Справа № 157/1136/19
Провадження №1-кс/157/395/19
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

02 серпня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000386 від 29 липня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України,

встановив:

Слідчий СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Камінь-Каширського відділу Маневицької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 будучи засудженим вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 травня 2014 року за ч. 1 ст. 152 КК України на строк 4 роки позбавлення волі, на підставі постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2017 року умовно-достроково звільненим з Ізяславської виправної колонії Хмельницької області від відбування покарання з невідбутим строком 8 місяців 16 днів, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно вчинив новий, умисний злочин сексуального характеру.

Так, 28 липня 2019 року біля 19 години 30 хвилин ОСОБА_5 знаходячись на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, застосувавши фізичне насильство до ОСОБА_9 , а саме силоміць схопивши її на руки та занісши до господарського приміщення (сараю), де в такий спосіб подолавши опір останньої, оголивши свої та ОСОБА_9 геніталії, намагався проти її волі вступити з нею в статеві зносини природним способом, тобто пов`язані із вагінальним проникненням.

Водночас, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпіла ОСОБА_9 чинила активний опір, кричала і кликала на допомогу і такі дії потерпілої стали наслідком відсутності в ОСОБА_5 статевої ерекції та прибуття на місце події ОСОБА_10 та в подальшому ОСОБА_11 , які завадили продовженню вказаних насильницьких дій сексуального характеру.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у закінченому замаху на зґвалтування, тобто на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої, вчиненими повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України.

В подальшому 31 липня 2019 року в 11 год. 50 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України і того ж дня останньому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав та зазначив, що дії сексуального характеру відносно ОСОБА_9 він вчиняв за її добровільною згодою.

Слідчий зазначає, що вина ОСОБА_5 у скоєному злочині повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, згідно з яким ОСОБА_9 заявляє про замах на її зґвалтування; протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення, згідно з яким ОСОБА_10 заявляє про умисне нанесення йому тілесних ушкоджень; показаннями допитаної як потерпілої ОСОБА_9 , яка підтвердила факт замаху на її зґвалтування ОСОБА_5 ; показаннями допитаної як свідка ОСОБА_11 , яка підтверджує перебування ОСОБА_5 та потерпілої у господарському приміщенну за вищезазначених обставин; показаннями допитаного як свідка ОСОБА_10 , який підтверджує факт замаху на зґвалтування ОСОБА_9 ОСОБА_5 ; показаннями допитаних як свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; характеризуючими даними щодо ОСОБА_5 , які підтверджують його неодноразове притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.

Беручи до уваги викладене вище, зокрема те, що ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 26 травня 2011 року за ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України на строк 3 роки позбавлення волі та будучи звільненим від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік згідно зі ст. 75 КК України, а також будучи засудженим вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 травня 2014 року за ч. 1 ст. 152 КК України на строк 4 роки позбавлення волі, на підставі постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2017 року умовно-достроково звільненим з Ізяславської виправної колонії Хмельницької області від відбування покарання з невідбутим строком 8 місяців 16 днів, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно вчинив новий умисний тяжкий злочин сексуального характеру за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, існує ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень, переховування від органів слідства і суду з метою ухилення від покарання, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також ризик того, що він може впливати на свідків та потерпілу ОСОБА_9 , які сприяли викриттю його злочинної діяльності.

Підозрюваний ОСОБА_5 розлучений, проживає з матір`ю, непрацевлаштований, не має постійного джерела доходу. Дане свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків за місцем проживання останнього. При цьому ОСОБА_5 неодноразово притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності за протиправні дії, як правило, будучи у стані алкогольного сп`яніння, а тому, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілу, свідків й надалі скоювати злочини, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватися від органів слідства та суду з метою ухилення від покарання. Окрім цього, ОСОБА_5 вину у скоєному злочині не визнав, має тісні зв`язки та активно спілкується з особами, які зловживають спиртними напоями, та раніше судимими особами як на території Камінь-Каширського району так і за його межами.

Наведені обставини свідчить про неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

У зв`язку з наведеним просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Вивчивши зміст клопотання, дослідивши наданні матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення слідчого, який просить клопотання задовольнити, заслухавши думку прокурора, який клопотання підтримав та пояснив, що обставини вчинення злочину та характеристика особи, свідчать про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного, пояснення підозрюваного, який винуватість у вчиненні злочину не визнав та просить обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, пояснення захисника, приходжу до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до положень статей 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Аналіз матеріалів клопотання свідчить про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України, яке відноситься до умисних тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Обставинами, що підтверджують підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані по справі докази, зокрема, витяг з ЄРДР, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується з яких встановлено, що 28 липня 2019 року біля 19 години 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, застосувавши фізичне насильство до ОСОБА_9 , подолавши опір останньої, намагався проти її волі вступити з нею в статеві зносини природним способом, однак, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, підозрюваний не закінчив злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки внаслідок активного опору потерпілої ОСОБА_9 на місце події прибули ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які завадили продовженню вказаних вище насильницьких дій сексуального характеру, після чого підозрюваний зник з місця події. Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 під час допиту підтвердили перебування потерпілої разом із підозрюваним у господарському приміщенні за вказаних вище обставин та підтверджують факт замаху на зґвалтування ОСОБА_9 ОСОБА_5 .

Таким чином, у матеріалах кримінального провадження міститься достатньо доказів, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, що в свою чергу є підставою застосування щодо нього запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, немає, оскільки ОСОБА_5 , як було встановлено в судовому засіданні, ніде не працює, не навчається, не має постійного джерела доходу, розлучений, проживає окремо від сім`ї, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання. Крім того, ОСОБА_5 у минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів, в тому числі й за вчинення зґвалтування, в зв`язку з чим відбував реальне покарання та знову підозрюється у вчиненні аналогічного злочину.

А тому, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, особу ОСОБА_5 , його підвищену суспільну небезпечність, є достатні підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він на шлях виправлення не став і є ризики вчинення ним нових правопорушень.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом із тим, частина 4 статті 183 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, враховуючи категорію скоєного злочину, обставини його вчинення, слідчий суддя вважає безпідставним визначати підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави.

Керуючись статтями 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , в кримінальному провадженні № 0000386, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів з 11 год. 50 хв. 31 липня 2019 року до 28 вересня 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення, підозрюваним в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1