Справа № 308/4586/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000522 старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , за погодженням відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , угорця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_4 , за погодженням відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000522 від 29.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що 28 червня 2018 року близько 17.20 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в прикордонній смузі біля прикордонного знаку №144, на території Бадалівської сільської ради, Берегівського району, на відстані 50 метрів від лінії державного кордону України, 1000 метрів від населеного пункту Бадалово, Берегівського району, при здійсненні військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 - старшим прапорщиком ОСОБА_9 та прапорщиком ОСОБА_10 як працівниками правоохоронного органу заходів щодо охорони державного кордону України, вчинив щодо військовослужбовця ОСОБА_9 погрозу насильством, фізичною розправою та умисно наніс легкі тілесні ушкодження у зв`язку із виконанням ним своїх обов`язків щодо охорони державного кордону.

Так, 28 червня 2018 року близько 17.20 год., групою прикордонного наряду Мукачівського прикордонного наряду у складі старшого прапорщика ОСОБА_9 та прапорщика ОСОБА_10 при здійсненні охорони державного кордону, згідно з Розпорядження №140 від 22.06.2018 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , на напрямку ділянки відповідальності прикордонного знаку №144, на відстані 1000 метрів від населеного пункту Бадалово, Берегівського району помічено автомобіль підвищеної прохідності марки «УАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у бік державного кордону та зупинився у контрольно-слідовій смузі. При наближенні прикордонного наряду у складі старшого прапорщика ОСОБА_9 та прапорщика ОСОБА_10 до вказаного автомобіля, який зупинився на відстані близько 50 метрів від лінії державного кордону України у контрольно-слідовій смузі, ними було виявлено громадянина ОСОБА_5 , який в порушення ст..ст.9, 12 Закону України «Про державний кордон України від 04.11.1991, перебував у контрольно-слідовій смузі та при наближенні наряду, намагався втекти.

На законні вимоги зупинитися та застосування пристрою для відстрілу гумових куль «Форт 12Р» працівниками прикордонного наряду, які представлялися, були одягнуті у відповідний одяг та виконували службові обов`язки, ОСОБА_5 не реагував та, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а, також, настання суспільно небезпечних наслідків, погрожував насильством та фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою та вчинив активний фізичний опір, що виразився в активній фізичній протидії під час здійснення службових обов`язків військовослужбовцем ОСОБА_9 , який, згідно Закону України «про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» відноситься до працівника правоохоронного органу з охорони державного кордону України.

Так, при затриманні військовослужбовцем ОСОБА_9 громадянина ОСОБА_5 , останній умисно наніс один удар рукою по правій руці ОСОБА_9 , внаслідок чого вибив з його руки засіб для відстрілу гумових куль «Форт 12», після чого обхопив його двома руками за тулуб та повалив на землю, де продовжив чинити активний опір при затриманні, чим самим, заподіяв громадянину ОСОБА_9 під час виконання ним службових обов`язків легкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 75 від 13.07.2018 у громадянина ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді завиваючого садна тильної поверхні 5-го правого п`ясного фалангового суглобу. По степені тяжкості ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності відповідно з п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».

Таким чином ОСОБА_5 обгрунтовано підозоюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є погроза насильством, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується наступними зібраними матеріалами:

- даними протоколів огляду місця події за повідомленнями про вчинення злочину;

- даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 в якому він розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення;

-даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ;

- даними висновку судово-медичної експертизи № 75 від 13.07.2018 року та сукупністю інших доказів, зібраних по кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що під час досудового розслідування встановлено та підтверджено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого, чи іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, адже, на даний час, не встановлені всі учасники події, свідчення яких може мати суттєве значення для встановлення об`єктивної істини, а тому слідчий вказує, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з домашнім арештом, не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України та просить застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на два місяці.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у клопотанні. Прокурор вказав, що існує ризик того, що продовжуючи перебувати на волі ОСОБА_5 може впливати на свідків та потерпілого, а також існує ризик переховуватися від органів досудового розслідування та іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню.Вказав, що доказів на підтвердження існування вказаних ризиків надати не може.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, з підстав викладених у письмовому запереченні. Зокрема зазначив, що викладені в повідомленні про підозру від 21.05.2019 року фактичні обставини кримінального правопорушення не відповідають дійсності. Стороною обвинувачення не доведено обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України. Наголосив на тому, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту це позбавлення особи свободи, адже передбачає фідичне обмеження пересування особи з забороною залишати межі певної території. Наголосив на тому , що стороною обвинувачення не надано жодного доказу, який би свідчив про те, що ОСОБА_5 має намір переховуватися від органу досудового розслідування та суду чи незаконно впливати на свідків та потерпілого, чи іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню. Доводи грунтуються виключно на припущеннях. Окрім того, вказав на те, що дружина ОСОБА_5 є хворою, у зв`язку з чим ОСОБА_5 не може постійно працювати.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи захисника.

Заслухавши думку прокурора та слідчого про доцільність обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, пояснення захисника та підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування , незаконно впливати на свідків та потерпілого, чи іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, адже, на даний час, не встановлені всі учасники події, свідчення яких може мати суттєве значення для встановлення об`єктивної істини.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів , що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Прокурором та слідчим наведено обставини,які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, копія якого 21 травня 2019 року, йому вручена .

Дослідивши матеріали судового провадження, приєднані прокурором до клопотання докази, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Слідчий суддя , виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182)

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що обов`язковою умовою обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Слідчий суддя враховує, що стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушив умови раніше застосованого до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі, раніше ухилявся від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважаючи наявними дані ризики, прокурор виходить виключно із тяжкості покарань, що загрожують ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Разом з тим, одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до п. 9 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 04.04.2013 р. виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Відповідно до п. 10 Інформаційного листа ВССУ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК.

Окрім того, слідчим суддею враховано дані про особу ОСОБА_5 : має місце проживання та реєстрації, має сім`ю, на утриманні двох дітей, що свідчить про його тісні соціальні зв`язки, раніше не судимий.

ОСОБА_5 має соціальні звязки, які спростовують ризик уникнути кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчим та прокурором не надано доказів, що підозрюваний переховувався від органу досудового слідства та суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання суворої міри запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя зазначає, що обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та його тяжкість, не свідчать про те, що при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання , він не виконуватиме покладені на нього процесуальні обовязки.

За таких обставин прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слід відмовити та вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 179 КПК України підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що на думку слідчого судді забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу та виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст. ст. 177, 178, 183, 186, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному №0000522 старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_4 , за погодженням відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , угорця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

Термін дії обов`язків , покладених слідчим суддею визначити два місяці з дня оголошення ухвали.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Вручити підозрюваному ОСОБА_5 під розпис копію даної ухвали.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання ним покладених, згідно ухвали слідчого судді обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено 03.06.2019 року о 08 годині 47 хвилині.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1