Справа № 754/8230/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала клопотання, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_3 , про скасування арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

04.06.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Зі змісту заяви і додатків до неї вбачається, що 22.02.2019 року слідчим суддею Деснянського районного суду м. Києва за клопотанням слідчого СВ Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 накладено арешт на транспортний засіб «Деу Ланос», д/н НОМЕР_1 та ключі від нього, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000722 від 01.02.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України. Оскільки з моменту накладення арешту пройшло більше трьох місяців та слідчі дії в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування проведені, автомобіль до цього часу не повернуто, заявниця позбавлена можливості користуватися своїм майном, вона звертається до суду із даною заявою, в якій просить скасувати арешт, накладений на автомобіль.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала доводи заяви та просила її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Вислухавши думку особи, яка подала клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2019 року в період часу з 03 год. по 05.30 год. невстановлена особа, маючи умисел на заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, знаходячись у невстановленому місці, непомітно додали в напій ОСОБА_6 невстановлену досудовим розслідуванням речовину, достовірно знаючи, що вона становить небезпеку для здоров`я потерпілої, що призвело до її непритомного стану, скориставшись яким нападники заволоділи майном потерпілої, а саме: 2 мобільними телефонами «Самсунг» загальною вартістю 15 000 грн., 2 золотими каблучками загальною вартістю 20 000 грн., електронною цигаркою «IQOS» вартістю 1500 грн. та грошовими коштами в сумі 500 грн., чим завдали матеріальної шкоди на загальну суму 37 000 грн.

Допитана потерпіла ОСОБА_7 показала, що 19.01.2019 року вона разом зі своєю подругою ОСОБА_8 зустрілись зі своїми подругами, які були з чоловіками, в кафе «Тарантіно» по вул. Драйзера, 6 в м. Києві, де вони всі вживали алкоголь, який приносив офіціант. Приблизно о 02 год. вона з ОСОБА_8 залишили вищевказане кафе та пішли повз вікно видачі замовлень «МакДрайв-Макдональдз» по вул. Драйзера, 4 в м. Києві в бік перехрестя (світлофору по вул. Драйзера) навпроти виїзду з Деснянського УП НП, з метою зупинити таксі. Приблизно о 02.45 год. біля них зупинився автомобіль седан сірого кольору, водій якого запропонував свої послуги, а саме, довезти її та ОСОБА_8 за необхідними їм адресами. Виїхавши на пр. Маяковського, водій вибачився перед потерпілою та її подругою та сказав, що йому на 2-3 хв. необхідно зупинитися щоб придбати цигарки на що останні погодились, через 5- 7 хв. водій повернувся до автомобіля та приніс 2 стаканчики кави, якою їх пригостив. ОСОБА_8 з необережності пролила більшу частину кави на свій одяг, залишок в стакані випила, вона каву випила повністю. В подальшому, рухаючись в сторону Райдужного масиву, водій зупинився і в автомобіль підсів невідомий чоловік на переднє пасажирське сидіння. Через декілька хвилин їй поступово стало зле і вона вже не могла сказати ні слова, не пам`ятає, як з автомобіля виходила її подруга, куди після цього повіз її водій. Прийшла до тями в палаті лікарні швидкої медичної допомоги.

Досудовим слідством встановлено, що автомобіль «Деу Ланос», д/н НОМЕР_1 зареєстрований на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 , показала, що свій автомобіль вона надала у користування для роботи в таксі своєму цивільному чоловіку громадянину Азербайджану ОСОБА_9 , в ніч з 19.01.2019 року на 20.01.2019 року вона знаходилась вдома, а чоловік поїхав «грачувати».

19.02.2019 року працівниками поліції було проведено огляд автомобіля «Деу Ланос», д/н НОМЕР_1 , під час якого були виявлені та в подальшому вилучені речі, які можуть бути речовими доказами в кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон «Nokia» IMEI: НОМЕР_2 , сім-карта з написом НОМЕР_3 , шашка таксі з написом «Ultra DYNAMO 1927» білого кольору, крім того, було вилучено автомобіль «Деу Ланос», д/н НОМЕР_1 та ключі від нього. Вилучені речі визнано речовими доказами по справі. Автомобіль зберігається на території Деснянського УП ГУНП в м. Києві.

Крім того, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 22.02.2019 року клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного в ЄРДР за № 0000722 від 01.06.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України задоволено; накладено арешт на мобільний телефон «Nokia» IMEI: НОМЕР_2 , сім-карту написом НОМЕР_3 , шашку таксі з написом «Ultra DYNAMO 1927» білого кольору та на автомобіль «Деу Ланос», д/н НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_5 , та ключі до нього, які визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Під час розгляду заяви було встановлено, що автомобіль ДЕУ зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , але при цьому будь-яких належних доказів на підтвердження цього нею не надано.

Так, з наданої копії свідоцтва про реєстрації транспортного засобу ДЕУ вбачається, що саме вона є власником автомобіля, при цьому номер автомобіля встановити неможливо через неналежну якість копії свідоцтва.

У судовому засіданні заявником було надано довідку Регіонального сервісного центру в м. Києві від 11.06.2019 року, відповідно до якої власником автомобіля ДЕУ Ланос д/н НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому заявник ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, надані заявником документи є суперечливими, жоден з них не дає можливості достовірно встановити власника автомобіля ДЕУ Ланос на даний час.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 під час розгляду справи не довела, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, те, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000722 від 01.02.2019 р. не закінчено, а також не доведений факт належності заявниці на праві власності автомобіля ДЕУ, слідчий суддя приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про скасування арешту майна немає, а тому в її задоволенні повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 171, 173, 174, 223, 303, 305-307, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування арешту на майно - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1