Справа № 473/2953/19
Номер провадження 1-кс/473/1015/2019

УХВАЛА
Іменем України

"25" липня 2019 р. м. Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області - ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна за кримінальним провадженням №0002369, внесеним до ЄРДР 09.12.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2019 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.12.2018 року, на карабін «MOSSBERG» CAL 5/56 mm NATO MMR 24625 A з 8 набоями разом та закріпленими на ньому предметами: глушник з маркуванням «SUPOresor SHELEST cal 223»; пристрій з написом «PULSAR» та приціл «PULSAR APEX LRF», модель XD7576478, які є його власністю.
В обґрунтування клопотання заявником було зазначено, що 08.02.2019 року строки досудового розслідування кримінального провадження №0002369 сплинули, тому подальше розслідування є незаконним. Крім того, відсутні перспективи використання вказаного майна, як речового доказу через відсутність достатніх доказів вини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , і ОСОБА_7 у вчиненні злочину, підозру нікому не оголошено. Також зазначає, що за час досудового розслідування слідчим суддею постановлено дві ухвали про проведення експертизи вилученого карабіну та набоїв за експертною спеціальністю 3.1 (балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї), що вказує на відсутність необхідності у подальшому застосуванні до цього майна заходу забезпечення в кримінальному провадженні.
В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав, до того ж зазначив, що майно на яке накладено арешт належить йому, воно потребує систематичного, спеціального догляду, відсутність якого впливає на його якості.
Слідчий ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, пояснив, що необхідність арешту не відпала, так як на сьогоднішній день досудове слідство триває, кримінальне провадження знаходиться на стадії погодження з процесуальним керівником повідомлення про підозру.
Вознесенська місцева прокуратура Миколаївської області належним чином попереджена про розгляд клопотання, але процесуальний керівник в судове засідання не з`явився, однак суд вважає за можливе розглядати звернення ОСОБА_3 в порядку ч 2 ст. 174 КПК України.
Вислухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що Вознесенським ВП ГУНП в Миколаївської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002369, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.248, ч.1 ст.263 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 08.12.2018 року приблизно о 22:45 годині за с. Малосолоне Вознесенського району на межі Григорівської сільської ради та державного замовника «Рацинська дача» на території ТОВ «Мисливців та рибалок Вознесенська», ОСОБА_8 виявлено факт незаконного полювання та затримано на місці громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , неподалік від місця затримання було виявлено тушу тварини дикого кабана. Після чого ОСОБА_8 викликав працівників поліції.
08.12.2018 року в ході огляду місця події, а саме на ділянці місцевості, розташованій на межі Григорівської сільської ради та державного заказника «Рацинська дача» за с. Малосолоне Вознесенського району виявлено автомобіль марки «ВАЗ 2121», номер шасі НОМЕР_1 з державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , у автомобільному боксі, прикріпленому до даху вказаного автомобіля, виявлено та вилучено чохол з металевим предметом зовні схожим на мисливську нарізну зброю «MOSSBERG» CAL 5/56 mm NATO MMR НОМЕР_3 на якому закріплені: пристрій зовні схожий на приціл; предмет зовні схожий на глушник з маркуванням «SUPOresor SHELEST cal 223»; пристрій з написом «PULSAR» та пристрій з написом «PULSARAPEX LRF», модель XD7576478, який упаковано та опечатано до полімерного пакунку зеленого кольору; набої в кількості 8 шт. з маркуванням «GGG 223 Rem», які упаковано та опечатано до полімерного пакунку № 4418479 (Протокол огляду місця події від 08.12.2018 року).
Згідно довідки старшого інспектора Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 від 10.12.2018 року №24532/59-2018, відповідно до бази даних ГУНП в Миколаївській області, ІПП АРМОР «Зареєстрована зброя», мисливська нарізна зброя «MOSSBERG» CAL 5/56 mm NATO № MMR 24625 A зареєстрована за ОСОБА_3 , місце проживання- АДРЕСА_1 , дозвіл на зброю № НОМЕР_4 , дійсний до 22.01.2020 року, виданий ГУНП в Миколаївській області.
Постановою слідчого СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області від 09.12.2018 року зазначені предмети визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.
Згідно ухвали слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду від 14.12.2018 року по кримінальному провадженню №0002369 застосований такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт на карабін «MOSSBERG» CAL 5/56 mm NATO MMR 24625 A з 8 набоями разом та закріпленими на ньому предметами: глушник з маркуванням «SUPOresor SHELEST cal 223»; пристрій з написом «PULSAR» та приціл «PULSAR APEX LRF», модель XD7576478, які належать ОСОБА_3 .
Вищезазначене майно передано на відповідальне зберігання слідчому Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_4 для зберігання.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник чи законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Згідно ч. 2 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Приймаючи рішення при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ст. 132, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170, 174 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України і визнано речовими доказами у зв`язку з тим, що вони є можливим знаряддям вчинення злочину та зберегли на собі його сліди.
Наведене свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а застосування заходів кримінального провадження у вигляді арешту щодо вище переліченого майна обумовлюється необхідністю збереження його як речового доказу у кримінальному провадженні. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення або скасування арешту на майно.
З огляду на викладене, вважаю, що клопотання ОСОБА_3 , власника майна на яке накладено арешт не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 303-304, 307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про скасування арешту майна за кримінальним провадженням №0002369, внесеним до ЄРДР 09.12.2018 року за правовою кваліфікацією ч 1 ст. 248, ч 1 ст. 256 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд відповідно до положень ст. 310 ЦПК України.
Повний текст ухвали виготовлений і проголошений о 08 год. 00 хв. 29 липня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1