Справа № 589/5340/18
Провадження № 1-кп/589/389/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2019 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шостка, Сумської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, директора КП «Житлово-комунальне забезпечення», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2018 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_7 , керуючи автомобілем ГАЗ 2705 р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині автодороги по вул. Прорізній в м. Шостка Сумської області, при повороті ліворуч в районі будинку № 4а, зневажив безпекою дорожнього руху, проявив неуважність, не в повній мірі оцінив дорожню обстановку та не виявив своєчасно мотоцикл Spark SP 150R-24, д. з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку, не переконався в безпеці перед поворотом ліворуч та не надав дорогу останньому, чим порушив пп. б) п. 2.3 п. 10.1, п.16.13 Правил дорожнього руху, тому допустив зіткнення з вказаним мотоциклом під керуванням ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому середньої треті лівого стегна зі зміщенням уламків, який кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Порушення ОСОБА_7 пунктів 10.1 та 16.13 Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та завданням потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що 08 жовтня 2018 року близько 17-00 години він їхав додому на своєму мотоциклі зі швидкістю біля 40 км/г по вул. Прорізній в м. Шостка зі сторони автопарка, коли побачив автомобіль «Газель», який їхав назустріч, потім на авто включився покажчик лівого повороту. Він (потерпілий) рухався по своїй полосі і водій «Газелі» мав надати йому перевагу, але не надав, і почав повертати ліворуч в бік гаражів та авто опинилось на його полосі руху. Він збавив швидкість, йому здалося, що «Газель» зупинилася і він відпустив гальма та почав об`їжджати її з правої сторони, коли «Газель» вдарила його. Від удару він з мотоциклом впав, водій «Газелі» підбіг до нього та почав питати, як він. Потім приїхала «швидка». Обвинувачений приходив до нього в лікарню, однак допомоги йому не надавав, до страхової компанії звертатись не пропонував. Заявлений позов підтримує в повному обсязі, він тривалий час перебував на лікуванні: фактично з жовтня по травень, зазнав оперативних втручань і йому ще необхідно буде видаляти металеву конструкцію вживлену в ногу. Нога і досі болить, він не може в повній мірі нею володіти, зокрема, бігати. Мотоцикл відновленню не підлягає, тому просить стягнути заявлений ним збиток.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у інкримінованому йому злочині визнав, та показав, що 08 жовтня 2018 року близько 17-00 години він від`їхав від офісу по вул. Прорізна в м. Шостка на автомобілі ГАЗ 2705 та направлявся в гараж, щоб поставити там автомобіль. Цією дорогою він їздить вже 15 років, рухався він з невеликою швидкістю. Перед поворотом ліворуч, він ще знизив швидкість авто і вона була десь 10 км/г, включив покажчик лівого повороту, подивився в дзеркало заднього виду, подивився вперед на дорогу та побачив начеб-то мопед, який рухався, як йому здалося, з невеликою швидкістю та водій якого був без шолома. Він, вважаючи, що швидкість мопеду невелика, вирішив, що маневр буде безпечним та почав виконувати поворот наліво, коли боковим зором побачив, що щось швидко наближається. Він різко загальмував, а водій мотоциклу спочатку загальмував, а потім пришвидшився та вдарився в його авто. На момент удару автомобіль вже стояв. Після удару об авто мотоцикл разом з водієм впали. Він підбіг до водія мотоцикла, запитав чи постраждав той та викликав «швидку». Про вчинене дуже шкодує, зазначив, що має 27 років водійського стажу і ніколи не потрапляв в ДТП. Просить суворо не карати та не позбавляти права керувати транспортними засобами, оскільки наявність права керування є однією з основних складових можливості заробляти на життя. Також обвинувачений в судовому засіданні вибачився перед потерпілим. Зазначив, що надавав допомогу в транспортуванні потерпілого до м. Києва, зокрема, шукав необхідний транспорт та оплачував витрати на пальне, а також надавав допомогу для придбання металевої конструкції, необхідної для встановлення потерпілому. На даний час його матеріальне становище погіршилося: дружина втратила роботу, а офіс підприємства обікрали, тому він не може в повній мірі відшкодувати завдану ним потерпілому шкоду. Цивільний позов потерпілого визнав частково, а саме: витрати на лікування в сумі 41 385 грн 98 к. та моральну шкоду в сумі 25 000 грн. Щодо відшкодування вартості мотоцикла потерпілого, то в цій частині позов він не визнає, оскільки доказів непридатності мотоцикла до експлуатації та доказів заявленого потерпілим збитку не надано, та й мотоцикл з місця пригоди до майданчика відділу поліції переганяли працівники поліції власним ходом. Зазначив, що він пропонував батькам потерпілого (бо саме з ними він постійно спілкувався) звернутися потерпілому до страхової компанії за відшкодуванням, оскільки його цивільна відповідальність застрахована, однак цього чомусь потерпілим зроблено не було. Він же страхову компанію повідомив про ДТП. Також просить врахувати, що у потерпілого була можливість уникнути зіткнення.

