ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/5252/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1498/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія:ч. ч.2,3 ст.185,ч.3 ст.15 ч.2 ст.185,
ч.1 ст.304 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 1 листопада 2018 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Лозова, Харківської області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, не працюючий, військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 09.09.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- 01.12.2015 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.2,70 ч.4 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
- 01.12.2016 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.2,185 ч.3,70 ч.1,71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.304, ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України з призначенням покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- за ч.1 ст.304 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі .
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.12.2016 року, більш суворим призначеним за даним вироком, остаточно, за сукупністю злочинів, ОСОБА_8 призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Дергачі, Харківської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, не працюючий, військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимий:
- 10.01.2017 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ст.185 ч.3,304 ч.1,70 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 16.01.2018 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ст.185 ч.2,70 ч.4 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі,
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі, призначеним за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 16.01.2018 року, остаточно, за сукупністю злочинів, призначено покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с.Єлизаветівка, Лозівського району, Харківської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, учень 8 класу Домаського НВК «ЗНЗ-ДНЗ», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 , не судимий,
визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України з призначенням покарання:
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст.15 - ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю скоєних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст.75,104 КК України звільнено від відбування покарання, якщо ОСОБА_12 протягом іспитового строку тривалістю 2 роки не вчинить нових злочинів та виконає обов`язки покладені на нього судом.
Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_12 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вказаним вироком встановлено, що 19.08.2016 року, з 15-00 год. до 16-00 год. ОСОБА_8 , разом зі знайомими неповнолітнім ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знаходилися в парку «Перемоги» на мкрн.4 в м.Лозова, Харківської області. Скориставшись тим, що ОСОБА_13 відійшла в сторону по своїм потребам та залишила свою жіночу сумочку на тимчасове зберігання ОСОБА_8 , маючи умисел на втягнення неповнолітнього ОСОБА_12 у злочинну діяльність, а саме у скоєння крадіжки чужого майна, та достовірно знаючи про те, що ОСОБА_12 не досяг вісімнадцяти років, але йому виповнилося чотирнадцять років, діючи з корисливого мотиву та з метою подальшого спільного вчинення разом з останнім злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_8 запропонував неповнолітньому ОСОБА_12 викрасти грошові кошти з сумочки ОСОБА_13 , чим здійснив психологічний вплив на неповнолітнього ОСОБА_12 з метою викликати у нього бажання взяти участь у злочині, що виразився у переконанні останнього та пропозиції йому здійснити крадіжку грошових коштів у ОСОБА_13 , щоб в подальшому розпорядитися ними на власний розсуд.
Так, 19.08.2016 року, з 15-00 год. до 16-00 год. неповнолітній ОСОБА_12 разом зі знайомими ОСОБА_8 та ОСОБА_13 знаходилися в парку «Перемоги» на мкрн.4 в м.Лозова, Харківської області, де ОСОБА_8 , діючи в результаті раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, скориставшись тим, що ОСОБА_13 відійшла по своїм потребам та залишила свою жіночу сумочку на тимчасове зберігання ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, таємно викрали з вказаної сумочки грошові кошти в сумі 200 гривень. З місця злочину зникли, викраденим розпорядилися, спричинивши потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму.
13.09.2016 року, близько 16-00 год. неповнолітній ОСОБА_12 перебуваючи на стадіоні «Локомотив», за адресою: бульвар Шевченка в м.Лозова, Харківської області, достовірно знаючи, що там проходять тренування з футболу, діючи в результаті умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед «Рrofi Mode, Sensor», вартістю 2396,67 гривень, який знаходився біля приміщення роздягальні стадіону та який належить ОСОБА_14 . З місця злочину зник, викраденим розпорядився, спричинивши потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вказану суму.
23.09.2016 року, близько 17-00 год. ОСОБА_12 перебуваючи на стадіоні «Локомотив», за адресою: бульвар Шевченка в м.Лозова, Харківської області, скориставшись тим, що його ніхто не бачить та за його діями ніхто не спостерігає, діючи в результаті умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, через незачинені двері зайшов до приміщення роздягальні на території вказаного стадіону та таємно викрав з куртки неповнолітнього ОСОБА_15 мобільний телефон моделі «Nokia 6303 ci», вартістю 400 гривень, разом з картою пам`яті мікро СД об`ємом 1Гб фірми Apacer, вартістю 28 гривень, які належать ОСОБА_16 , а також з куртки неповнолітнього ОСОБА_17 мобільний телефон моделі «Nokia Lumia 540 DS», вартістю 2675,10 гривень, який належить ОСОБА_18 . Після чого з вказаними речами намагався вийти з приміщення роздягальні, однак був затриманий тренером ОСОБА_19 , та викраденим майном не зміг розпорядитися і довести свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, з причин, не залежних від його волі.
