Справа №498/739/19
Провадження №1-кс/498/277/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2019 року смт. Велика Михайлівка Одеської області
Слідчий суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт речей, внесене в кримінальному провадженні №0000185 від 12.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
13 вересня 2019 року слідчий СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт речей, мотивуючи своє клопотання тим, що 12.09.2019 року під час проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000071 від 29.03.2019 року, в ході якого в господарському приміщенні домоволодіння, в якому фактично проживає ОСОБА_6 було виявлено та вилучено 2 предмети циліндричної форми, зовні схожі на вибухові пристрої, які останній зберігав без передбаченого законом дозволу.
Під час проведення обшуку 12.09.2019 року, згідно ухвали слідчого судді від 05.09.2019 року, а саме території домоволодіння ОСОБА_7 , фактичними користувачами якого являються ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 2 предмети циліндричної форми, зовні схожі на вибухові пристрої. Розглянувши клопотання, матеріали додані до нього, заслухавши думку прокурора, слідчого які підтримали заявлене клопотання, вважаю, що клопотання необхідно задовольнити, виходячи з наступного.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за №0000185 від 12.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Також, судом враховано, що необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути знищено, втрачено або пошкоджено.
З огляду на вищезазначене, з метою збереження речових доказів виникла необхідність накласти арешт на вилучені речі в розумінні п.1 ч.2 ст.167 КПК України, а саме на: 2 предмети циліндричної форми, зовні схожі на вибухові пристрої, які були виявлені та вилучені під час проведення обшуку 12.09.2019 року, згідно ухвали слідчого судді від 05.09.2019 року, а саме території домоволодіння ОСОБА_7 , фактичними користувачами якого являються ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи необхідність збереження речових доказів, вважаю, що доводи органу досудового розслідування про необхідність накладення арешту у вигляді заборони використання та розпорядження речами зазначеними в клопотанні обґрунтовані і тому клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИЛА:
Клопотання слідчого СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт речей, внесене в кримінальному провадженні №0000185 від 12.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України - задовольнити.
Накласти арешт у вигляді заборони використання та розпорядження на: 2 предмети циліндричної форми, зовні схожі на вибухові пристрої, які були виявлені та вилучені під час проведення обшуку 12.09.2019 року, згідно ухвали слідчого судді від 05.09.2019 року, а саме території домоволодіння ОСОБА_7 , фактичними користувачами якого являються ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1