КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

04 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2019 року,
за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
та обвинуваченого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за № 0002008 від 08.05.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України повернуто прокурору, для виконання вимог ст. 291 КПК України, зокрема складання належного обвинувального акта з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення і формулюванням обвинувачення, які прокурор вважає встановленим.
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції зазначив про те, що органом досудового розслідування, в направленому обвинувальному акті, не конкретно зазначені дані про правову кваліфікацію кримінального правопорушення (об`єктивна сторона кримінального правопорушення) обвинуваченого, а саме, вказано, що обвинуваченим було вчинено 14 епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України, однак, як вбачається з обвинувального акту в жодному епізоді не вказано конкретного часу місця та способу їх вчинення, при цьому фактичні обставини кримінальних правопорушень, викладено некоректно, поверхово, і вони не розкривають об`єктивну сторону правопорушень та містять суперечності щодо мети та предмету злочину.

Зокрема, прокурором не зазначено в обвинувальному акті, коли саме (час), де саме (місце), ким саме та за яких обставин розроблялись акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ2в разом з довідками про вартість виконання будівельних робіт та витрати за формою КБ-3.

Крім того, в обвинувальному акті не зазначено відомості щодо яких конкретно будівельних матеріалів, які начебто не були використані, а також будівельних робіт, які начебто не були виконані, були внесені до актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ2 та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3, тобто, в обвинувальному акті не вказано, які ж саме неправдиві, як на думку сторони обвинувачення, відомості внесені ОСОБА_8 до офіційних документів.

Не вказані в обвинувальному акті (ні час, ні місце), обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, лише зазначено про факт перерахування на розрахунковий рахунок ТОВ «Будгарант плюс» грошових коштів за договором підряду № 15-16 від 12.08.2016 в загальній сумі 15 917 121 грн., з яких 1 530 489,97 грн., начебто незаконно отримано ОСОБА_8 , в якості оплати будівельних робіт та матеріалів, які фактично невиконані та використані не були.

Також, не вказано в обвинувальному акті, коли настала можливість у ОСОБА_8 розпорядитися майном на свій власний розсуд та не зазначено конкретні дати або дату перерахування Департаментом регіонального розвитку та ЖКГ Київської ОДА грошових коштів на рахунок ТОВ «Будгарант плюс».

В обвинувальному акті містяться протиріччя про форму та обставини вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ст. 191 КК України, що є порушенням вимог закону, при складанні обвинувального акту, щодо його форми та змісту.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор, який приймав участь у розгляді кримінального провадження прокурор Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2019 у справі № 361/1708/2019 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0002008 від 05.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.
В обґрунтування поданої скарги апелянт посилається на те що, ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, як зазначає апелянт, з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002008 від 08.05.2018 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, складеного слідчим Броварського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 та затвердженим прокурором Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_5 вбачається, що обвинувальний акт містить розділ «Формулювання обвинувачення», в якому зазначено, що ОСОБА_8 обвинувачується у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а також у привласненні чужого майна, яке було йому ввірене, шляхом зловживання службовим становищем, вчиненого у особливо великих розмірах, і таким чином, як вказує прокурор, в обвинувальному акті чітко вказано правову кваліфікацію дій, що інкримінуються обвинуваченому.

Крім того, як звертає увагу апелянт, у вказаному процесуальному документі повно і всебічно описано склад кримінального правопорушення (злочину) із зазначенням усіх обставин, що впливають на правову кваліфікацію відповідного злочину, а також, в цьому розділі детально вказано механізм вчинення злочину та в цілому його об`єктивну сторону, відповідно до чого, на думку сторони обвинувачення, ОСОБА_8 обвинувачується у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а також у привласненні чужого майна, яке було йому ввірене, шляхом зловживання службовим становищем, вчиненого у особливо великих розмірах та поряд з цим, в обвинувальному акті вказано на корисливу мету, відповідні наслідки, а також обставини, що були зумовлені такими наслідками.

