ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2610/18 Номер провадження 11-кп/814/982/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000461 апеляційну скаргу захисника Білоконя в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 09 липня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 09 липня 2019 року продовжено обвинуваченому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новодружеськ Луганської області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,-

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 15 год. 15 хв. 09 липня 2019 року по 15 год. 15 хв. 06 вересня 2019 року включно.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 відмовлено.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції прийшов до переконання, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 09.07.2019 року в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, або визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в мінімальному розмірі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що поза увагою суду залишилися ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, навчався на денній формі навчання у Донбасівському державному технічному університеті, перебуває на обліку у лікаря невролога та потребує періодичного лікування на стаціонарі. Суд також не надав оцінці тій обставині, що ОСОБА_7 як учасник злочину передбаченого ст. 393 КК України мав другорядну роль під час вчинення злочину, визнав свою вину, є єдиний підозрюваний, який співпрацює з органом досудового розслідування та дав показання на допитах. Відтак, відсутні будь-які дані щодо перешкоджання з боку ОСОБА_7 розгляду кримінальному провадженню чи намагання ухилитися від суду. Окрім цього, суд безпідставно не врахував, що рідні обвинуваченого мати та бабуся потребують постійного стороннього догляду внаслідок онкозахворювання, інших близьких родичів, які б могли здійснювати догляд крім обвинуваченого ОСОБА_7 немає.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає скаргу безпідставною, перевіривши матеріали судового провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів , наданих до апеляційного суду, в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави , перебувають матеріали кримінального провадження № 0000461 відносно ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 393, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 393, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 393, ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 309 КК України.

На стадії досудового розслідування вказаним обвинуваченим обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою кожного з обвинувачених.

Задовольняючи клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , та, відповідно, відмовляючи у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про зміну йому запобіжного заходу , місцевий суд врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням тяжкості злочинів, інкримінованих ОСОБА_7 , та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, зокрема, місцевим судом, обґрунтовано враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 не працює та не має стабільного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання в м. Полтаві та Полтавській області , раніше притягувався до кримінальної відповідальності, обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які згідно з ст. 12 КК України є тяжкими та вчинені ним в складі організованої групи, а тому враховано тяжкість покарання, що йому загрожує як один із ризиків.

Вказані обставини, які до того ж є у повній мірі доведеними, підтверджують існування ризиків, у виді знищення , схову або спотворення речей і документів , які мають істотне значення для встановлення істини у справі, незаконного впливу на свідків, потерпілий , які ще є недопитаними в судовому засіданні , інших підозрюваних, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інший злочину, які стали підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 та які не зменшились на даний час.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи , наведені в апеляціях про не доведення існування ризиків , передбачених статтею 177 КПК України, є безпідставними.

Усі обставини, на які в апеляції посилається адвокат, у повній мірі були враховані при обрані обвинуваченому запобіжного заходу, а також, під час розгляду клопотання про заміну ОСОБА_7 запобіжного заходу.

При цьому, колегія суддів зауважує, що прохаючи в апеляційній скарзі про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, адвокат не вказує про можливість виконання такого запобіжного заходу, з врахуванням того, що місце реєстрації та проживання обвинуваченого є Луганська область.

Дані про особу обвинуваченого на які посилається адвокат, зокрема наявність на утриманні онкохворих матері та бабусі, не зменшують існування наведених вище ризиків та не можуть бути беззаперечною підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Також , адвокатом не надано переконливих доказів неможливості перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 за станом здоров`я.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_7 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку повинуваченого.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки слідчого судді щодо доцільності тримання підозрюваного під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.376,404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 09 липня 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_12 ОСОБА_4 .