Справа № 314/1516/19
Провадження № 1-в/314/601/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.08.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)», який на даний час переведений та тимчасово залишений в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працював, зареєстрований та мешкав а адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1)18 травня 1993 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;
2)24 березня 1997 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення з конфіскацією майна;
3)03 квітня 2001 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;
4)11 серпня 2003 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі;
5)12 жовтня 2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;
6)17 січня 2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2006 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці;
7)12 квітня 2007 року Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2007 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців;
8)08 вересня 2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;
9)29 жовтня 2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2011 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці;
10)20 лютого 2015 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 жовтня 2014 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;
11)08 липня 2016 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України кримінальне провадження закрито у зв`язку з відмовою від обвинувачення.
По даній справі засуджений: 12 червня 2018 року вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Зараховано на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з часу затримання з 30.11.2016 року по набрання вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10.01.2019 року вирок Шевченківського районного суду Запорізької області від 12.06.2018 року відносно ОСОБА_3 у частині засудження останнього за ч. 2 ст. 190 КК України (за епізодом від 08 листопада 2016 року відносно потерпілої ОСОБА_4 ), скасовано, виділено матеріали в цій частині в окреме провадження та призначено за вказаними матеріалами новий розгляд в суді першої інстанції. Засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; за ч .2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вказаний вирок суду залишено без змін.
Початок строку: 29.03.2017 року, кінець строку: 17.12.2019 року,
про умовно-дострокове звільнення,
за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:
до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)», який на даний час переведений та тимчасово залишений в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив суд звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки вважає, що засуджений не довів своє виправлення.
Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що засудженийОСОБА_3 ухвалою Шевченківського районного суду від 16.04.2019 року переведений з Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)» до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» у зв`язку з розглядом кримінального провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду від 05.07.2019 року тимчасово залишений в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» на період розгляду в суді кримінального провадження за ч. 2 ст. 186 КК України (справа № 336/7332/16-к, провадження № 1-кп/314//336/368/2019).

Згідно характеристики, яка міститься в матеріалах справи засуджений ОСОБА_3 характеризується наступним чином, за весь період відбування покарання має лише стягнення, при цьому заохочень взагалі не має, на заходи виховного впливу реагує незадовільно.

У відповідності зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд враховує, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, яка в свою чергу є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Поведінка ОСОБА_3 , за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.

При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно - дострокового звільнення ОСОБА_3 у зв`язку з чим, у задоволені клопотання про його умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі необхідно відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№ 101)», який на даний час переведений та тимчасово залишений в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

19.08.2019