печерський районний суд міста києва
Примірник № ___
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінальних проваджень №0000409 та №00001349, №0000193,

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінальних проваджень №0000409 та №00001349, №0000193, а саме:

- витребувати матеріали кримінального провадження №0000193 та допитати слідчого у кримінальному провадженні;

- витребувати матеріали справи №757/72654/18-к, яка перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- надати на тимчасовий доступ до матеріалів судового провадження №757/72654/18-к, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи внесене клопотання особа, яка подала клопотання, вказав, що він є потерпілим у кримінальних провадженнях №0000409 та №00001349, №0000193 стосовно протиправних дій старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_4 , та прокурора ГПУ ОСОБА_5 , які не виконували судові рішення і блокували на думку заявника законний розшук, арешт і екстрадицію ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яке було відкрито ГПУ за його заявою. Враховуючи зазначене, у ОСОБА_3 виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до матеріалів справи №757/72654/18-к, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки у ній знаходяться матеріали стосовно номеру кримінального провадження, згідно за яким внесенні відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР. Так, за результатами розгляду вказаних матеріалів, прокурора ГПУ ОСОБА_5 було відведено від участі у кримінальному провадженні №00001349, оскільки за заявою ОСОБА_6 було внесенно відомості про вчинення кримінального правопорушення старшим слідчим в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_4 , та прокурором ГПУ ОСОБА_5 . Таким чином, ОСОБА_3 вказує, що матеріали провадження до яких просить тимчасовий доступ мають вагоме значення для кримінальних проваджень №0000409 та №00001349, №0000193, у яких останній має процесуальний статус потерпілого.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, разом з цим в прохальній частині клопотання зазначено про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав.

Представник особи, у володінні якої знаходяться документи до судового засідання не з`явився.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Положеннями ст.ст. 159162 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до документів, здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ст. 160 КПК України, в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів крім іншого, зазначаються, речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Крім того, згідно зі ст. 91 КПК України кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Так, згідно ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Як визначено у ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим кодексом.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя зазначає, що потерпілий не має права звернення до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів. Потерпілий та його представник є стороною кримінального провадження тільки у випадках, прямо передбачених КПК України (у справах приватного обвинувачення або у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді).

Таким чином, звернення потерпілого до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, нормами кримінального процесуального закону не передбачено.

Разом з тим, слідчий суддя роз`яснює потерпілому право звернутися до слідчого, прокурора із клопотанням, в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів зазнаються, зокрема, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах та документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Разом з тим, в порушення наведених вимог ОСОБА_3 не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в документах, доступ до яких він просить надати та витребувати.

Щодо допиту слідчого у кримінальному провадженні №0000193 слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення таких вимог, оскільки вони є необгрунтованими та безпідставними.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до матеріалів справи, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 160, 162-164, 166, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів в рамках кримінальних проваджень №0000409 та №00001349, №0000193 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1