Справа № 468/1197/19-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

19.09.2019 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Баштанка клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, в кримінальному провадженні №0000034,

ВСТАНОВИВ:

До Баштанського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, по кримінальному провадженню №0000034 за ч.1 ст. 310 КК України за фактом незаконного вирощування рослин коноплі на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

З клопотання вбачається, що 16.09.2019 року під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 були вилучені 8 кущів зовні схожих на рослини конопель, листя конопель в напівсухому стані та картонні об`єкти з написами латинськими літерами, а також в жіночій сумці два мобільних телефони марки «Huawei» та «Samsung». Присутня при обшуку ОСОБА_5 відмовилась надавати будь-які пояснення з приводу виявлених рослин.

Слідчий вважає, що до вирощування вказаних рослин можуть бути причетні інші особи та ОСОБА_5 могла використовувати для зв`язку з ними телефонний зв`язок та зв`язок через мережу Інтернет за допомогою програм «Viber», «Telegram», «imo», «WhatsApp» та «Messenger».

Оскільки текстові повідомлення на вилучених телефонах є особистим листуванням та віднесені п. 6 ч.1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, то слідчий просив надати йому тимчасовий доступ до особистого листування ОСОБА_5 , яке міститься в Інтернет програмах «Viber», «Telegram», «imo», «WhatsApp» та «Messenger» в належних їй телефонах марки «Huawei» та «Samsung», які були вилучені слідчим 16.09.2019 року при проведенні обшуку території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий клопотання підтримав.

Особа, яка є володільцем інформації, заперечувала проти задоволення клопотання.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.09.2019 року; копію повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.09.2019 року № 64/26-895; копію постанови про проведення досудового розслідування групою слідчих від 13.09.2019 року; копію ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку від 16.09.2019 року; копію протоколу обшуку від 16.09.2019 року; копію пояснень ОСОБА_5 від 16.09.2019 року), слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів має бути зазначено, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать, серед іншого, особисте листування особи та інші записи особистого характеру.

Згідно з ч.5-6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

При цьому, відповідно до ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, закріплених в ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З огляду на це, слідчий суддя в праві надати доступ стороні кримінального провадження до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю (в даному випадку особистого листування, тобто кореспонденції особи), виключно у випадку, якщо такі відомості, по-перше, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, по-друге, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів

В даному випадку до матеріалів клопотання не долучено жодних відомостей, що на вказаних телефонах взагалі є інформація, яка може мати значення саме для кримінального провадження №0000034, в якому здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України(щодо незаконного посіву чи вирощування конопель) та в якому і подане клопотання до слідчого судді про тимчасовий доступ до речей, що містять охоронювану законом таємницю, оскільки власне посів та вирощування рослин коноплі не потребує обміну інформацією, кореспонденцією та іншої комунікації між особами.

По-друге, слідчим в клопотанні не обґрунтовано, а долученими до клопотання доказами не доведено, що іншим чином не можливо встановити причетність ОСОБА_5 або інших осіб до посіву та вирощування виявлених рослин коноплі, оскільки причетність власника домоволодіння може бути підтверджена відповідними письмовими доказами щодо права власності, щодо факту проживання та власне протоколом обшуку. А щодо можливої причетності інших осіб до такого посіву та вирощування відповідними показаннями свідків, в тому числі сусідів, щодо того, хто користується домоволодінням та регулярно його відвідує.

Тому в даному випадку не дотримана обов`язкова умова визначена ч.6 ст. 163 КПК України для того, щоб слідчий суддя мав законні підстави надати доступ слідчому до особистої переписки особи, яка, до речі, не має статусу підозрюваної в провадженні, тим самим без достатніх підстав втрутившись в право на повагу до її приватного життя.

Варто також зазначити, що диспозиція саме ч.1 ст. 310 КК України за якою здійснюється досудове розслідування та в межах якого подане дане клопотання слідчому судді, передбачає кримінальну відповідальність за незаконний посів або незаконне вирощування конопель у кількості від 10 до 50 рослин, натомість вбачається, що при обшуку було вилучено лише 8 рослин, схожих на рослини коноплі, чого не достатньо для настання кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 310 КК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантують кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Частина друга ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають випадки, за яких таке право може бути обмеженим, а саме органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Комплекс описаних вище обставин однозначно вказує на те, що в даному випадку подібне втручання в права особи на повагу до її приватного життя та до її кореспонденції не є співмірним з інтересами досудового розслідування та не є таким, що переслідує визначені в ч. 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод цілі, за яких таке втручання є можливим та виправданим, як наслідок цього, також - не відповідає вимогам ст. 132 КПК України.

За такого у задоволенні клопотання належить відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.132, 163, 164 КПК України слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Баштанського ВП ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Баштанської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, по кримінальному провадженню №0000034 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 310 КК України, а саме до особистого листування ОСОБА_5 , яке міститься в Інтернет програмах «Viber», «Telegram», «imo», «WhatsApp» та «Messenger» в належних їй телефонах марки «Huawei» та «Samsung», які були вилучені слідчим 16.09.2019 року при проведенні обшуку території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , відмовити.

Слідчий суддя