Провадження № 1-кс/537/1606/2019
Справа № 537/3789/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2019 року слідчий суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , начальника слідчого відділення ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Кременчука клопотання начальника СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, фізичної особи - підприємця, маючого на утримання малолітню дочку 2007 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, -

встановив:

До суду звернувся начальник СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП України в Полтавській області ОСОБА_4 з клопотанням, у встановленому законом порядку погодженим з прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання його ініціатором вказано на те, що 05.09.2019 року ОСОБА_5 перебуваючи за адресою місця проживання: АДРЕСА_2 , отримав вхідний дзвінок на мобільний телефон від ОСОБА_7 , в ході розмови був повідомлений про те, що незабаром ОСОБА_7 прибуде до нього. В цей час в ОСОБА_5 з`явився злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_7 . В подальшому, в ніч з 05.09.2019 року на 06.09.2019 рік, ОСОБА_5 , вступив в злочину змову із невстановленими на даний час досудовим слідством особами в кількості 3 (троьох) чоловік. За попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше сховище, ОСОБА_5 в ніч з 05.09.2019 року на 06.09.2019 рік близько 00 год. 01 хв. зустрів ОСОБА_7 в приміщенні гаражу за адресою місця мешкання: АДРЕСА_2 , який прибув за зазначеною адресою на автомобілі марки ZAZ моделі VIDA, д.н.з. НОМЕР_1 , після прибуття якого до приміщення зазначеного гаражу зайшли невстановлені на даний час досудовим слідством особи в кількості 3 (троьох) чоловік, що перебували в злочинній змові з ОСОБА_5 , які почали наносити численні тілесні ушкодження ОСОБА_7 в область обличчя, голови, тулуба, ніг, після чого діставши і тримаючи в руках пістолет і ніж почали погрожувати останньому їх застосуванням, подавивши тим самим ОСОБА_7 волю до опору, та заволоділи сумкою ОСОБА_7 , в якій знаходились особисті речі останнього та мобільний телефон IPhone 7 чорного кольору. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у інше сховище, ОСОБА_5 та невстановлені на даний час досудовим слідством особи в кількості 3 (троьох) чоловік, продовжуючи погрожувати ОСОБА_7 застосуванням відносно нього пістолетом і ножу, та наносячи останньому тілесні ушкодження, поза волею останнього, посадили ОСОБА_7 на заднє пасажирське сидіння автомобіля марки ZAZ моделі VIDA, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 , та направились до гаражного кооперативу «Молодіжний», де знаходиться гараж ОСОБА_7 . Прибувши до гаражного кооперативу «Молодіжний», ОСОБА_5 та невстановлені на даний час досудовим слідством особи в кількості 3 (трьох) чоловік, продовжили нанесення ОСОБА_7 тілесні ушкодження, та використавши ключі від гаражу ОСОБА_7 , що були в сумці останнього, відкрили приміщення гаражу, заволоділи майном останнього, зокрема електроінструментом. В подальшому, ОСОБА_5 та невстановлені на даний час досудовим слідством особи в кількості 3 (трьох) чоловік з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Враховуючи вказані обставини ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
За твердженням ініціатора клопотання, підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами.
В обґрунтування клопотання, зокрема за описаним вище фактом в частині застосування до підозрюваного саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, ініціатор клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна.
Метою застосування запобіжного заходу, за твердженням ініціатора клопотання, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховування від слідства та суду, перешкоджати розслідуванню кримінального провадження впливаючи на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та начальник слідчого відділення клопотання підтримали в повному обсязі, з підстав у ньому зазначених.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав. Пояснив, що він протягом останніх 6 місяців помітив, як у нього з гаража почали пропадати речі, після чого він встановив відеокамеру. Так, на відеозаписі він помітив як ОСОБА_7 викрав у нього діаметричний ключ, про що розповів своїм товаришам. ОСОБА_7 він не бив та не погрожував йому, пістолета та ножа не бачив, бачив лише, як потерпілому бризнули балончиком в обличчя, про те, що заберуть у ОСОБА_7 машину не думав. Він з товаришами поїхав лише в гараж ОСОБА_7 , де забрав речі, які пропали у нього з гаража протягом останнього пів року. Від поліції він не тікав, був вдома. Просив не обирати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки клопотання є необґрунтованим та не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України. Вказав, що у клопотанні відсутні будь-які фактичні дані, які б підтверджували або об`єктивно вказували на наявність підстав, викладених в ст. 177 КПК України. Вважає, що підозра є необґрунтованою та не містить посилань на жодні докази, які підтверджують причетність до інкримінованого ОСОБА_5 протиправного діяння. Просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В судовому засіданні заслухано потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що він місяць-два назад продав ОСОБА_5 мобільний телефон в розстрочку, але останній гроші йому не віддав та повідомив, що у нього телефон забрали, в зв`язку з чим він гроші не віддасть. Таким чином, оскільки телефон був не його йому прийшлось віддавати за нього свої гроші. В рахунок відшкодування понесених витрат він забрав у ОСОБА_5 з гаража ключ. 05.09.2019 року він з товаришем до 23 год. ремонтував автомобіль в своєму гаражі. Після чого, вони поїхали до ОСОБА_5 в гараж домовитись про стартер. Там він побачив ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , потім під`їхала машина і з неї вийшли чоловіки. Він стояв лицем до ОСОБА_5 , троє чоловіків стояли ззаду, звалили його з ніг та почали його бити, зірвали сумку, забрали мобільний телефон, документи. Потім, ОСОБА_8 вигнав з його машини товариша та взяв ключі від його гаража. Після чого вони поїхали до нього в гараж, відкрили його, заштовхнули його туди та усадили в крісло, бризнули балончиком в обличчя. Один з чоловіків пішов та попрохав охоронника ввімкнути світло, оскілки в гаражах після 24 год. вимикали світло. Як ввімкнулось світло, вони почали виносити усі речі з гаража, що належали йому та господарю гаража та складали їх у машину. Після чого поїхали в гараж ОСОБА_5 , де вимагали гроші взамін на повернення його машини, просили гроші перевести на карту ОСОБА_5 . Сказали, що він буде з ними їздити поки не віддасть гроші, ОСОБА_8 погрожував пістолетом, а Потреба ножем. ОСОБА_8 говорив що забере у нього машину, Потреба вимагав гроші, а ОСОБА_5 вимагав не зрозумілі речі, все було сплановано. Потім, вони поїхали разом з ним в ліс, де били його та вимагали гроші. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 згодом сіли в його машину та поїхали в невідомому напрямку, інші слідкували за ним щоб він не втік. Після того, як один заснув, а інший пішов по дрова, він втік та вибіг на дорогу, де попрохав якогось чоловіка підвезти його до м. Кременчука. Чоловік довіз його до зупинку, після того, як він доїхав до м. Кременчука викликав поліцію. На його погляд все, що відбувалось було за ініціативою ОСОБА_5 .
