Провадження № 1-кп/243/594/2019
Справа № 236/2856/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2019 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000680 від 06 липня 2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка, Луганської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1, ч.2 ст. 364-1 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
представник потерпілого ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться кримінальне провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1, ч.2 ст. 364-1 КК України.
Захисником ОСОБА_5 в судовому засіданні подано клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст. 197-1 КК України, зазначивши, що строки притягнення до кримінальної відповідальності за вказаною статтею пройшли. Зазначає, що її підзахисний провину у вчиненому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст. 197-1 КК України не визнає, однак вважає, що закрити кримінальне провадження за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності можливо, оскільки чинним КПК України та КК України не передбачено, що обов`язковою умовою закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом строків давності є визнання обвинуваченим своєї провини у вчиненому. Наведені мотиви навела у своєму клопотанні та його підтримала.
Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 підтримали у повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні провину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 197-1 КК України не визнав у повному обсязі у категоричній формі, однак клопотання захисника підтримав, просив закрити кримінальне провадження в частині притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 197-1 КК України у зв`язку з тим, що закінчилися строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на те, що в даному випадку необхідно встановити наявність у діях обвинуваченого вини, що в рамках вирішення питання про закриття кримінального провадження під час підготовчого судового засідання неможливо, оскільки обвинувачений заперечує свою провину.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника слід відмовити, виходячи з таких міркувань.
Положеннями ч. 2 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Так, частиною 2 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно із ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема:
1)два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Санкцією ч.1 ст. 297-1 КК України, передбачено максимальне покарання у виді арешту на строк до шести місяців. У зв`язку з чим, відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин віднесено до злочинів невеликої тяжкості, отже строки давності притягнення до кримінальної відповідальності становлять два роки.
Аналізуючи вищенаведені норми процесуального та матеріального права, слід дійти до висновку, що нормами КПК України передбачено порядок розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка до такої відповідальності притягається.
Отже, системний аналіз зазначених норм закону дозволяє суду дійти до висновку про невідкладність розгляду клопотання захисника про звільнення її підзахисного від кримінальної відповідальності, незважаючи на те, на якій стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження.
Разом з тим, виходячи із змісту ч.3 ст. 288 КПК України, згадана норма передбачає, що звільнення від кримінальної відповідальності можливе лише у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Аналіз ст. 44, 49 КК України, дозволяє дійти висновку про те, що особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності не лише за формальними умовами, як то, санкція статті, сплив конкретного строку з дня вчинення злочину, відсутність ухилення від суду та слідства, відсутність переривання строку давності). Так у ст. 44 КК України застосовано таку мовну конструкцію як: «…особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності…». В ст. 49 КК України застосовані такі конструкції, як «особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки…», тобто саме цією застосованою мовною конструкцією законодавець чітко визначає обов`язок суду встановити наявність винності особи у вчиненні злочину.
При цьому, суд повторно звертає увагу на те, що ст. 288 КПК України передбачає лише порядок звільнення від кримінальної відповідальності, однак із застереженням на норми закону України про кримінальну відповідальність.
Суд звертає увагу на ту обставину, що Верховним Судом видається правильним, що при звільненні від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали повинен зазначити, що особа, щодо якої вирішувалося питання про звільнення від кримінальної відповідальності, вчинила інкримінований нею злочин, і ця обставина разом із іншими підставами звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченими ст. 49 КК України встановлена судом першої інстанції, також погоджується з тим, що в мотивувальній частині ухвали повинно бути сформульовано обвинувачення, інкриміноване особі. Водночас, не погоджується із думкою сторони обвинувачення щодо встановлення винності особи, що є логічним при викладенні резолютивної частини ухвали суду першої інстанції, за якою кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку зі спливом строків давності.
Сам по собі інститут звільнення від кримінальної відповідальності передбачає наявність діяння, кримінальна караність за яке передбачена чинним КК України, і наявність особи, причетної до вказаного діяння, адже за відсутності як першого так і другого особу неможливо звільнити від кримінальної відповідальності.
Під час підготовчого судового засідання, обвинувачений категорично не визнав свою винність у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 297-1 КК України.
Суд зважає на ту обставину, що дійсно ст. 49 КК України не передбачає обов`язковою умовою звільнення від кримінальної відповідальності за строками давності - визнання обвинуваченим своєї провини, разом з тим, суд повторно звертає увагу на ту обставину, що ст. 49 КК України передбачає таку умови звільнення від кримінальної відповідальності як встановлення події злочину та причетності конкретної особи до вчинення злочину, адже, у разі, якщо судом вказані обставини не встановлені, то відповідно не настає кримінальна відповідальність. Від якої особи можливо звільнити.
Суд звертає увагу на ту обставину, що стадія підготовчого провадження передбачає можливість розгляду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, разом з тим, на вказаній стадії суд позбавлений можливості вирішити питання не лише про причетність особи до вчинення злочину, а й взагалі наявність інкримінованих йому обставин. Закриття за строками давності на вказаній стадії, хоч і за погодженням на це обвинуваченого, який не визнає своєї провину у вчиненому, фактично призвело б до закриття кримінального провадження за нереабілітуючих обставин, які тягнуть за собою стан невизначеності і зокрема наслідки у виді інших видів відповідальності(цивільної тощо) та позбавило б обвинуваченого права на справедливий розгляд незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Суд також звертає увагу, що в даному випадку порушується принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, за яким ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у клопотанні про закриття кримінального провадження в частині формулювання обвинувачення за ч.1 ст. 297-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності слід відмовити.
Роз`яснити в цій ухвалі, що відмова у задоволенні клопотання на стадії підготовчого провадження не позбавляє права із зверненням із вказаним клопотанням під час судового розгляду справи.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 314, 474 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження ЄРДР за № 0000680 від 06 липня 2016 року в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст. 197-1 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє її виконання, крім випадків встановлених КПК України.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст ухвали буде проголошений 07 жовтня 2019 року о 15 год. 40 хв.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1