Дата документу 18.06.2019 Справа № 554/4827/19
Провадження №1-кс/554/8837/2019
У Х В А Л А
іменем України
18 червня 2019 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 17.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України про арешт майна,-
Встановив:
12.06.2019 року прокурор звернувся до суду з клопотання в обґрунтування якого вказував, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2017 за №0000400 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , здійснюючи фактичне управління фінансово-господарською діяльністю товариств «Ресурс» та «Полімер» ХОР ВОІ «СОІУ», діючи за попередньою змовою у групі осіб, до якої входили невстановлені на теперішній час службові особи ГУ ДФС в Харківській області, посадові особи ТОВ «Істок» та ТОВ «Автопромпідшипник», ухилився від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, шляхом створення разом з вищевказаними посадовими особами злочинної схеми з мінімізації податкових зобов`язань зі сплати податку на додану вартість та податку на прибуток.

Так, протягом 2016-2017 років, діючи за заздалегідь обумовленим злочинним умислом, як керівник вказаних Товариств, придбав імпортовані з Китаю на ТОВ «Істок» підшипники, з метою їх подальшої фіктивної реалізації за завищеною вартістю на ТОВ «Автопромпідшипник», після чого одночасною реалізацію за завищеною вартістю підприємствам реального сектору економіки, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.

ОСОБА_5 будучи керівником товариств «Ресурс» та «Полімер» ХОР ВОІ «СОІУ», усвідомлюючи реальну можливість придбання товарів безпосередньо у ТОВ «Істок», маючи злочинний умисел на ухилення від сплати податку на додану вартість та податку на прибуток, з корисливого мотиву, шляхом незаконного використання наданого підприємствам «Ресурс» та «Полімер» ХОР ВОІ «СОІУ» права на користування пільгами з оподаткування, з метою подальшого штучного зменшення розміру податкових зобов`язань ТОВ «Автопромпідшипник», шляхом штучного завищення вартості придбаних товарів - підшипників, діючи у групі з посадовими особами підприємств ТОВ «Істок» та ТОВ «Автопромпідшипник», скористався застосуванням пільг з оподаткування у фінансово-господарських операціях з продажу вказаних товарів.

За період часу з жовтня 2016 року по вересень 2017 року, ОСОБА_5 , усвідомлюючи той факт, що продаж товарів ТОВ «Істок» на вказані підприємства має штучний характер, з метою зменшення податку на додану вартість та податку на прибуток, в особі директора ТОВ «Полімер» ХОР ВОІ «СОІУ», придбав у ТОВ «Істок» товари - підшипники за період 03.10.2016 по 28.08.2017 у кількості 1 728 157 штук на загальну суму 51 476 815,80 грн., які в подальшому реалізував за завищеною вартістю ТОВ «Автопромпідшипник» на загальну суму 71 728 166,10 грн. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, за аналогічною схемою в період з березня 2016 року по вересень 2016 року ТОВ «Автопромпідшипник» придбав за завищеною вартістю у ТОВ «Ресурс» товари - підшипники на загальну суму 38 907 598,82 грн., раніше придбані за період 21.03.2016 по 27.09.2016 підприємством «Ресурс» у ТОВ «Істок» у кількості 1 768 509 штук на загальну суму 28 328 458,72 грн.

Вищевказані фінансово-господарські операції з урахуванням необґрунтованого застосування підприємствами «Ресурс» та «Полімер» ХОР ВОІ «СОІУ» нульової ставки з податку на додану вартість та необґрунтованого включення до складу обсягів постачання (без податку на додану вартість), що оподатковується за нульовою ставкою операцій з реалізації товарів, які не виготовлені безпосередньо підприємствами, були здійснені ОСОБА_5 в порушення вимог податкового законодавства України, передбачених п.142.1 ст.142 «Звільнення від оподаткування» розділом ІІІ «Податок на прибуток підприємств», абзацом першим п.8 підрозділу 2 «Особливості справляння податку на додану вартість» розділу ХХ «Перехідних положень» та п.197.6 ст.197 «Операції, звільнені від оподаткування» розділу 5 «Податок на додану вартість» Податкового кодексу України, що підтверджується висновком спеціаліста-бухгалтера ОСОБА_6 від 07.12.2018 та висновком судової економічної експертизи №305 від 22.12.2018.

