Номер провадження: 11-сс/813/1773/19
Номер справи місцевого суду: 521/8948/19 1-кс/521/4230/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 25 липня 2019 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб прокуратури Одеської області,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 25 липня 2019 року було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала мотивована тим, що заявник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився та відповідно до ст.22 КПК України не обстоював свою правову позицію.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На вказану ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою призначити новий розгляд його скарги іншим слідчим суддею.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що слідчий суддя в порушення вимог ч.3 ст.306 КПК України розглянув скаргу без участі ОСОБА_6 , при цьому будь-яких повідомлень про дату, час та місце розгляду його скарги він не отримував.

В судове засідання апеляційного суду прокурор не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлений своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 підтримав доводи своєї апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_6 , дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

З матеріалів провадження вбачається, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб прокуратури Одеської області була подана 27 травня 2019 року особою, яка має право подавати таку скаргу, та на бездіяльність, яка підлягає оскарженню.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Розгляд скарги ОСОБА_6 був призначений тричі на 20 червня 2019 року, 10 липня 2019 року та на 25 липня 2019 року, але заявник в судові засідання не з`явився. З цих підстав слідчий суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 не бажає відстоювати свою правову позицію та розглянув скаргу без його участі.

Разом з тим, в матеріалах провадження відсутні будь-які належні докази про те, що ОСОБА_6 викликався в перші два судових засідання Малиновського районного суду.

В матеріалах провадження на аркуші 26 міститься телефонограма, відповідно до якої ОСОБА_6 викликався в третє судове засідання призначене на 11 год. 15 хв. 25 липня 2019 року.

При цьому в телефонограмі зазначений невірний номер телефону за яким, нібито, був здійснений виклик ОСОБА_6 «067-847-10-26», в той час як у своїй скарзі заявник вказав інший контактний номер «067-847-20-26».

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції не здійснив всіх можливих заходів для сповіщення ОСОБА_6 про дату, час та місце розгляду його скарги, чим безумовно порушив право заявника на доступ до суду, яке випливає з п.1 ст.6 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» і є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Також згідно із ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Така сама позиція викладена в постанові Верховного Суду України по справі № 5-103 кс-15 від 1 жовтня 2015 року, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

При цьому, на думку апеляційного суду, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього кодексу, зокрема п.14 якої передбачає доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Разом з тим, чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду. Апеляційний суд наділений повноваженнями з перегляду законності, обґрунтованості та вмотивованості ухвал слідчого судді, постановлених за наслідками розгляду таких скарг по суті.

Фактично, слідчим суддею скарга ОСОБА_6 по суті її доводів, не розглядалась, у зв`язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості прийняти своє рішення, оскільки це питання не відноситься до його компетенції, а є компетенцією слідчого судді суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб прокуратури Одеської області підлягає розгляду слідчим суддею по суті.

Отже, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а у справі необхідно постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 370, 404, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеси від 25 липня 2019 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб прокуратури Одеської області повернути до Малиновського районного суду м.Одеси для розгляду іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3