж дня, приблизно о 14:00 годині ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, перебуваючи на прийомі у адміністратора відділення управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, яке розміщено у приміщенні КП БМР «ЖЕК № 7», за адресою: вул. Леваневського, 34, м. Біла Церква, представившись іншою особою, а саме: ОСОБА_12 , отримавши від адміністратора бланк договору від 19.04.2017 року про здачу в найм на тимчасове користування житлової площі квартири АДРЕСА_2 , який є офіційним документом передбаченим постановою КМУ № 207 від 02.03.2017 « Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», не являючись власником даної квартири, після підписання даного договору наймачем ОСОБА_13 , діючи від імені іншої особи, підробила підпис від імені власника цієї квартири ОСОБА_12 , чим надала договору наявність обов`язкових реквізитів для його подальшого використання при реєстрації місця проживання у даній квартирі ОСОБА_13 , після чого надала договір адміністратору відділення управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради для його посвідчення та вчинення реєстрації місця проживання особи.

Крім того, 19.04.2017 року приблизно о 14:05 годині ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, перебуваючи на прийомі у адміністратора відділення управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, яке розміщено у приміщенні КП БМР «ЖЕК № 7», за адресою: вул. Леваневського, 34, м. Біла Церква, представившись іншою особою, а саме ОСОБА_12 , отримала від адміністратора бланк заяви на реєстрацію місця проживання ОСОБА_13 в житловій квартирі АДРЕСА_2 , яка є офіційним документом, передбаченим постановою КМУ № 207 від 02.03.2017 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», в якій в графі «Згода власника житла на реєстрацію місця проживання особи» повторно, підробила підпис від імені ОСОБА_12 , надавши згоду на реєстрацію в даній квартирі ОСОБА_13 , після чого надала її адміністратору відділення управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради для її посвідчення та вчинення реєстрації місця проживання особи.
Крім того, 19.04.2017 року приблизно о 16:00 годині ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, перебуваючи на прийомі у адміністратора відділення управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, яке розміщено у приміщенні КП БМР «ЖЕК № 2», за адресою: вул. Торгова площа, 11, м. Біла Церква, представившись іншою особою, а саме: ОСОБА_12 , отримала від адміністратора бланк заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання ОСОБА_12 в житловій квартирі АДРЕСА_2 , яка є офіційним документом, передбаченим постановою КМУ №207 від 02.03.2017 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», в якій повторно, підробила підпис від імені ОСОБА_12 , надавши підставу для зняття особи ОСОБА_12 з реєстрації місця проживання в даній квартирі, після чого надала її адміністратору відділення управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради для її посвідчення та вчинення зняття особи з реєстрації місця проживання.
Крім того, 19.04.2017 року приблизно о 14:00 годині ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, перебуваючи на прийомі у адміністратора відділення управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, яке розміщено у приміщенні КП БМР «ЖЕК № 7», за адресою: вул. Леваневського, 34, м. Біла Церква, представившись іншою особою, а саме: ОСОБА_12 , використовуючи завідомо підроблений документ, а саме: договір від 19.04.2017 про здачу в найм на тимчасове користування житлової площі квартири АДРЕСА_2 , в якому, підробивши підпис власника квартири ОСОБА_12 , не являючись власником даної квартири та діючи від імені іншої особи, подала вказаний договір адміністратору відділення управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради для його посвідчення та вчинення реєстрації місця проживання особи ОСОБА_13 .
Крім того, 19.04.2017 року приблизно о 14:05 годині ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, перебуваючи на прийомі у адміністратора відділення управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, яке розміщено у приміщенні КП БМР «ЖЕК № 7», за адресою: вул. Леваневського, 34, м. Біла Церква, представившись іншою особою, а саме: ОСОБА_12 , повторно використовуючи завідомо підроблений документ, а саме: заяву від 19.04.2017 на реєстрацію місця проживання ОСОБА_13 в житловій квартирі АДРЕСА_2 , яка є офіційним документом, передбаченим постановою КМУ № 207 від 02.03.2017 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», в якій, підробивши підпис власника квартири ОСОБА_12 , не являючись власником даної квартири та діючи від імені іншої особи, подала її адміністратору відділення управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради для його посвідчення та вчинення реєстрації місця проживання особи ОСОБА_13 .
Крім того, 19.04.2017 року приблизно о 16:00 годині ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, перебуваючи на прийомі у адміністратора відділення управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради, яке розміщено у приміщенні КП БМР «ЖЕК № 2», за адресою: вул. Торгова площа, 11, м. Біла Церква, представившись іншою особою, а саме: ОСОБА_12 , повторно, використовуючи завідомо підроблений документ, а саме: заяву від 19.04.2017 на зняття реєстрації місця проживання ОСОБА_12 в житловій квартирі АДРЕСА_2 , яка є офіційним документом, передбаченим постановою КМУ № 207 від 02.03.2017 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», в якій, підробивши підпис ОСОБА_12 , не являючись власником даної квартири та діючи від імені іншої особи, подала її адміністратору відділення управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради для його посвідчення та вчинення зняття особи ОСОБА_12 з реєстрації місця проживання в житловій квартирі АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, заступник прокурора Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2019 щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, заступник прокурора Київської області посилається на те, що оскаржуваний вирок є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, як зазначає апелянт, згідно вищевказаного вироку, судом встановлено, що ОСОБА_6 має на утриманні малолітню дитину, про що обвинувачена особисто повідомила суду, однак суд та прокурор вказаний факт не перевірили та не спростували, тим самим погодившись з обвинуваченою.