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею достовірно встановлено, що 06.09.2019 року до ЄРДР відділенням поліції №1 Кременчуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області за № 0001630 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Згідно витягу з кримінального провадження вбачається, що в ніч з 05.09.2019 року на 06.09.2019 року приблизно о 00 год. невстановлені особи, перебуваючи в приміщенні гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , здійснили напад, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, та з погрозами застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, шляхом демонстрації травматичного пістолету та ножа, на гр. ОСОБА_7 , в результаті чого заволоділи майном останнього, а саме мобільним телефоном IPhone 7, вартістю 14000 грн., після чого, перемістившись разом з гр. ОСОБА_7 до гаражного приміщення останнього, заволоділи електроінструментом.
06.09.2019 року о 22 год. 58 хв. в порядку ст. 208 КПК України, у ході розслідування кримінального провадження № 0001630, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, було затримано ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.09.2019 року, складеним слідчим СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_10
07.09.2019 року начальник СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУ НП України у Полтавській області ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, який з урахуванням положень ч. 3 ст. 176 КПК України є найбільш суворим, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, а саме беручи до уваги наявні матеріали клопотання та пояснення учасників його розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що в рамках розслідування кримінального провадження № 0001630 слідством зібрані вагомі докази, які свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, зокрема якими є: витяг з кримінального провадження № 0001630 від 06.09.2019 року; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 06.09.2019 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.09.2019 року; протоколи додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 06.09.2019 року та 07.09.2019 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.09.2019 року; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 06.09.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 07.09.2019 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 07.09.2019 року; протокол обшуку від 06.09.2019 року; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.09.2019 року; повідомлення про підозру у вчинення кримінального правопорушення від 07.09.2019 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 07.09.2019 року.
Слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 вказаної статті якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої даної статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої даної статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 даної статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини та надані учасниками пояснення, слідчий суддя приходить до висновку, що ініціатор клопотання, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання не довели наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, який полягає в тому, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Панченко проти Росії" (§ 106) зазначено, що "Загроза втечі не повинна оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може виникнути. Вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити те, що небезпека втечі існує, або показати, що вона занадто мала і необхідності в попередньому ув`язненні немає".
Окрім того, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено ризик, який полягає у тому, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, дане твердження є лише припущенням ініціатора клопотання та прокурора, яке нічим не підтверджено.
Однак, в ході судового розгляду клопотання встановлено, що наявний ризик, який полягає у незаконному впливі на потерпілого та свідків, оскільки досудове розслідування не завершено, є необхідність в проведенні ряду слідчих дій та місце знаходження осіб, що можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення на даний час не встановлене.
Таким чином, в ході судового розгляду клопотання належним чином обґрунтовано та доведено наявність викладеного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на потерпілого та свідків. При цьому, відсутні докази того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання ризику, передбаченого вищезазначеною правовою нормою.
Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що в разі визнання підозрюваного ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна, а також приймає до уваги те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є фізичною особо-підприємцем, на обліку в Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері не перебуває, був під наглядом в Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері з 1994 року з приводу органічних, включаючи симптоматичні, психічні розлади, з 1995 року знятий з обліку з причини виїзду в інший район, за місцем проживання характеризується позитивно.
Таким чином, слідчий суддя, беручи до уваги в сукупності всі наявні матеріали клопотання, пояснення учасників судового розгляду, а також положення ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає за можливе застосувати до підозрюваного такий запобіжний захід як домашній арешт з застосуванням засобу контролю, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому на підозрюваного вважає за необхідне покласти такі обов`язки, як повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; носити електронний засіб контролю.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Так, беручи до уваги характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за необхідне заборонити підозрюваному залишати приміщення свого фактичного місця проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, окрім: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно з положенням ч. 3 ст. 181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України слідчий суддя визначає строк дії даної ухвали, який не може перевищувати двох місяців.
Згідно ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання начальника СВ ВП № 1 Кременчуцького ВП ГУ НП України у Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, фізичної особи - підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю, строком на 2 місяці, тобто до 06.11.2019 року.
Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;
- носити електронний засіб контролю;
- не залишати місце своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою.
Роз`яснити підозрюваному, що порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відділенню поліції № 1 Кременчуцькому ВП ГУ НП в Полтавській області негайно доставити ОСОБА_5 до його місця реєстрації та проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.
Виконання ухвали слідчого судді покласти на Відділення поліції № 1 Кременчуцькому ВП ГУ НП в Полтавській області.
Відділенню поліції № 1 Кременчуцькому ВП ГУ НП в Полтавській області негайно поставити ОСОБА_5 на облік.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 11.09.2019 року