Справа № 128/1242/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 01.02.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, освіта середня, мешканця: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , на початку січня місяця 2019 року (точного місця, дати та часу слідством не встановлено), маючи умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичних засобів, діючи умисно в супереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав, а саме знайшов поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження біля магазину в с Михайлівка, Житомирського району Житомирської області. Вказаний пакет ОСОБА_5 переніс до автомобіля марки «Ford Scorpio» д.н.з НОМЕР_1 , з метою подальшого вжитку речовини, яка знаходиться в середині поліетиленового пакету.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання та перевезення наркотичного засобу без мети збуту, 01.02.2019 незаконно зберігаючи наркотичний засіб канабіс знаходячись в салоні автомобіля марки «Ford Scorpio» д.н.з НОМЕР_1 , яким керував самостійно, незаконно перевозив вказаний наркотичний засіб у транспортному заосбу та на авто дорозі М 12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знамянка» біля с. Зарванці, Вінницького району, Вінницької області був зупинений працівниками Управління патрульної поліції у Вінницькій області. В ході проведення перевірки документів працівником поліції ОСОБА_6 було запропоновано видати наявні заборонені в обігу предмети та речовини, після чого ОСОБА_4 добровільно вказав, що під чохлом водійського сидіння в салоні автомобіля «Ford Scorpio» д.н.з НОМЕР_1 , знаходиться поліетиленовий пакет, в якому знаходиться заборонена в обігу речовина.

01.02.2019 року, близько 06 години 20 хвилин, слідчо-оперативною групою на місці події, з салону автомобіля марки «Ford Scorpio» д.н.з НОМЕР_1 , бежевого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_7 , фактично користується та керував ОСОБА_5 , по автодорозі М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» біля с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області під чохлом водійського сидіння було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження, ззовні схожої на наркотичну речовину. Згідно висновку експерта № 202 від 19.02.2019 року, надана на експертне дослідження речовина рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом, масою ( у перерахунку на висушену речовину) 7,53 г.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.309 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду показав, що на початку січня місяця 2019 року він знайшов поліетиленовий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження біля магазину в с Михайлівка, Житомирського району Житомирської області. Вказаний пакет він носив при собі, для власного вживання, а в подальшому був затриманий 1.02.2019 року працівниками поліції на автодорозі «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знамянка» в районі с. Зарванці, в зв`язку з тим, що в нього був не застібнутий пасок безпеки. Працівники поліції запропонували йому добровільно видати заборонені предмети і він добровільно видав пакет з коноплею, який знаходився в нього у автомобілі марки «Ford Scorpio» під чохлом на водійському сидінні.

За згодою обвинуваченого, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів, без мети збуту.

Згідно ст.377 КПК України, суд діє в межах висунутого обвинувачення.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, сімейний та матеріальний стан обвинуваченого те, що він характеризується за місцем проживання позитивно.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст.309 КК України, а саме у виді штрафу, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Призначаючи ОСОБА_4 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КПК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.
З обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ч.2 ст.124 КПК України на користь держави підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню за проведення судових експертизи, що становлять загальну суму 1 144,00 грн., згідно наданої довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні.

Міра запобіжного заходу не обиралася.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн.
До вступу вироку в законну силу міра запобіжного заходу не обирається.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на суму 1 144,00 грн.

Речовий доказ, який переданий до кімнати зберігання речових доказів Вінницького РВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, а саме поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1