В результаті штучного завищення вартості реалізації підприємствами «Ресурс» та «Полімер» ХОР ВОІ «СОІУ», на адресу ТОВ «Автопромпідшипник» товарів - підшипників, раніше придбаних у ТОВ «Істок», занижено фінансовий результат до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та включено до податкової декларації з податку на прибуток підприємства у відповідних періодах за рахунок витрат сформованих по фінансово-господарським операціям оформлених від підприємств «Ресурс» та «Полімер» ХОР ВОІ «СОІУ» на загальну суму без податку на додану вартість 25 691 972,57 грн., в тому числі у 2016 році на суму 13 489 043,13 грн. та у 2017 році на суму 12 202 929,44 грн., що призвело до ненадходження податку на прибуток ТОВ «Автопромпідшипник» в податковому періоді за 2016 та 2017 роки на загальну суму 4 624 555 грн., в тому числі 2 428 028 грн. у 2016 році та 2 196 527 грн. у 2017 році, що підтверджується висновком судової економічної експертизи №305 від 22.12.2018.

Одночасно, в результаті штучного завищення вартості реалізації підприємствами «Ресурс» та «Полімер» ХОР ВОІ «СОІУ», на адресу ТОВ «Автопромпідшипник» товарів (підшипників), раніше придбаних у ТОВ «Істок», занижено фінансовий результат до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку та до податкових декларацій з ПДВ ТОВ «Автопромпідшипник» за період з 01.03.2016 по 31.08.2017 до складу податкового кредиту товариством включений ПДВ від здійснення фінансово-господарських операцій з придбання товарів (підшипників) у підприємств «Ресурс» та «Полімер» ХОР ВОІ «СОІУ» на завищену суму 30 830 490,40 грн., в тому числі ПДВ 5 138 517,83 грн., що підтверджується висновком судової економічної експертизи №305 від 22.12.2018.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, спільно з посадовими особами ТОВ «Істок», ТОВ «Автопромпідшпник» та іншими невстановленими службовими особами ГУ ДФС у Харківській області, під час ведення фінансово-господарської діяльності підприємства, за період з 01.03.2016 по 31.08.2017, перебуваючи в офісному приміщенні за адресою: м. Харків, проспект Любові Малої, 99, з метою мінімізації податкових зобов`язань перед державним бюджетом та проведення фінансово-господарських операцій, шляхом використання заздалегідь створеної злочинної схеми відображення у податковому обліку товариств незаконного формування податкового кредиту з ПДВ та податку на прибуток, використовуючи надані Харківською обласною державною адміністрацією пільги, застосовуючи нульову ставку з оподаткування до придбаних та в подальшому поставлених вже за завищеною вартістю товарів (підшипників) до ТОВ «Автопромпідшипник», що вплинуло на об`єкт оподаткування, в деклараціях з ПДВ та податку на прибуток ТОВ «Автопропідшипник» за вказаний період.

При цьому, виступивши транзитним продавцем між ТОВ «Істок» та ТОВ «Автопромпідшипник», вказаними пособницькими діями сприяв ухиленню від сплати ТОВ «Автопромпідшипник» податку на додану вартість в сумі 5 064 250 грн. та податку прибуток в сумі 4 624 555 грн., що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах на загальну суму 9 688 805 грн., що підтверджується висновком судової економічної експертизи №305 від 22.12.2018.

На підставі здобутих доказів, 24.05.2019 ОСОБА_5 , з урахуванням встановлених обставин, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в АТ "АЛЬФА-БАНК" У М.КИЄВI (МФО 300346) відкриті рахунки підприємства «Полімер» Харківської обласної ради Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» () № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , а також підприємства «Ресурс» Харківської обласної ради Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» () № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, з підстав викладених у ньому.

Адвокат та власник майна прохав відмовити в задоволення клопотання, вважали його необгрунтованим та безпідставним.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цьогоКодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другоїстатті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першоїстатті 170 цього Кодексу(ч. 1ст. 173 КПК України).

Суд враховує, що в рамках даного кримінального провадження раніше вже накладались арешти на майно підозрюваних на суму, яка є більшою ніж 9 688805 грн., тому подальше накладення арешту на майно грошові кошти на рахунках підприємства, які до речі належать не підозрюваним а юридичній особі яка не є учасником даного кримінального провадження може як заблокувати роботу підприємства так і привести до ряду інших негативних наслідків шкода від настання яких значно перевищить можливе настання ризиків, яких намагається запобігти прокурор накладенням арешту на рахунки підприємства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів Генеральної прокуратури України прокурора Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 17.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України про арешт майна - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 24.06.2019.
Слідчий суддя ОСОБА_1