Крім показів обвинуваченого та потерпілого, вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.10.2018 з фототаблицями, фотофайлами та схемою до нього, згідно якого оглядалось місце ДТП, а саме: проїзна частина в районі буд. АДРЕСА_3 та встановлено, що на час огляду (17 год. 20 хв.) була суха погода, світла пора доби, чистий та сухий стан дорожнього покриття; зафіксовано розташування транспортних засобів на ділянці дороги після ДТП, виявлені сліди гальмування автомобілю та мотоцикла, пошкодження транспортних засобів, зокрема, на автомобілі мається деформація та потертості передньої частини лівого переднього крила та капоту в напрямку спереду назад та справа наліво з відлущенням лакофарбового покриття та нашарування чорного кольору; зруйновано розсіювач лівої блок фари та передній бампер зліва; на мотоциклі мається руйнація декоративної накладки щитка приладів, кріплення лівого переднього покажчика повороту, маються потертості лакофарбового покриття матеріалу накладки щитка приладів, торця лівої ручки руля та ручки гальм з нашаруванням грунту.

Протоколом слідчого експерименту з обвинуваченим від 13.11.2018 з схемою до нього, під час проведення якого ОСОБА_7 розповів та показав на місці обставини ДТП. При цьому покази надані обвинуваченим під час слідчого експерименту відповідають показам останнього, наданим під час допиту в судовому засіданні.

Висновком судової автотехнічної експертизи від 05.12.2018 № 19/119/9-1/428е, згідно якого водій автомобіля ГАЗ 2705 д.н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, мав технічну можливість уникнути зіткнення та в його діях вбачається невідповідність вимогам пунктів 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. Також згідно висновку експерта водій мотицикла Spark SP 150R-24, д. з. НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, мав технічну можливість уникнути зіткнення та в діях водія мотоцикла вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Вказана невідповідність дій потерпілого п. 12. 3 Правил дорожнього руху не виключає наявності вини ОСОБА_7 у дорожньо-транспортній пригоді, оскільки безпосередньо першочерговість дій останнього призвела до зіткнення транспортних засобів, що визнає і сам обвинувачений.

Крім того, згідно п. 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила. Отже, потерпілий був вправі розраховувати, що водій автомобіля виконає вимоги ПДР, надасть йому перевагу і не створить перешкод для його руху.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 15.11.2018 № 214 у ОСОБА_4 мав місце закритий уламковий перелом середньої треті лівого стегна зі зміщенням уламків, який кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я, так як для загоєння перелому потрібен строк більше 21 дня. Дане ушкодження виникло від дії тупого твердого предмету, про що свідчить його характер і могло виникнути в результаті ДТП в строк, указаний в ухвалі (08.10.2018), про що свідчать дані медичної документації. В момент ДТП потерпілий був обернений лівою боковою поверхнею тулуба до травмуючого автомобіля під час первинного контактування. Алкоголь в крові потерпілого при його надходженні в стаціонар відсутній.

При цьому наявність розбіжностей в показах обвинуваченого та потерпілого щодо того чи стояв автомобіль в момент зіткнення чи рухався і вдарив, коли потерпілий намагався його об`їхати, не є такими, що впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_7 , оскільки, як зазначалось, саме першочерговість порушення Правил дорожнього руху обвинуваченим спричинила дорожньо-транспортну пригоду та отримання потерпілим тілесного ушкодження.

