Категорія: крим. Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000277 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2019 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ярославль Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: Комунарським районним судом міста Запоріжжя 21.11.2016 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт (не відбута частина 64 години);

засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 13 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 13 років 8 днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання визначено рахувати з дня набрання вироку законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання, тобто з 02.07.2018 по день набрання вироку законної сили.
Вирішені питання з речовими доказами, арештованим майном, цивільним позовам та судовими витратами.

встановив:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , 01.07.2018, близько 20:00 години пішли до магазину «Алкоголь, тютюн», який розташований на перехресті вулиць Папаніна та Коцюбинського міста Вінниці, де придбали пляшку горілки ємкістю 0,7 літра.

У цей час, до ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підійшов раніше незнайомий їм ОСОБА_10 та познайомившись із ними, запропонував спільно випити куплену ними горілку.

Погодившись, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пішли до квартири АДРЕСА_2 , де проживає їхня знайома ОСОБА_11 де почали спільно вживати алкогольні напої, перебуваючи у кухонній кімнаті вказаної квартири.

Після чого, приблизно о 24:00 годині ОСОБА_9 та ОСОБА_11 пішли відпочивати до іншої кімнати вказаної квартири, а ОСОБА_7 та ОСОБА_10 продовжили вживати алкогольні напої.

Приблизно о 01:00 годині 02.07.2018, перебуваючи у кухонній кімнаті вищевказаної квартири, між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті, який супроводжувався взаємними нецензурними висловлюваннями та штовханиною. При цьому нецензурні висловлювання зі сторони ОСОБА_10 обурили ОСОБА_12 та в останнього, на ґрунті виниклих неприязних відносин, виник прямий злочинний умисел направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 .

ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у вказаній вище кухонній кімнаті, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої людини та бажаючи цього, прикладаючи значну фізичну силу, наніс ОСОБА_10 близько п`яти ударів кулаком по голові та тулубу.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 присів, а коли намагався встати, ОСОБА_7 реалізовуючи свій злочинний умисел, маючи здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними, розуміючи, що в результаті його дій настане смерть ОСОБА_10 та бажаючи настання саме таких наслідків, наніс ще один удар ногою по голові потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_10 впав на підлогу.

У подальшому ОСОБА_7 перемістив ОСОБА_10 у коридор квартири та посадив на підлогу, а коли розвернувся до нього спиною, то ОСОБА_10 схватив його за ноги таким чином, що ОСОБА_7 впав на підлогу і між ними розпочалась бійка, під час якої ОСОБА_7 діючи умисно та використовуючи свою явну фізичну перевагу над потерпілим наніс ОСОБА_10 численні удари руками та ногами по голові та різних частинах тіла, у результаті чого спричинив тяжкі тілесні ушкодження несумісні з життям, від яких ОСОБА_10 помер на місці події.

Відповідно до висновку судовомедичної експертизи №611 від 30.08.2018 встановлено, що при судовомедичній експертизі трупа ОСОБА_10 було виявлено сполучну травму тіла: відкрита черепно мозкова травма (синці, садна, забиті рани на обличчі та голові, крововиливи в м`які покрови голови відповідно лобно-скроневій ділянці зліва та правій скроневій ділянці, тотальний субарахноїдальний крововилив по обох поверхнях головного мозку), закрита хребетно-спинномозкова травма (крововиливи в м`які тканини на рівні 1- 4-го шийних хребців, розрив передньої атланто-потиличної зв`язки з пошкодженням довгастого мозку, вивих 1-2 шийних хребців), закрита тупа травма грудної клітини (перелом 2-го ребра справа), синець на тильній поверхні лівої кисті, закритий перелом основної фаланги 5-го пальця лівої кисті, множинні синці та садна на тулубі, верхніх та нижніх кінцівках.

Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_10 виникли від дії тупого, твердого предмета (предметів) індивідуальні чи групові особливості якого (яких) не відобразились в морфологічних властивостях ушкоджень і належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, по давності утворення можуть відповідати строку, тобто в ніч з 01-02.07.2018.

Смерть ОСОБА_10 настала від сполучної травми тіла, яка ускладнилась травматичним шоком. Між сполучною травмою тіла, що ускладнилась травматичним шоком та смертю ОСОБА_10 є прямий причино-наслідковий зв`язок. Враховуючи характер, множинність, а також тяжкість тілесних ушкоджень, смерть ОСОБА_10 настала в короткий проміжок часу, після настання загрозливих для життя явищ, який може складати десятки секунд хвилини, в даний проміжок часу ОСОБА_10 міг виконувати активні дії.

