Справа № 372/525/19
Провадження № 1-кп-122/19
В И Р О К
іменем України

29 травня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесеному в ЄРДР за №0000743 від 31.07.2018 року за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українка, Обухівського району, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, освіта середньо-спеціальна, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого востаннє 30.12.2016 року Обухівським районним судом Київської області за ст. 186 ч. 1, ст. 186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі, 06.03.2018 року, на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково звільнений з не відбутим строком покарання 4 місяці 28 днів,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17 червня 2018 року, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою та разом з ОСОБА_6 , шляхом перелазу через паркан, яким огороджена територія, незаконно проник разом з ОСОБА_6 на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , звідки повторно та разом з останнім викрав трубу та 2 зварені конструкції з чорного металу, загальною вагою близько 170 кілограмів, після чого разом з ОСОБА_6 виніс їх за територію домоволодіння, де разом з ним завантажив вказані металеві предмети до автомобілю марки «ЗАЗ 110307» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні останнього, після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, при цьому спричинивши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 941 грн. 80 коп..

ОСОБА_6 засуджений вироком Обухівського районного суду Київської області 15.02.2019 року за ст. 185 ч.3 КК України, та на підставі ст. 71 КК України, йому призначено остаточне покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, та показав, що він в червні місяці 2018 року разом з ОСОБА_6 приїхали до будинку потерпілого в м. Українка, побачили в дворі трубу та 2 зварені конструкції з металу, перелізли через паркан та забрали їх. Потім поклали до автомобіля і поїхали. Згодом потерпілому були повернуті викрадені речі. У вчиненому щиро кається, просить суворо його не карати та не позбавляти волі, обіцяє стати на шлях виправлення.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив що він не має до обвинуваченого претензій та просив призначити покарання не пов`язане з позбавлення волі.

Покази ОСОБА_5 , є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у сховище, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, особу винного та його відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного ОСОБА_5 , пом`якшуючу та відсутність обтяжуючих обставин покарання, думку потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає, що правові підстави для застосування ст. 69, 75 КК України в даному випадку - відсутні.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому слід залишити попередню - тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Згідно ст. 71 ч.1 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Обухівського районного суду Київської області від 30.12.2016 року, та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та 2 місяці.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 залишити тримання під вартою в ДУ «Київський СІЗО».

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу взяття під варту, тобто з 07.02.2019 року.

Речові докази по справі СD-R диски, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити при справі, автомобіль марки «ЗАЗ 110307» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля, ключі від даного автомобіля, та трубу, 2 зварені конструкції з чорного металу, повернути власникам.

Витрати за проведення судової експертизи в розмірі 286 грн. 00 коп., стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Суддя :