Справа № 527/2427/19
провадження № 1-кс/527/1242/19
У Х В А Л А
іменем України
11 листопада 2019 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000615 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 01 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2019 року до суду надійшло клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000615 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 01 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначив, що 25.09.2019 близько 17 год., невстановлена особа, шляхом вільного доступу знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала речі належні ОСОБА_5 , а саме: банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 із змістом грошових коштів у розмірі 2000 грн., пару чоловічого зимового взуття, чорного кольору із шкірозамінника 41 розміру марки «Ессо» та пару чоловічого демісезонного взуття, чорного кольору із шкірозамінника 41 розміру марки «Ессо».

01.10.2019 слідчим СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_3 відомості про даний злочин було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 з попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України.

08.11.2019 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителька АДРЕСА_2 добровільно видала банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , пару чоловічого зимового взуття, чорного кольору із шкірозамінника 41 розміру марки «Ессо» та пару чоловічого демісезонного взуття, чорного кольору із шкірозамінника 41 розміру марки «Ессо», які були оглянуті в ході чого було встановлено, що дані речі підпадають під опис викраденого майна та після проведення огляду вилучені до кімнати зберігання речових доказів Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області.

08.11.2019 вилучені речі, а саме: банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_1 , пара чоловічого зимового взуття, чорного кольору із шкірозамінника 41 розміру марки «Ессо» та пара чоловічого демісезонного взуття, чорного кольору із шкірозамінника 41 розміру марки «Ессо», були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Посилаючись на те, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене під час огляду 08 листопада 2019 року майно є доказом вчинення кримінального правопорушення і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, та відчуження, слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене 08 листопада 2019 року, а саме: банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , пару чоловічого зимового взуття, чорного кольору із шкірозамінника 41 розміру марки «Ессо» та пару чоловічого демісезонного взуття, чорного кольору із шкірозамінника 41 розміру марки «Ессо», власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження власнику чи іншим особам.

У судове засідання слідчий Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання ( а.с. 1-7), дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Слідчим суддею встановлено, що вилучені під час огляду 08 листопада 2019 року банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_1 , пара чоловічого зимового взуття, чорного кольору із шкірозамінника 41 розміру марки «Ессо» та пара чоловічого демісезонного взуття, чорного кольору із шкірозамінника 41 розміру марки «Ессо», набули статусу тимчасово вилученого майна та визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.
Приймаючи до уваги викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000615 зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 01 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду 08 листопада 2019 року, а саме: банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_1 , пару чоловічого зимового взуття, чорного кольору із шкірозамінника 41 розміру марки «Ессо» та пару чоловічого демісезонного взуття, чорного кольору із шкірозамінника 41 розміру марки «Ессо», власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження власнику чи іншим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1