Справа № 202/5761/19
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

25 вересня 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001076,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0001076, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено09 липня 2019року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001076 здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
23 вересня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001076.

Дане клопотання, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 23 вересня 2019 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, 20.09.2019 року слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_3 , згідно ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 (справа № 202/5761/19, провадження № 1-кс/202/9002/2019 від 23.09.2019 року) здійснено тимчасовий доступ, до відеозаписів з камер зовнішнього відео спостереження, яка зберігається у приміщенні станції «Кривий Ріг Сортувальній» АТ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Коломійцеве, вул. Залізнична, 15. Під час проведення тимчасового доступу, за допомогою комп`ютеру з якого здійснюється віддалений доступ, отримати вказані в ухвалі відеозаписи не виявилось можливим оскільки, вони не відображаються як наявні, а сервери на яких вони безпосередньо зберігається заблоковані паролем, при цьому присутній при здійснені тимчасового доступу представник володільця ОСОБА_5 посадова особа залізничної станції «Кривий Ріг Сортувальний» надавати доступ до відеозаписів на сервері та повідомляти пароль відмовились, в результаті чого тимчасовий доступ до зазначеної в ухвалі інформації отримано не було.
Також встановлено, що на серверах марки Entry з порядковими номерами та зберігаються відеозаписи до яких було надано тимчасовий доступ, а отримати доступ до інформації можливо лише в результаті їх фактичного вилучення, а володільцем обмежується доступ до них, що пов`язано з подоланням системи логічного захисту(пароль).
У зв`язку з чим, 20.09.2019 року у приміщенні станції «Кривий Ріг Сортувальній» АТ «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» слідчим проведено огляд серверної шафи де знаходяться два предмета зовні схожі на сервери марки Entry з порядковими номерами та на яких зберігаються відеозаписи до яких було надано тимчасовий доступ, тобто зберегли у собі сліди вчинення злочину. В ході проведення огляду вказані сервери тимчасово вилучено до СУ ГУНП в Дніпропетровській області.
20.09.2019 року постановою слідчого зазначені вище сервери визнано речовими доказами.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів.
Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В той же час, до матеріалів клопотання в обґрунтування необхідності накладення арешту слідчим не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вимог клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність повернення клопотання прокурору із встановленням йому строку для усунення недоліків строком в сімдесят дві години.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001076 повернути прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 для усунення недоліків у строк, протягом семидесяти двох годин з моменту отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1