Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9019/19
Провадження № 1-кс/644/2709/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2019 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 50000061 від 11.04.2019 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровське Близнюківського району Харківської області, громадянина України, який є фізичною особою підприємцем, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197 -1 КК України, -

ВСТАНОВИВ: .

07.11.2019 прокурор Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на те, що слідчим відділом Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 50000061, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2019 року за правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 197 -1 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він діючи умисно, скоїв самовільне будівництво споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у ч.1 ст.197 -1 КК України .

Дії ОСОБА_5 у своїй сукупності дають підстави підозрювати останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197 -1 КК України.

Посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, прокурор просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, заборонивши підозрюваному залишати житло цілодобово, та поклавши обов'язки, зазначені в клопотанні.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування запобіжного заходу, посилаючись на необгрунтованість підозри та відсутність ризиків.

Прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави для застосування запобіжного заходу, викладені у клопотанні.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, доданих прокурором, прихожу до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 50000061, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.04.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197 -1 КК України.

11.10.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197 -1 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Твердження сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 слідчий суддя вважає безпідставним виходячи з такого.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Слідчий суддя проаналізувавши викладені в клопотанні докази, підтримані прокурором в судовому засіданні, приходить до висновку, що підозра. у вчинені

ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197 -1 КК України є обґрунтованою. Проте, слідчому судді прокурором не було доведено що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, прокурором не доведено, що застосування іншого запобіжного заходу, окрім домашнього арешту, не зможе запобігти вказаними у клопотанні ризикам.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною три цієї статті 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першоїцієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

З огляду на те, що відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосований виключно до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, а санкція ч. 3 ст. 197 -1 КК України не передбачає таке покарання, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання не може бути задоволено, однак вбачаються підстави визначені ч. 3 ст. 194 КПК України для зобов`язання ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора суду.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 178, 184, 193, 194, 309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури№3 Харківської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах кримінального провадження № 50000061 від 11.04.2019 року відносно ОСОБА_5 , підозрюваного за ч. 3 ст. 197 -1 КК України.

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду в призначений час.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 08.11.2019 року .

Слідчий суддя ОСОБА_1