Справа № 676/4594/19
Провадження № 1-кп/676/459/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2019 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області кримінальне провадження №0000296 від 21 червня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 08 лютого 2019 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.02.2019, справа № 676/513/19, затверджено угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 17.01.2019. Згідно вказаного вироку ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 240 годин громадських робіт, однак останній умисно ухилився від відбування призначеного покарання при наступних обставинах.

Так, 19 березня 2019 року Кам`янець-Подільським міськрайонним відділом філії ДУ «Центр Пробації» у Хмельницькій області на підставі вищевказаного вироку ОСОБА_4 взято на облік, як засудженого до покарання у виді громадських робіт та 30 травня 2019 року проведено із ним співбесіду, під час якої ОСОБА_4 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт в Гуменецькій сільській раді, а саме не території села Думанів Кам`янець-Подільського району, заходи заохочення та стягнення, які можуть бути до нього застосовані, відповідальність за ухилення від відбування покарання, встановлення днів явки на реєстрацію, про що у засудженого 30 травня 2019 року відібрано розписку, у якій він власноручно зазначив своїм підписом про ознайомлення з вимогами щодо осіб засуджених до громадських робіт.

Для відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 30.05.2019 за № 4318/2184 виписане направлення за місцем проживання останнього, тобто до старости с. Думанів Гуменецької сільської ради, де визначено перелік об`єктів та види робіт, які він повинен виконувати, а також складено графіки виходу на роботу.
Окрім того, згідно розпорядження старости с. Думанів Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району ОСОБА_7 від 03.06.2019 № 1390 засудженого ОСОБА_4 з 03.06.2019 прийнято для відбування покарання у виді 240 годин громадських робіт та призначено наставника старосту с. Думанів ОСОБА_7 .

В той же час, ОСОБА_4 згідно табелю виходу на роботу засудженого до громадських робіт за червень-липень 2019 року відпрацював лише 48 години, а саме 13.06.2019, 24.06.2019-26.06.2019, 05.07.2019, 08.07.2019-11.07.2019, 15.07.2019-17.07.2019, однак в подальшому в порушення вимог ч. 3 ст. 40 КВК України, з метою ухилення від громадських робіт, умисно без поважних причин упродовж 14 днів у червні 2019 року та 15 днів у липні 2019 року не виходив на відпрацювання призначених судом громадських робіт, а саме 03.06.2019, 04.06.2019, 05.06.2019, 06.06.2019, 07.06.2019, 10.06.2019, 11.06.2019, 12.06.2019, 14.06.2019, 18.06.2019, 19.06.2019, 20.06.2019, 21.06.2019, 27.06.2019, 01.07.2019, 02.07.2019, 03.07.2019, 04.07.2019, 12.07.2019, 18.07.2019, 19.07.2019, 22.07.2019, 23.07.2019, 24.07.2019, 25.07.2019, 26.07.2019, 29.07.2019, 30.07.2019, 31.07.2019 таким чином, допустив більше двох прогулів упродовж одного місяця без поважних причин, а також не виконав встановлених обов`язків, порушивши порядок та умови відбування призначеного вироком суду покарання, ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт та станом на 27 липня 2019 року не відбув покарання у виді 192 годин громадських робіт.

Своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю.
17 вересня 2019 року між прокурором Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю його захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, згідно якої останній повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, що ставиться йому в вину, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового провадження. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.389 КК України у виді арешту на строк один місяць і на підставі ст.ст.71,72 КК України повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком та призначити остаточну міру покарання у виді арешту на строк 1 місяць і 24 дня.
Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду з обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості, просить суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди з його сторони є цілком добровільним і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 також підтримав угоду про визнання винуватості і просить її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечили щодо затвердження судом даної угоди, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.
Так, відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, діяння обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України.
Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.
При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину середньої тяжкості проти власності, судимість за який не знята та не погашена в установленому законом порядку, за місцем проживання характеризується негативно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Повне визнання вини у вчиненому злочині, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину враховуються судом обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Рецидив злочинів враховується судом обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 .
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 17 вересня 2019 року.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, призначивши йому узгоджену сторонами міру покарання у виді арешту на строк один місяць.

На підставі ст.ст.71,72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2019 року, і остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання у виді арешту на строк 1(один) місяць і 24 (двадцять чотири) дня.

Строк покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Речові докази копії аркушів особової справи №6/2019р. на ОСОБА_4 , що зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити там же протягом усього часу їх зберігання.

Судові витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, по яким необхідно прийняти рішення, відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1