Звертає увагу апелянт і на те, що дійсно, стороною обвинувачення допущено описку під час опису фактичних обставин справи, де вказано на аркуші 43 обвинувального акту, що у ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння бюджетними коштами, а на аркуші 45 обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_8 привласнив чуже майно, яке йому було ввірене, проте, в подальшому, в тому числі під час формулювання обвинувачення, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 шляхом зловживання службовим становищем привласнив чуже майно, яке йому було ввірено, вчиненому у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, і таким чином, на правову кваліфікацію, а також на обсяг фактичних обставин справи, що підлягають дослідженню, така описка ніяким чином не впливає.

Разом із тим, як вказує апелянт, Броварський міськрайонний суд у оскаржуваному судовому рішенні, вказуючи на невідповідність правової кваліфікації діям, інкримінованим обвинуваченому, зазначеним у обвинувальному акті, вийшов за межі повноважень, наданих Розділом IV КПК України.

Також, на думку апелянта, окрім іншого, ухвалою Броварського міськрайонного суду, порушено вимоги ч. 5 ст. 28 КПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судом допущено у кримінальному провадженні надто тривале перебування обвинуваченої особи в стані невизначеності щодо своєї долі, що порушує право обвинуваченого на захист.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, колегія суддів не вбачає підстав для висновку про те, що рішення суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, є неправомірним та прийнятим з порушенням вимог КПК України.

У відповідності до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою зазначеної вище норми визначений перелік відомостей, які повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими відомостями, обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України).
Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002008 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, який було направлено до Броварського міськрайонного суду Київської області, вказаний процесуальний документ, не в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а саме вимогам ст. 291КПК України.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній ухвалі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті щодоОСОБА_8 , є неконкретними, оскільки обставини наведені в цьому обвинувальному акті, які, відповідно до вимог ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, не дозволяють не тільки визначити наявність всіх елементів обєктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , а й конкретне місце вчинення всіх 14 епізодів даного кримінального правопорушення.

Крім того, як вбачається з обвинувального акту, прокурором не зазначено, час, місце та за яких обставин ОСОБА_8 , як виконавцем злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, розроблялись акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ2 разом з довідками про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за формою КБ-3, а також, як обґрунтовано зазначено в оскаржуваній ухвалі, в обвинувальному акті не вказано, які ж саме неправдиві, як на думку сторони обвинувачення, відомості внесені ОСОБА_8 до офіційних документів, а саме не зазначено відомостей щодо яких конкретно будівельних матеріалів, які начебто не були використані, а також будівельних робіт, які начебто не були виконані, були внесені до актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ2 та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3, що свідчить про неконкретність, як фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і формулювання обвинувачення, та відповідно про невідповідність такого обвинувального акта вимогам закону, зокрема вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Обґрунтовано зазначається в оскаржуваній ухвалі і на неконкретність фактичних обставин вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та формулювання його обвинувачення у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, оскільки крім обставин на які суд першої інстанції послався у своїй ухвалі, спосіб заволодіння ОСОБА_8 чужим майном, зазначений у формулюванні обвинувачення не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, оскільки відповідно до фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, бюджетними грошовими коштами ОСОБА_8 заволодів шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а не шляхом привласнення чужого майна, яке йому було ввірене, як зазначено у формулюванні обвинувачення.

З огляду на вищенаведене, доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, а тому суд першої інстанції не мав підстав для його повернення прокурору за наслідками підготовчого судового засідання слід визнати безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального законодавства та матеріалах кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність законних підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали, оскільки вважає, що ухвала підготовчого судового засідання Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2019 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 прокурору є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження прокурора Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу підготовчого судового засідання Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2019 року, відповідно до якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002008 від 08.05.2018 року, за обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України повернуто прокурору, для виконання вимог ст. 291 КПК України, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/2236/2019

Категорія: ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_10

Доповідач - суддя ОСОБА_1