Згодом, ОСОБА_7 , з метою приховання слідів злочину, переніс тіло ОСОБА_10 до ліфту та перевіз його до тамбуру між 3-4 поверхами вказаного будинку, де залишив.

У подальшому ОСОБА_7 , після вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , намагався знищити сліди злочину, а саме у коридорі помив водою підлогу зі слідами крові та пішов відпочивати до кімнати вищезазначеної квартири.

В апеляційній скарзі із доповненнями і уточненням апеляційних вимог обвинувачений просив змінити вирок суду в частині призначеного покарання, врахувати пом`якшуючі покарання обставини, його особу, зменшити йому покарання та перерахувати строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та захисника, підтримавших доводи своєї апеляційної скарги; заперечення прокурора проти її задоволення; дослідивши доводи апеляційної скарги із доповненнями та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги із наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, при обставинах, викладених у вироку, ніким не оскаржуються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Обвинувачений, не оспорюючи своїх дій, які потягли настання смерті потерпілого, вказував, що не хотів вбивати ОСОБА_10 . Проте, суд в своєму вироку в достатній мірі обгрунтував висновки щодо доведеності умислу обвинуваченого на умисне заподіяння смерті ОСОБА_10 .

Зазначені судові висновки ні в апеляційній скарзі, ні в своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції обвинувачений не спростовував, тому у суддів колегії немає ніяких сумнівів в правильності кваліфікації скоєного ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України.

Проте, доводи обвинуваченого в частині призначення суворого покарання підлягають частковому задоволенню.

Із врахуванням характеру і ступеню тяжкості вчиненого, особи винного, обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання та відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання необхідне і достатнє для виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Призначення покарання має на меті не лише покарання вчиненого, а і дати можливість особі виправитись за цей період.

Обговорюючи доводи щодо призначення надто суворого покарання винному, судова колегія виходить із того, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, на його утриманні знаходилось двоє малолітніх 7-річного та 1-річного віку, раніше засуджувався за злочини невеликої тяжкості, задовільно характеризувався за місцем проживання.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що судова колегія місцевого суду необґрунтовано невизнала пом`якшуючою покарання обставиною сприяння винного розкриттю злочину та часткове визнання вини і щире каяття. Він приймав участь у слідчих експериментах, вказував місця знаходження речових доказів. Така поведінка обвинуваченого мала бути належно оцінена судом, як приклад для інших винних, що визнання вини, сприяння слідству у розкритті злочину, а також щире каяття матиме результат пом`якшення покарання.

За таких обставин суд вважає за можливе пом`якшити ОСОБА_7 покарання, зменшивши термін позбавлення волі, частково задовольнивши апеляційні вимоги обвинуваченого.

Проте, наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння виключає застосування норм ст.69-1 КК України.

Разом з тим, суд не може згодитися із позицією захисту щодо зарахування 1 дня попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Як встановлено, згідно з вироком суду, 02.07.2018 ОСОБА_7 вчинив злочин, за який він засуджений.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон №2046-VІІІ, яким було знову змінено ч.5 ст.72 КК України, чим законодавець повернувся до редакції ч.5 ст.72 КК України, яка існувала до набрання чинності Закону №838-VІІІ.

Ця норма викладена таким чином, що попереднє ув`язнення слід зараховувати у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день на день.

Пряма дія цього Закону полягає в тому, що нова правова норма застосовується до фактів та правовідносин, які існували до набрання цим актом чинності.

Відповідно до п.107 Правових висновків, викладених в Постанові Великої Палати Верховного суду від 29.08.2018 по справі 663/537/17 щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України, на яку, в тому числі, посилався засуджений в своїй апеляційній скарзі, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21.06.2017 (включно), то під час попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VІІІ.

Тому немає підстав до задоволення апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині.

Встановлена невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості стала підставою до зміни вироку суду, тим самим до часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 .

Керуючись ст.404, 405, 407, 413, 414, 420 КПК України апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 задовільнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 11 років 8 днів позбавлення волі.

В решті оскаржуваний вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя