Справа № 473/4877/19
Номер провадження 1-в/473/342/2019

УХВАЛА
Іменем України
"05" грудня 2019 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

представник Державної установи «Вознесенська ВК №72» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду у м.Вознесенську спільне подання начальника Державної установи «Вознесенської ВК-72» та спостережної комісії при виконкомі Вознесенської міської ради Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Світловодськ, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ; судимого 10.04.2017 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік із застосуванням ст.76 КК України; засуджений 14.12.2017 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло спільне подання начальника Державної установи «Вознесенської ВК-72» та спостережної комісії при виконкомі Вознесенської міської ради Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , яке представник установи відбування покарань в судовому засіданні підтримав, зазначивши, що засуджений заслуговує на застосування пільги, передбаченої ст.81 КК України.

Так представник вказав, що засуджений ОСОБА_5 хоч і не працевлаштований офіційно, але залучається до робіт з благоустрою території, ремонтних робіт, за що і заохочувався. Офіційно працевлаштувати засудженого не можливо, так як той немає ні паспорту, ні облікового номеру платника податків. Крім того матеріали особової справи вказують на те, що засуджений через фактичне відторгнення його іншими засудженими мав проблеми із психоемоційним станом, проте поступово вони були вирішені.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, вказавши, що відсутні докази працевлаштування засудженого.

Судом під час дослідження матеріалів провадження та особової справи засудженого було встановлено наступне.

ОСОБА_5 було засуджено вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.12.2017 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Згідно із поданням та характеристикою на засудженого початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 07.09.2017 року, кінець відбування строку 07.12.2020 року. Засуджений відбув 2/3 частини призначеного судом строку покарання. Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 08.09.2017 року. З 13.02.2018 року ОСОБА_5 відбуває покарання у Державній установі «Вознесенська виправна колонія (№72)».

За період відбування покарання характеризується позитивно, має 6 заохочень, стягнень немає. У відношенні до представників адміністрації завжди ввічливий, тактовний.

З власної ініціативою активно залучається до ремонтних робіт з благоустрою відділення та установи в цілому, щоденне прибирання прилеглої території, до праці ставиться відповідально за що і заохочується. Згідно ст. 123 КВК України приймає активну участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі «Духовне відродження». Постійно приймає активну участь у суспільно-корисному житті відділення. Підтримує зв`язок з рідними шляхом побачень, отримує посилки та передачі. У скоєному злочині розкаюється.

Адміністрація колонії №72 та спостережна комісія в своєму поданні просять суд про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання, мотивуючи це тим, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України.

Матеріали особової справи (подання про застосування заходів заохочення та відповідні накази про їх застосування) свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 дійсно залучався до суспільно-корисних робіт на території ВК №72 протягом періоду відбування покарання

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з ст.81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Зі змісту вказаної норми права випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості, формою вини та об`єктом суспільно-небезпечного посягання, наявності попередніх судимостей.
Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому необхідно враховувати зразкове дотримання засудженим вимог режиму, участь в самодіяльних організаціях, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, ставлення засудженого до скоєного злочину, праці та навчання, його наміри про приєднання до суспільно-корисної праці, потреба в наданні допомоги при обранні місця проживання і в працевлаштуванні.
При цьому слід враховувати, що сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в утриманні від порушень режиму відбування, а й активна форма поведінки, яка за своєю суттю полягає, зокрема, в прагненні своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин, а сумлінне ставлення до праці - постійна усвідомлена участь в суспільно-корисній праці, систематичному виконанні і перевиконанні виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків, дорученої роботи і т.п.
Як вбачається із матеріалів особової справи та матеріалів провадження, пояснень, наданих представником ВК №72, - засуджений ОСОБА_5 залучався до суспільно-корисних робіт, за що весь час заохочувався (про що свідчать подання про його заохочення та відповідні накази про заохочення). Засуджений немає жодного стягнення, що теж вказує на позитивні зміни в особистості.

Щодо позиції прокурора про відсутність доказів офіційного працевлаштування засудженого ОСОБА_5 , то досліджені матеріали та пояснення представника вказують на те, що така ситуація не є наслідком дій самого засудженого чи ухилення його від праці, тоді як відповідно до п.18 Рекомендації Rec (2003) 22 Комітету міністрів Ради Європи "Про умовно-дострокове звільнення", яка прийнята 24.09.2003 року на 853 засіданні Кабінету Міністрів - критерії, яким повинен відповідати засуджений, щоб його звільнили умовно-достроково, повинні бути очевидними і ясними. Також вони повинні бути реалістичні, тобто враховувати особистість ув`язненого, соціальну та економічну ситуацію і доступність програм ресоціалізації.

Засуджений довів виправлення зокрема і сумлінною поведінкою, про що свідчать застосовані відносно нього заохочення та підстави їх застосування, участь ОСОБА_5 в диференційованій програмі, відношення до адміністрації, інших засуджених, спілкування із рідними, робота щодо покращення психоемоційного стану та подолання схильності до самогубства.

За таких обставин суд вважає, що подання відносно засудженого ОСОБА_5 слід задовольнити.

Керуючись ст.81 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Подання Державної установи «Вознесенська виправна колонія (№72)» та спостережної комісії при виконкомі Вознесенської міської ради Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі на 1 (один) рік 02 (два) дні невідбутого строку покарання, призначеного йому на підставі вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.12.2017 року.

Копію ухвали вручити засудженому під розписку, роз`яснивши йому, що згідно із ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу, тобто за сукупністю вироків.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1