ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2458/19 Справа № 207/3697/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора області ОСОБА_8 на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2019 року, якою до ОСОБА_9 було застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2019 року було застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації ОСОБА_9 в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом.
Мотивуючи своє рішення, суд зазначив, що в діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, що підтверджується дослідженими у суді доказами, зазначені дії вчинені ним у стані неосудності, оскільки на період вчинення суспільно небезпечного діянь він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними внаслідок психічного захворювання та на даний час не видужав.
Згідно матеріалів провадження, 03 листопада 2017 року приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_9 , перебуваючи на зупинці вул. В.Чорновола, яка розташована на перехресті пр. Конституції та вул. В.Чорновола у м. Кам`янське, маючи умисел на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, підійшов до раніше йому не знайомого неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_9 , тримаючи у правій руці манікюрні ножиці, напав на неповнолітнього ОСОБА_10 , приставивши манікюрні ножиці до шиї останнього та, погрожуючи застосуванням леза ножиць, тобто застосовуючи насилля, яке є небезпечним для життя чи здоров`я неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , став вимагати віддати йому спортивну сумку, яка належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Неповнолітній потерпілий ОСОБА_10 , сприймаючи реально загрозу застосування відносно себе насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я, віддав ОСОБА_9 спортивну сумку, в якій знаходились: - кофта спортивна чорно-сірого кольору з написом «Nike», вартість якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 5235-17 від 20.11.2017 року становить 285,00 грн.; - штани джинсові «Mirafra» синього кольору, вартість яких, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №5235-17 від 20.11.2017 року становить 272,00 грн.; - особисті речі неповнолітнього ОСОБА_11 , які для потерпілого матеріальної цінності не представляють.
Заволодівши вищевказаним майном, ОСОБА_9 з місця скоєння злочину почав відходити в сторону будинку № 10 по пр. Конституції у м. Кам`янське. В цей час до нього підбіг неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 та почав просити ОСОБА_9 віддати його речі. На що ОСОБА_9 підійшов до останнього та, тримаючи в своїй правій руці манікюрні ножиці, став розмахувати ними перед обличчям ОСОБА_11 , погрожуючи застосуванням насилля небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого. Після чого, з місця скоєння злочину ОСОБА_9 зник, заволодівши речами потерпілого ОСОБА_11 , чим спричинив останньому матеріального збитку на загальну суму 557,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі перший заступника прокурора області просить ухвалу суду першої інстанції змінити та виключити посилання на спрямованість умислу, мету і мотив дій ОСОБА_9 при вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до дослідженого судом першої інстанції висновку судово-психіатричної експертизи № 90 від 08.05.2019 року ОСОБА_9 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав та на теперешній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдальної. Зазначене хронічне захворювання позбавило ОСОБА_9 можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння.
Перший заступник прокурора області вказує, що з зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.
Отже, висновки суду про таке психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно-небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, а відтак є свідченням неправильного застосування такого закону.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив задовольнити її в повному обсязі з підстав наведених у ній.
Захисник не заперечував проти задоволення апеляційної скарги першого заступника прокурора області.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 статті 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою зміну судового рішення.
Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення, як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.
Осудність є однією із загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.
Неосудна особа позбавлена такої здатності унаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.
Виходячи з положень статей 23, 24 КК України умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 90 від 08.05.2019 року ОСОБА_9 страждає на хронічне душевне захворювання у формі шизофренії параноїдальної. В період вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_9 за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Останній в даний час також не може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльність) і керувати ними.
Зазначене хронічне психічне захворювання позбавило ОСОБА_9 можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_9 також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Потребує застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
З зазначеним станом, що є юридичним критерієм неосудності, несумісні наявність у його свідомості, чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину.
Отже, колегія суддів вважає, що висновки суду про таке психічне ставлення неосудної особи до вчиненого суспільно небезпечного діяння не ґрунтуються на правильному тлумаченні закону про кримінальну відповідальність, яке б відповідало його точному змісту, а відтак ухвалу необхідно в цій частині змінити через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищевикладене, колегія судів приходить до висновку, що апеляційна скарга першого заступника прокурора області підлягає задоволенню, а ухвала у цій частині - зміні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора області ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2019 року, якою до ОСОБА_9 було застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом, змінити.
Виключити з ухвали посилання на спрямованість умислу, мету і мотив дій ОСОБА_9 при вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 187 КК України.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4