КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2215/2019 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали клопотання адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого 05.04.2019 року вироком Солом`янського районного суду м.Києва за ч.1 ст.28 ч.4 ст.186, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 залишено без задоволення.

Згідно з ухвалою суду, вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 05.04.2019 ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.28 ч.4 ст.186, ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання на підставі ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

При цьому як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_8 , яка надана адміністрацією ДУ «Київський слідчий ізолятор» в ході судового розгляду, вирок Солом`янського районного суду м.Києва від 05.04.2019 щодо ОСОБА_8 06.05.2019 набрав законної сили.

Відповідно до ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.05.2019 ОСОБА_8 тимчасово залишено в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до закінчення розгляду кримінального провадження №369/11453/16-к.

Згідно витягу з протоколу №25 від 06.06.2019 міжрегіональної комісії з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, засудженому ОСОБА_8 , 1981 року народження, визначено вид колонії: виправна колонія середнього рівня безпеки для чоловіків, уперше засуджених до позбавлення волі. Щодо засудженого ОСОБА_8 прийнято рішення про направлення запиту на наряд до Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання захисника, суддя вказав, що Шевченківський районний суд м. Києва не є місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05.04.2019 та, як наслідок, не наділений процесуальними повноваженнями розглядати питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, а ДУ «Київський слідчий ізолятор» не є місцем відбування покарання для засудженого.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .
Вважає висновок суду 1-ї інстанції хибним, оскільки ОСОБА_8 продовжує залишатись під вартою за вироком Солом`янського районного суду м. Києва, згідно ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області, який здійснює розгляд іншого кримінального провадження щодо нього, та в якому йому обрано запобіжний захід у виді застави.
Вважає, що ухвала суду прийнята без застосування норм права, викладених в постанові ВСУ від 29.08.2018, та без урахування обставин, які прямо впливають на вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який проти неї заперечував, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим і на думку колегії суддів, суд 1-ї інстанції вказаних вимог закону дотримався.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, серед іншого, питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У свою чергу, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 537 цього Кодексу, відповідне клопотання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

З матеріалів клопотання вбачається, що вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 05.04.2019 року ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.28 ч.4 ст.186, ч.1 ст.263, ст.70 КК України КК України на 3 роки позбавлення волі, який набрав законної сили. При цьому, 06.06.2019 ОСОБА_8 визначено вид колонії: виправна колонія середнього рівня безпеки для чоловіків, уперше засуджених до позбавлення волі, що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, і який відповідно не наділений процесуальними повноваженнями розглядати питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, про що правильно вказано в ухвалі суду 1-ї інстанції.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.05.2019 ОСОБА_8 тимчасово залишено в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Відповідно до ст. 18 КВК України, місцем відбування покарання у вигляді позбавлення волі є виправна колонія. Згідно зі ст.4 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» слідчі ізолятори є установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою.

У силу ч. 2 ст. 11, ч. 3 ст. 18 КВК України, слідчі ізолятори віднесені до установ виконання покарань лише стосовно тих засуджених, які залишені для роботи з господарського обслуговування.

Як вбачається з матеріалів особової справи щодо засудженого ОСОБА_8 та його характеристики, останній до праці в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» не залучався.

З урахуванням викладеного, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2018 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: _______________ ______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9