10.10.2016 року, з 14-00 до 15-00 год. ОСОБА_8 , знаходячись в гостях у неповнолітнього ОСОБА_12 за місцем його проживання по АДРЕСА_6 , маючи умисел на втягнення неповнолітнього ОСОБА_12 , у злочинну діяльність, а саме у скоєння крадіжки чужого майна, та достовірно знаючи про те, що ОСОБА_12 не досяг вісімнадцяти років, але йому виповнилося чотирнадцять років, діючи з корисливого мотиву та з метою подальшого спільного вчинення разом з останнім злочину, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, запропонував неповнолітньому ОСОБА_12 викрасти зварювальний апарат «Ритм ТС-250», маску для зварювання та упаковку зі зварювальними електродами «Монолит», які належали ОСОБА_20 , чим здійснив психологічний вплив на неповнолітнього ОСОБА_12 з метою викликати у нього бажання взяти участь у злочині, що виразився у переконанні та пропозиції йому здійснити крадіжку вказаних речей, які належали ОСОБА_20 , щоб в подальшому розпорядитися ними на власний розсуд.
Так, 10.10.2016 року, з 14-00 до 15-00 год. ОСОБА_8 , знаходився в гостях у неповнолітнього ОСОБА_12 за місцем проживання останнього по АДРЕСА_6 , де проживає також і вітчим ОСОБА_12 ОСОБА_20 . Діючи в результаті умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_12 , скориставшись відсутністю родичів ОСОБА_12 в будинку, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 таємно викрали з вказаного будинку зварювальний апарат «Ритм ТС-250», вартістю 561 грн., маску для зварювання, вартістю 30 грн. та розпочату упаковку зварювальних електродів «Монолит РЦ 3 мм Украина 1кг», вартістю 50 грн. З місця злочину зникли, викраденим розпорядилися, спричинивши потерпілому ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 641 гривень.
12.11.2016 року, в 03-10 год., ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та двома невстановленими під час досудового розслідування особами, діючи в результаті умислу на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли до торгівельного кіоску № НОМЕР_1 , розташованого на території кафе «SV» за адресою: АДРЕСА_7 , яке належить ОСОБА_21 , де ОСОБА_8 , скориставшись тим, що поруч відсутні сторонні особи та за їх діями ніхто не спостерігає, через огорожу проник на територію вказаного кафе, звідки шляхом вільного доступу таємно викрав з пластмасового ящику дев`ятнадцять скляних пляшок пива «Оболонь світле», об`ємом по 0,5 л кожна, які передав ОСОБА_7 та двом невстановленим особам, після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та двоє невстановлених під час досудового слідства осіб з місця злочину зникли, викраденим розпорядилися, чим завдали майнову шкоду потерпілому ОСОБА_21 на загальну суму 190,69 гривень.
14.07.2017 року, близько 10-00 год., неповнолітній ОСОБА_12 , знаходячись в першому під`їзді будинку АДРЕСА_8 , побачивши на сходовому майданчику другого поверху біля квартири №5 велосипед дорожній марки «Україна», моделі В-120 з діаметром колеса 28 дюймів, бувший у використанні, який належить ОСОБА_22 , та був тимчасово залишений там нею без нагляду, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливого мотиву, з метою обернення чужого майна на свою користь, скориставшись тим, що поблизу не знаходився власник велосипеду та за його діями не спостерігали сторонні особи, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав вищевказаний велосипед, вартістю 475 гривень. З місця злочину зник, викраденим розпорядився, спричинивши потерпілій ОСОБА_22 майнову шкоду в сумі 475 гривень.
В середині липня 2017 року, точну дату під час досудового слідства встановити не виявилось можливим, близько 14-00 год. неповнолітній ОСОБА_12 разом з малолітнім ОСОБА_23 , проходячи поблизу гаражу № НОМЕР_2 в ГБК №13, розташованого неподалік вул.Транспортної в м.Лозова, Харківської області, та побачивши на земельній ділянці сплячого ОСОБА_24 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, викрали велосипед «Україна» темно-зеленого кольору, вартістю 616 гривень. З місця злочину зникли, викраденим розпорядилися.
Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на крадіжку чужого майна, в цей же день, в середині липня 2017року, точну дату під час досудового слідства встановити не виявилося можливим, з 15-00 до 16-00 год., неповнолітній ОСОБА_12 разом з малолітнім ОСОБА_23 , повернулися до ділянки місцевості поблизу гаражу № НОМЕР_2 в ГБК №13, розташованого неподалік вул.Транспортної в м.Лозова, Харківської області, де як вони знали, на земельній ділянці спав ОСОБА_24 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, викрали велосипед «Україна» зеленого кольору, вартістю 616 гривень. З місця злочину зникли, викраденим розпорядилися, спричинивши потерпілому ОСОБА_24 матеріальну шкоду на загальну суму 1232 гривень.
