№1-кc/755/7044/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

"02" жовтня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у рамках розгляду його скарги на бездіяльність прокурорів Київської місцевої прокуратури № 4 у кримінальному провадженні № 0013810,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів Київської місцевої прокуратури № 4 у кримінальному провадженні № 0013810.

20 вересня 2019 року ОСОБА_3 у судовому засіданні з розгляду вищевказаного клопотання заявив про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у зв`язку із наявністю обставин, які, на його думку, викликають сумнів її неупередженості.

У судове засідання з`явився заявник ОСОБА_3 та прокурор Київської місцевої прокуратури № 4.

Особа, якій заявлено відвід слідчий суддя ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилася, про розгляд заяви повідомлено, пояснень не надходило.

Так, у судовому засіданні заявник ОСОБА_3 зазначив, що, на його думку, заявлений відвід слідчому судді ОСОБА_4 підлягає задоволенню, мотивуючи тим, що 21 серпня 2019 року розглядалася його попередня скарга щодо бездіяльності прокурорів Київської місцевої прокуратури № 4, за результати якої, йому було відмовлено в задоволенні скарги. Пояснив, що ним, 08 серпня 2019 року було подано вказану скаргу, однак, не зважаючи на його пояснення і відсутність доказів направлення йому відповіді, не відклавши розгляд скарги, слідчий суддя ОСОБА_4 21.08.2019 року прийняла рішення про відмову у задоволенні скарги, взявши до уваги при цьому пояснення та докази прокурора. У зв`язку з такими обставинами, він був змушений знову звертатися зі скаргою на бездіяльність прокурорів Київської місцевої прокуратури № 4, так як лист на попереднє його клопотання з прокуратури він отримав лише 29 серпня 2019 року в конверті з відміткою Укрпошти від 22 серпня 2019 року, який не відповідає вимогам ст. ст. 110, 220 КПК України. З урахуванням того, що його друга скарга на бездіяльність прокурорів Київської місцевої прокуратури № 4 знову знаходиться на розгляді слідчого судді ОСОБА_4 та за підстав, які він навів, вважає, що слідчий суддя може бути упередженою та необ`єктивною, тому, заяву про відвід підтримав у повному обсязі.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , оскільки законодавство містить виключний перелік підстав для відводу судді, які в даному випадку, він не вбачає та вважає, що об`єктивних причин для відводу немає.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України", Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

У цьому випадку, на думку заявника, підставою відводу є наявність у провадженні передумов регламентованих п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, однак, останні в ході судового розгляду заяви по суті не були підтвердженні належними та допустимими доказами у розумінні ст. 83 КПК України.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Сама ж по собі незгода з діями слідчого судді при постановленні ним процесуального рішення не є підставою його відводу.

Таким чином, на переконання слідчого судді, відсутні підстави стверджувати про існування у даному випадку обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 .

Доказів особистої упередженості слідчого судді ОСОБА_4 також не було надано заявником.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 26, 75, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя:

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: