БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/671/19
Провадження №1-кп/497/66/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

на підставі угоди про визнання винуватості

12.06.2019 року Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Болград угоду про визнання винуватості від 26.04.2019 року між прокурором та обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000108 від 16.04.2019 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Болград Одеської області, за національністю гагауз, громадянин України, офіційно не працевлаштований, з неповною середньою освітою (8 класів), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України не судимий,
- який обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ст.289 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
15.04.2019 приблизно о 19:00 годині, ОСОБА_4 , проходячи повз будинку №159 по вул.Сатірова у с.Кубей Болградського району Одеської області, та побачивши припаркований на узбіччі дороги біля вищевказаного будинку автомобіль марки ВАЗ моделі 21043, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , вирішив на автомобілі покататися не запитуючи дозволу власника. Реалізуючи цей свій намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим транспортним засобом, ОСОБА_4 підійшов до вказаного автомобіля, дверцята якого не були зачинені, сів на місце водія, ключами, що були у замку запалювання, завів двигун й поїхав на цьому авто, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки в розмірі вартості викраденого майна - 10000 гривень.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст.289ч.1 КК України, - за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом.
26.04.2018р. між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури юристом І класу ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, у присутності захисника було підписано угоду про визнання винуватості відповідно до положень ст.472 КПК України.
Згідно вказаної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.289ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання винуватості, а також покарання, яке має понести обвинувачений - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України - звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, та призначенням йому іспитового строку тривалістю 1 (один) рік і покладенням евних обов`язків - передбачених ч.1п.1,2 ст.76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що свою вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення за вказаними обставинами визнає в повному обсязі, стверджував, що у скоєному розкаюється, розуміє наслідки укладання угоди про визнання винуватості, яку підписав добровільно без будь-якого тиску з будь-чийого боку на нього, умови угоди йому роз`яснені і він їх розуміє.
Прокурор у судовому засіданні, надавши суду для долучення до матеріалів судової справи письмові докази, здобуті в ході досудового розслідування кримінального провадження, що були досліджені у судовому засіданні, які підтверджують наявність вини обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.289 КК України, просив затвердити угоду про визнання обвинуваченим вини та призначити покарання, до якого дійшли прокурор та обвинувачений угодою.
Обвинувачений та захисник просили про затвердження угоди та не заперечували проти призначення узгодженого покарання, стверджували, що докази вважалють належними і допустимими.
Вислухавши у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали, надані суду та дослідивши надані суду докази, суд дійшов наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.289ч.1 КК України, який, згідно ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, захисником суду надано розписку потерпілого про те, що потерпілому відшкодовано збитки, що були спричинені діями обвинуваченого, - в повному обсязі. При цьому обвинувачений цілком розуміє права, визначені йому ст.474п.1ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Вислухавши обвинуваченого, прокурора, оцінивши надані прокурором докази, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст.289ч.1 КК України, оскільки обвинуваченим дійсно скоєні протиправні дії за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, та враховуючи, що вина обвинуваченого повністю підтверджена в ході судового засідання окрім пояснень самого підсудного, також наданими прокурором матеріалами і доказами, зібраними в ході досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд має враховувати ступінь тяжкості скоєного злочину, його суспільну небезпеку, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Визнаючи ОСОБА_4 винним у скоєнні інкримінованого йому злочину, суд дійшов висновку, що узгоджене між обвинуваченим та прокурором в угоді покарання враховує: характер суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинуваченого, те, що він вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаюється, позитивно характеризується, вважається особою, що раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, а також суд враховує відсутність тяжких наслідків від скоєного, збитки потерпілому відшкодовано, він претензій до обвинуваченого не має, що підтверджується розпискою, долученою до матеріалів судової справи в ході судового засідання.
Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: активне сприяння обвинуваченим органу досудового розслідування у розкритті злочину, визнання обвинуваченим вини, а також те, що він добровільно усунув наслідки злочину - відшкодував потерпілому збитки.
Обставин, що, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
В ході судового засідання суд переконався, що укладення угоди між обвинуваченим та прокурором є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, оскільки обвинувачений підтвердив цю обставину та стверджував, що скарги на органи досудового розслідування в нього відсутні. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема, вимогам ст.65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Потерпілим надано письмову заяву прокурору, яку прокурор надав суду для долучення до судової справи, - про те, що потерпілий не заперечує проти складання угоди у даному кримінальному провадженні між обвинуваченим і прокурором, наслідки угоди йому було роз`яснено.
Підстав для відмови у затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури юристом І класу ОСОБА_3 з одного боку, та з іншого - обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
В ході досудового розслідування кримінального провадження обвинуваченому ухвалою слідчого судді від 17.04.2019р. був обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, про продовження якого клопотань не надходило. Наразі не вбачається підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки він дотримується процесуальної поведінки.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Автомобіль марки ВАЗ, моделі 21043, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , - повернутий потерпілому, матеріали справи не містять відомостей щодо вилучення автомобіля чи накладення на нього арешту, зі слів прокурора та обвинуваченого - авто вже повернуто потерпілому, що підтверджується й розпискою потерпілого.
Керуючись ст.ст. 289ч.1, 75, 76 КК України, ст.ст.100,122,368-371,373, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26.04.2019 року, що укладена між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури юристом І класу ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.289 ч.1 КК України, та призначити йому покарання на підставі санкції цієї статті у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного даним вироком покарання з випробуванням, та призначити йому іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76ч.1п.1,2 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки протягом іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання,

Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КПК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_4 , що звільнений від відбування покарання з випробуванням, після набрання цим вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирати.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а, в разі подання апеляційної скарги - якщо вирок не буде скасовано, він набирає законної сили після ухвалення свого рішення судом Апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1