ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 644/1973/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2159/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія : ч.5 ст.72 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 04 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування у строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення та про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволено частково; зараховано засудженому ОСОБА_7 у строк відбуття покарання, призначеного йому вироком Апеляційного суду Харківської області від 17 липня 2008 року, строк попереднього ув`язнення з 16 березня 2008 року по 11 листопада 2008 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі; в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що вироком Апеляційного суду Харківської області від 17 липня 2008 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, і засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років. В даному кримінальному провадженні засуджений був затриманий 16 березня 2008 року і утримувався під вартою до набрання вироком законної сили 11 листопада 2008 року (арк. 10-14, 20, 21 особової справи).

Щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд зазначив, що матеріали особової справи засудженого не свідчать про те, що він впевнено став на шлях виправлення та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів відсутність необхідності подальшого відбування ним покарання у виді позбавлення волі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині перерахування строку попереднього ув`язнення за ч.5 ст.72 КК України, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив перерахувати йому строк попереднього ув`язнення з 16 березня 2008 року по 18 березня 2009 року із розрахунку один день за два.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вирок Апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2008 року було скасовано Верховним судом України рішенням від 18 березня 2009 року, після чого він отримав повідомлення, що вирок набрав законної сили. Вказав, що весь час із моменту його затримання та взяття під варту 16 березня 2008 року по 18 березня 2009 року він знаходився у слідчих ізоляторах у м. Харкові та м. Києві.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

Засуджений ОСОБА_7 підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого, вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Апеляційного суду Харківської області від 17 липня 2008 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, і засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 14 років.
ОСОБА_7 був затриманий правоохоронними органами 16 березня 2008 року і утримувався під вартою до набрання вироком законної сили 11 листопада 2008 року (арк. 10-14, 20, 21 особової справи).

Ухвалою Верховного суду України від 11 листопада 2008 року вирок Апеляційного суду Харківської області від 17 липня 2008 року залишено без змін.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
В апеляційній скарзі засуджений посилається на те, що вирок Апеляційного суду Харківської області від 11 листопада 2008 року було скасовано, остаточний вирок було проголошено Верховним судом України 18 березня 2009 року, після чого йому надійшло повідомлення про набрання вироком законної сили.
Такі доводи апелянта не заслуговують на увагу та спростовуються наявними у матеріалах справи відомостями. Зокрема, як вбачається з матеріалів особової справи, вирок Апеляційного суду Харківської області від 17 липня 2008 року не скасовано, а залишено без змін Ухвалою Верховного суду України від 11 листопада 2008 року.
Відомості щодо скасування вироку Апеляційного суду Харківської області від 17 липня 2019 року ухвалою Верховного суду України від 18 березня 2009 року, про що вказує засуджений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, у матеріалах судової та особової справ відсутні.
Разом з тим, на а.с. 57 Особової справи міститься повідомлення, з якого вбачається, що засудженому ОСОБА_7 роз`яснено, що відповідно до рішенням Верховного суду України від 11 листопада 2008 року його касаційна скарга залишена без задоволення, а вирок Апеляційного суду Харківської області без змін.
Таким чином, судова колегія апеляційні доводи засудженого ОСОБА_7 розцінює виключно як спосіб захисту та намагання засудженого поліпшити своє становище.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно зараховано у строк відбуття покарання засудженим строк його попереднього ув`язнення 16 березня 2008 року, тобто з моменту його затримання та взяття під варту, по 11 листопада 2008 року дати набрання вироком законної сили.
Зважаючи на всі вказані обставини в їх сукупності, а також те, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час апеляційного розгляду не встановлено, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423,424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 04 2019 року про часткове задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання та про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого, - залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ____________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3