Таким чином, аналізуючи досліджені належні та допустимі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем роботи, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає: визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Так, обвинуваченим надано квитанцію від 12.10.2018 про передання КЗ «Шосткинська ЦРЛ» 3 080 грн на оплату пального, необхідного для перевезення потерпілого до Інституту травматології і ортопедії в м. Київ, що не заперечувалось і потерпілим в судовому засіданні 09 серпня 2019 року.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі покарання обставини, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу, без позбавлення права керувати транспортним засобом, що буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого та буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні до початку судового розгляду заявлено цивільний позов до обвинуваченого про стягнення з останнього на його користь матеріальної шкоди в розмірі 63 385,98 грн, з них 41 385,98 грн витрат на лікування та оплату страхових внесків і 22 000 грн вартості мотоцикла, який внаслідок зіткнення був приведений у повну непридатність, без можливості відновлення, та 50 000 грн в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Ухвалою суду від 15.01.2019 в якості співвідповідача було залучено ПАТ НАСК «Оранта» та направлено копію позовної заяви з додатками.

Представник цивільного відповідача ПАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином. Після з`ясування думки учасників судового розгляду суд визнав за можливе провести судовий розгляд у відсутності представника цивільного відповідача ПАТ НАСК «Оранта», що відповідає приписам ч. 2 ст.326 КПК України.

З наданого цивільним відповідачем ПАТ НАСК «Оранта» до справи відзиву на позовну заяву вбачається, що НАСК «Оранта» позов не визнає, оскільки відсутнє рішення суду (постанова або вирок) про визнання ОСОБА_7 винним у ДТП, також ПАТ НАСК «Оранта» не отримувало від потерпілого відповідної заяви про відшкодування шкоди.

Вирішуючи цивільний позов, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон) особами, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Згідно полісу № АМ/5786166 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 16.04.2018 року КП «Житлово-комунальне забезпечення» (засновником, власником і директором якого є обвинувачений) застрахувало цивільну відповідальність у разі настання страхового випадку. Строк дії цього договору встановлений з 25.04.2018 до 24.04.2019. Згідно даного договору забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ГАЗ 2705, номерний знак НОМЕР_1 , тобто автомобіль, на якому обвинувачений вчинив ДТП. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, завдану життю і здоров`ю, становить двісті тисяч гривень, за шкоду, завдану майну сто тисяч гривень.

Зазначена вище ДТП сталася в період дії даного договору страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, між потерпілим та обвинуваченим виникли деліктні зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. У той же час між обвинуваченим, відповідальність якого застрахована в силу положень п.1.4 ст. 1 Закону, та страховою компанією існували договірні зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Відповідно до ст. 22 зазначеного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що відповідно до страхового полісу № АМ/5786166 страховиком на момент вчинення ДТП було ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Обвинувачений повідомив ПАТ НАСК «Оранта» про страховий випадок 12.10.2018.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 04 липня 2018 року справа № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже, саме на ПАТ НАСК «Оранта» покладається обов`язок відшкодувати заподіяну потерпілому дорожньо-транспортною пригодою шкоду в межах страхового відшкодування, а посилання страховика на те, що потерпілий не звертався до страхової компанії із заявами про виплату страхового відшкодування є безпідставними.

Так, згідно п. 37.1.4. ст. 37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, крім іншого, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Вказані строки не минули, крім того, відповідач ПАТ НАСК «Оранта» отримало позовну заяву, яка містить всі необхідні дані для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування в добровільному порядку. В позовній заяві зазначені реквізити позивача. Це надавало ПАТ НАСК «Оранта» можливість звернення до потерпілого для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Однак відповідачем ПАТ НАСК «Оранта» не надано доказів листування з потерпілим або обвинуваченим з приводу недостатності інформації про ДТП або відсутності доказів отримання шкоди. Також представник відповідача мав можливість з`явитись в судове засідання для з`ясування необхідних для прийняття рішення про виплату обставин та доведення своєї позиції.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування, суд враховує наступне.

За змістом ч.1 ст.1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому витрати на лікування, посилене харчування, сторонній догляд.

