Провадження №1-кп/748/42/19
Єдиний Унікальний № 748/1875/18
У Х В А Л А
20 травня 2019 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

розглядаючи кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ведильці Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Алмати Республіки Казахстан, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , без постійного фактичного місця проживання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Чернігівським районним судом Чернігівської області розглядається кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 від 25 квітня 2018 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики, які існували не момент обрання запобіжного заходу не відпали, обвинувачені не мають певного місця проживання, перебуваючи на свободі можуть переховуватись від суду, вчинити інший злочин, а більш м`які запобіжні заходи не забезпечать наявних ризиків.

Обвинувачені та зихисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Заслухавши сторін кримінального провадження, враховуючи наявність клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приймаючи до уваги те, що встановлені слідчими суддями та судом обставини при обранні і продовженні обвинуваченим міри запобіжного заходу не змінилися, ураховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винуватими у вчиненні злочинів, ураховуючи їх вік, стан здоров`я, зважаючи на те, що вони не мають певного місця проживання, що існує реальний ризик обвинуваченим переховуватися від суду, вчинити інший злочин, зважаючи на те, що судове провадження не завершене, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченим строку тримання під вартою.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 314, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, але не більше дня завершення судового провадження.

Строк дії ухвали до 20 липня 2019 року ( включно).

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» для виконання та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1