Ухвала
про залишення скарги без руху
9 грудня 2019 року

м. Київ
справа № 755/5163/18
провадження № 51-3991 ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року, якою залишено без зміни ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 року про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_4 ,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку, але не зазначив конкретно вимогу до суду касаційної інстанції. При цьому, ОСОБА_4 посилається на порушення норм Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) судом першої й апеляційної інстанцій, зокрема, положень ст.30, ч.3 ст. 217, п.п.1,4 ст. 409, ст. 412, п.п.1,2 ч.1 ст.413, ст. 437 КПК та неправильне виділення кримінальних проваджень в окреме провадження, а також вказує на скасування ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2019 року. Просить Суд застосувати положення п.п. 1,2 ч.1 ст. 438 КПК та скаргу розглянути без його участі.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому ОСОБА_4 строку для усунення недоліків на таких підставах.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) пунктів 4 і 5 ч. 2 передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст.436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність цих підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412414 КПК.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржник вищевказаних вимог закону не дотримався.
Так, засуджений подав касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року, на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року, які постановлені в різних судових провадженнях, та просить розглянути його скаргу, вказує на скасування ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2019 року, однак не зазначив конкретну вимогу до суду касаційної інстанції, а саме в частині скасування або зміни зазначених судових рішень, відповідно до положень ст.436 КПК.
У поданій скарзі засуджений хоча й просить застосувати положення ст. 438 КПК, посилається на порушення статей 217, 412, КПК та неправильне об`єднання кримінальних проваджень в окреме провадження, однак не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних ним судових рішень та яким чином зазначене порушення і недотримання вказаних ним у скарзі норм КПК, перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законні та обґрунтовані рішення.
Крім того, у скарзі ОСОБА_4 посилається на положення пунктів 1, 2 ч.1 ст. 413 КПК, але не зазначив, які саме норми Кримінального кодексу України були порушені судовими інстанціями в даному провадженні.
Відповідно до ч.5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.
В порушення вимог зазначеної норми КПК, скаржником не надано до скарги копії оскаржуваних ним судових рішень, а саме копії ухвали Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року та Київського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_4 .
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Враховуючи положення ч.7 ст. 115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 липня 2019 року, якою залишено без зміни ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 року про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_4 , залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_5 каровець ОСОБА_2 ОСОБА_3