Отже, як вказує апелянт, суд, встановивши факт наявності на утриманні обвинуваченої ОСОБА_6 малолітньої дитини, затверджуючи угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_6 не дотримався вимог ч. 2 ст. 475 КПК України, п. 2 ч. 1 ст. 65 КК України та ч. 3 ст. 61 КК України та призначив остаточне покарання у виді 2 років обмеження волі, що, як наслідок, призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На думку апелянта, судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що полягає у безпідставному та незаконному прийнятті рішення про затвердження угоди, у той час як у затвердженні угоди мало бути відмовлено відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України, з підстав невідповідності узгодженого сторонами покарання вимогам ч. 3 ст. 61 КК України.

Крім того, як вважає апелянт, суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 формально та поверхово, істотно порушив кримінальний процесуальний закон, проігнорував загальні засади призначення покарання, внаслідок чого вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого суду необхідно виконати всі вимоги чинного законодавства та постановити законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши доповідь судді доповідача; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченої, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченої; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Київської області підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог, передбачених ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Як прямо передбачено п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суду переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Частиною 2 цієї статті визначено, що вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження та доводів апеляційної скарги встановлено, що судом першої інстанції не було дотримано в повному обсязі всіх наведених вище вимог кримінального процесуального закону.
Як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, суд, встановивши факт наявності на утриманні обвинуваченої ОСОБА_6 малолітньої дитини, приймаючи рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_6 , не дотримався вимог положень ч. 2 ст. 475 КПК України, п. 2 ч. 1ст. 65 КК України та ч. 3 ст. 61 КК України, що привело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також до допущення істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що полягає у безпідставному та незаконному прийнятті рішення про затвердження угоди, у той час, як у затвердженні угоди мало бути відмовлено, відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України, з підстав невідповідності узгодженого сторонами покарання, вимогам ч. 3 ст. 61 КК України, відповідно до яких, обмеження волі не застосовується, серед іншого, до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги заступника прокурора Київської області ОСОБА_5 заслуговують на увагу, у зв`язку з чим, за наслідками апеляційного розгляду, вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2019 року, ухвалений щодоОСОБА_6 підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, оскільки оскаржуване судове рішення було ухвалено саме на цій стадії, без призначення судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2019 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 на підставі угоди про визнання винуватості скасувати.
Призначити новий розгляд у суді першої інстанції кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 358 КК України.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/1959/2019

Категорія: ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 358 КК України.

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_14

Доповідач - суддя ОСОБА_1