10.08.2017 року, близько 16-00 год. неповнолітній ОСОБА_12 знаходячись біля приміщення кафе «Городок», розташованого по вул.Соборній, м.Лозова, Харківської області, спілкувався з раніше йому малознайомим малолітнім ОСОБА_25 , у якого при собі був спортивний гірський велосипед моделі «Ardis Winnetou MTB 20», з діаметром колеса 20 дюймів, бувший у використанні, який належить ОСОБА_26 , а коли ОСОБА_25 пішов до приміщення кафе «Городок» та залишив без нагляду свій велосипед на вулиці, ОСОБА_12 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливого мотиву, з метою звернення чужого майна на свою користь, скориставшись тим, що поблизу не знаходився власник велосипеду та за його діями не спостерігали сторонні особи, шляхом вільного доступу, викрав вищевказаний спортивний гірський велосипед, бувший у використанні, вартістю 2004 гривень. З місця злочину зник, викраденим розпорядився, чим завдав потерпілій ОСОБА_26 майнову шкоду в розмірі 2004 гривень.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить при апеляційному перегляді кримінального провадження стосовно нього та при призначенні йому покарання застосувати ч.1 ст. 70 КК України, приєднавши до призначеного покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.11.2018 року призначене покарання вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 17.10.2018 року. Крім того просить застосувати до нього вимоги ч.5 ст. 72 КК України та зарахувати йому в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.11.2016 року до набрання вироком законної сили.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу ; заперечення прокурора, який вважав оскаржений вирок законним та обґрунтованим; думку обвинуваченого ОСОБА_8 та захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , які не заперечували проти задоволення поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинувачених у повній відповідності норм КПК України та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.304, ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України.
Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення злочину, що зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинувачених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Як убачається з оскаржуваного вироку, обвинуваченогоОСОБА_7 визнано винними за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому остаточне покарання, на підставі ч.4 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців. При цьому належить взяти до уваги те, що суд мотивував таке рішення не лише ступенем тяжкості вчиненого злочину, але при цьому визнав та врахував обставину, що пом`якшує покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , у виді щирого каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст.67 КК України, судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, суд при призначенні покарання врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має не зняті і непогашені в установленому законом порядку судимості, з середньою спеціальною освітою, неодружений, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, має постійне місце мешкання, де характеризується задовільно.
Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та міри покарання, які призначено обвинуваченим.
Колегія суддів також враховує те, що обвинувачений ОСОБА_7 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, належних висновків для себе не зробив, вчинив новий тяжкий, корисливий злочин.
Згідно даних кримінального провадження та поданої апеляційної скарги об`єктивно відсутні інші обставини ніж ті, що встановлені судом першої інстанції, які пом`якшують покарання.
Отже, суд першої інстанції у повній мірі дотримався вимог кримінального закону, що містяться у нормах ст.ст. 65, 66, 67 КК України та дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без їх ізоляції від суспільства, а призначення більш м`якого покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети щодо його виправлення.
З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено підстав для будь-якого пом`якшення покарання обвинуваченому.
Призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що судом першої інстанції необґрунтовано було не враховано при призначенні йому покарання вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 17.10.2018 року є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки цей вирок набрав законної сили тільки 19.11.2018 року, тобто після ухвалення оскаржуваного вироку у цьому кримінальному провадженні.
Колегія суддів також не погоджується з апеляційними доводами обвинуваченого ОСОБА_7 щодо необхідності ухваленння відносно нього нового вироку з урахуванням вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 17.10.2018 року, адже нормами ст.420 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав для ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції.
Разом з цим, з урахуванням тієї обставини, що за цим кримінальним провадженням обвинуваченому ОСОБА_7 обрано оскаржуваним вироком запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), останньому належить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 01.11.2018 року до 10.10.2019 року включно, із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
За таких обставин, враховуючи визначений ОСОБА_7 строк відбування покарання з 12.11.2016 року, необхідно вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю відбув покарання за оскаржуваним вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01.11.2018 року, у зв`язку з чим колегія суддів не розглядає подану апеляційну скаргу в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі амністії.

Згідно відомостей довідки за підписом в.о. начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Харківського слідчого ізолятору ОСОБА_27 , обвинувачений ОСОБА_7 зараз відбуває покарання за вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 17.10.2018 року. Кінець строку відбуття покарання 12.11.2020 р.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_8 оскаржуваним вироком призначено остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено відраховувати ОСОБА_8 строк відбування покарання з 01.12.2016 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), обвинуваченому ОСОБА_8 належить зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 01.11.2018 року до 10.10.2019 року включно, із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі.
З урахуванням цих обставини, обвинувачений ОСОБА_8 відбув покарання за цим вироком, у зв`язку чим він підлягає звільненню з-під варти в залі суду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку, не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року, строк попереднього ув`язнення з 01 листопада 2018 року до 10 жовтня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вважати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким, що повністю відбув покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання, призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року, строк попереднього ув`язнення з 01 листопада 2018 року до 10 жовтня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В зв`язку з фактичним відбуттям покарання, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , звільнити з-під варти в залі суду негайно.
В решті вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Головуючий

Судді