Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
369/3758/19: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти власності.
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 11.07.2019. Забезпечено надання загального доступу: 12.07.2019.
Дата набрання законної сили: 04.07.2019
Номер судового провадження: не визначено
Номер кримінального провадження в ЄРДР: не визначено
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2909/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

власника майна ОСОБА_6

представника власника майна, адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , та накладено арешт наречові докази у кримінальному провадженні за №0001379 від 23.03.2019, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме:

- купюри номіналом 100 доларів США (МК02645001А), 100 доларів США (LL35259512J), 100 доларів США (LB27289912Q), 1 долар США (LB8617444V), 1 долар США (A18759278F), 100 доларів США (МЕ05155849А), 100 доларів США (LH59900370B), 100 доларів США (LL78383441L), 100 доларів США (LA87574489B), 100 доларів США (LL16493176F), 100 доларів США (LL89374135B), 100 доларів США (LI23836714A), 100 доларів США (LK94122388E), 100 доларів США (LE58391345C), 100 доларів США (МЕ46203573А), купюра зовні схожа на 100 доларів США з надписом «сувенір», 100 доларів США (LK89174549C), 100 доларів США (LL263686650A), 100 доларів США (LH59801051В), 100 доларів США (LB74793787K), 100 доларів США (LF76375340E), 100 доларів США (МВ42928878А), 100 доларів США (LK14387084G), 100 доларів США (LB00927791H), 100 доларів США (LD31821629D), 100 доларів США (MB12427359F), 100 доларів США (LF73909809G), 2 долари США (I21606777В), 10 доларів США (МЕ63729449В), 100 доларів США (LF16367364D), 100 доларів США (LD37448808C), 100 доларів США (MG03356043A), 50 доларів США (GG25803367A), 100 доларів США (LB09572547R), 50 доларів США (MF05219467A), 100 доларів США (LB09572560R), 100 доларів США (LB59944572W), 500 грн. (ХЖ2598888), 500 грн. (ХА2034863), 500 грн. (ХЗ5598978), гумовий джгут яким скріплені вище вказані купюри які поміщені до поліетиленового пакету та опечатані;

- чоловіча спортивна кофта жовто-синього кольору «BERRI», яку поміщено до поліетиленового пакету та опечатано;

- гаманець чорного кольору який поміщений до поліетиленового пакету та опечатано;

- предмет схожий на пістолет з маркуванням «МР-654-К» № НОМЕР_1 та предмет схожий на пістолет з маркуванням «E2VP-1291070», які поміщено до поліетиленового пакету та опечатано;

- речовина рослинного походження в чотирьох паперових згортках, які поміщені до поліетиленового пакету та опечатані.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, власник майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість та невмотивованість, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що з ухвали слідчого судді не вбачається яке відношення, вилучене у ОСОБА_6 майно, має до подій, які розслідуються органом досудового розслідування. Вказує, що в ухвалі слідчого судді відсутні дані стосовно кількості викрадених грошових коштів з сейфу та номерів викрадених купюр. Додає, що арештовані грошові кошти він купляв в обмінних пунктах та збирав протягом двох років для придбання автомобіля.

Також апелянт звертає увагу суду на те, що предмети, схожі на пістолет, з маркуванням «МР-654-К» та з маркуванням «Е2VP» не є зброєю та не потребують дозвільних документів, а про речовину рослинного походження, в чотирьох паперових згортках, йому нічого не відомо. Вказує, що про підозру йому, як власнику майна, не повідомлено та додає, що клопотання про арешт майна розглянуто без його участі.

У підсумку власник майна вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Одночасно автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обгрунтування причин пропуску цього строку апелянт вказує, що про наявність оскаржуваної ухвали стало відомо лише 19.04.2019 за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що власник майна та його представник участі у судовому засіданні не приймали, про наявність оскаржуваної ухвали стало відомо за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень 19.04.2019, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання апелянта щодо поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав, наведених у ньому, підлягає задоволенню, оскільки цей строк пропущений з поважних причин.

Судове засідання по розгляду згаданої апеляційної скарги призначено слуханням в апеляційній інстанції на 15 годину 45 хвилин 04.07.2019, про що надіслано повідомлення прокурору 07.06.2019, проте в судове засідання прокурор не прибув, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку із чим, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність прокурора.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001379, відомості про яке 23.03.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

25.03.2019 слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 , звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на речові докази у кримінальному провадженні за №0001379 від 23.03.2019, яке ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2019 року задоволено.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя, прийшов до правильного висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Підстав сумніватися в співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у колегії суддів не виникає.

Посилання апелянта про те, що власнику майна не повідомлено про підозру, колегія суддів визнає необгрунтованими, оскільки положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України не вимагають наявності обгрунтованої підозри щодо особи на відміну від пунктів 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України, проте такої мети, яка передбачена пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 170 КПК України у клопотанні слідчого не зазначено.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Посилання власника майна на те, що предмети схожі на пістолет, не є зброєю та не потребують дозвільних документів, не є визначеною законом самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, з урахуванням мети арешту та доданих до клопотання матеріалів на його обгрунтування. З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження апелянта про те, що йому не відомо про речовину рослинного походження, яка, в свою чергу, вилучена під час проведення обшуку будинку, власником якого він є.

Твердження апелянта про те, що арештовані грошові кошти він купляв в обмінних пунктах та збирав протягом двох років для придбання автомобіля, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги та відмови у накладенні арешту, через відповідність арештованого майна вимогам ст. 98 КПК України.

Доводи апелянта про те, що вилучене під час обшуку майно, не має відношення до подій, які розслідуються у даному кримінальному провадженні, підлягають перевірці на досудовому розслідуванні, а тому є передчасними.

Твердження автора апеляційної скарги про відсутність в ухвалі слідчого судді даних стосовно кількості викрадених грошових коштів та номерів купюр, не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, проте підлягають перевірці під час досудового розслідування.

Посилання апелянта на те, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна, заслуговують на увагу, з урахуванням вимог ст. 172 КПК України, проте не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на положення ст. 173 КПК України, яка містить перелік підстав для скасування і до яких наведена підстава не належить.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно зазначене у клопотанні слідчого, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, слід визнати непереконливими.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Враховуючи встановлені обставини та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити власнику майна ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2019 року.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_8 та накладено арешт наречові докази у кримінальному провадженні за №0001379 від 23.03.2019, залишити без змін, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________________ _________________________ ________________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...