Згідно положень ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;

шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п. 12.2 ст. 12 Закону франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

Відповідно до п. 24.1. ст. 24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Виходячи з роз`яснень, наданих у п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами та доповненнями), при вирішенні вимог про відшкодування витрат на лікування, посилене харчування та сторонній догляд судам належить виходити з того, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Заявлені вимоги потерпілого про відшкодування витрат на лікування в сумі 41 385,98 грн підлягають частковому задоволенню.

Так, обґрунтованою є сума 28 585,63 грн, безпосередньо витрат на лікування, що підтверджені належними доказами: довідками-виписками з історії хвороби ОСОБА_4 , товарними та касовими чеками, за виключенням суми двох чеків, які є нечитабельними, що унеможливлює встановлення їх змісту, та витрат на придбання пального, необхідного для поїздки в Інститут травматології та ортопедії в м. Київ, в сумі 3 225,15 грн, що разом до відшкодування становить 31 810,78 грн. Вказана сума повністю покривається лімітом страхової відповідальності та має бути стягнута на користь потерпілого з цивільного відповідача ПАТ НАСК „Оранта.

При цьому витрати потерпілого на сплату добровільних внесків та страхових внесків на користь медичних закладів в сумі 9 395 грн не входять до складу витрат на лікування в розумінні п. 24.1 ст. 24 Закону, однак є супутніми витратами, пов`язаними з необхідністю лікування, та, зважаючи на визнання цих витрат обвинуваченим, вказана сума підлягає стягненню з ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем заявлено до відшкодування 22 000 грн вартості мотоцикла, який, як зазначає потерпілий, внаслідок ДТП приведений у повну непридатність, без можливості відновлення.

Згідно ст. 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Однак, в порушення ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження заявленої вимоги та не наведено підстав для звільнення від доказування.

Крім того, згідно протоколу огляду місця ДТП від 08.10.2018 на мотоциклі мається лише руйнація декоративної накладки щитка приладів, кріплення лівого переднього покажчика повороту, маються потертості лакофарбового покриття матеріалу накладки щитка приладів, торця лівої ручки руля та ручки гальм з нашаруванням ґрунту.

Зважаючи на зазначене, вказана вимога потерпілого задоволенню не підлягає.

Відповідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправними діями щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно п.9 Постанови Пленуму ВС України від 31.03.95 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин.

Зважаючи, що внаслідок дій обвинуваченого потерпілому заподіяно тілесне ушкодження, що викликало у нього фізичний біль і страждання, моральні переживання, порушення звичайного життєвого укладу спричинення потерпілому моральної шкоди є безсумнівним.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер і обсяг заподіяних моральних та фізичних страждань, їх тривалість і, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає належною до відшкодування завданої моральної шкоди суму в 30 000 грн.

Відповідно до ст. 26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже з відповідача ПАТ НАСК «Оранта» на користь потерпілого на відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 1 590,54 грн, з обвинуваченого 28 409,46 грн.

Цивільний позов прокурора в інтересах фінансового управління Шосткинської міської ради до обвинуваченого про стягнення 1 641,22 грн коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого, слід задовольнити з огляду на визнання позову обвинуваченим та положення ст. 1206 ЦК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для їх застосування.

Питання речових доказів вирішити в порядку п. 5 ч. 9 ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я - 31 810 грн 78 к., у рахунок відшкодування моральної шкоди - 1 590 грн 54 к.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я, 9 395 грн 00 к., у рахунок відшкодування моральної шкоди 28 409 грн 46 к., а всього стягнути 37 804 грн 46 к.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Цивільний позов прокурора в інтересах фінансового управління Шосткинської міської ради - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь фінансового управління Шосткинської міської ради 1 641 грн 22 к. в рахунок відшкодування вартості лікування потерпілого.

Речові докази:

- автомобіль марки ГАЗ 2705, р. н. НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_7 - залишити останньому як законному володільцю;

- мотоцикл Spark SP 150R-24, д. з. НОМЕР_2 , що знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів в Шосткинському ВП ГУНП в Сумській області, - повернути ОСОБА_4 , як законному власнику.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в рахунок відшкодування вартості проведеної автотехнічної експертизи 1 144 грн.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1