Справа № 199/8970/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2019 року місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпропетровська клопотання слідчої СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженню №0001833 від 03.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04.11.2019 до слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшло клопотання слідчої СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна у межах кримінального провадження №0001833 від 03.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що «02.11.2019 надійшло повідомлення, що за адресою: м.Дніпро, вул.М.Лисиченко, біля будинку №17, співробітники УПП затримали автомобіль марки "Шкода Октавія", № НОМЕР_1 , сірого кольору, та є ознаки підробки «технічного паспорту» автомобіля (ЖЕО №35889).
03.11.2019 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001833, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
В ході досудового розслідування проведено огляд автомобіля "Шкода Октавія" № НОМЕР_1 , сірого кольору, під час якого було вилучено: вказаний автомобіль; свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_2 ; ключі від нього.
Вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та залишений на території Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Новоселівська, 15.
Підставою для арешту згідно зі ст. 170 КПК України,а саме, свідоцтва про реєстрацію т/з НОМЕР_2 транспортного засобу «Шкода Октавія» є те, що воно є майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Метою арешту відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу є збереження вказаного свідоцтва про реєстрацію т/з НОМЕР_2 транспортного засобу «Шкода Октавія», як речового доказу та його подальше експертне дослідження з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_2 транспортного засобу м «Шкода Октавія» є доказом злочину та існує ризик його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження або використання автомобіля».
У клопотанні слідча ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 просять накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане на автомобіль "Шкода Октавія" № НОМЕР_1 , 2006 року та з метою забезпечення арешту майна розглянути клопотання на підставі ч.2 ст.172 КПК України без повідомлення власника майна ОСОБА_5 та фактичного володільця майна ОСОБА_6 .

Згідно з частиною другою статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Але, слідчим суддею було здійснено виклик у судове засідання для розгляду клопотання про арешт майна власника майна ОСОБА_5 та фактичного володільця майна ОСОБА_6 , шляхом направлення смс - повідомлення та повістки про виклик до суду.

Власники майна були належним чином повідомлені, до суду не прибули, тому судовий розгляд клопотання про арешт майна здійснено за їх відсутністю.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 просили задовольнити клопотання.

Вивчивши подане клопотання та додатки до нього, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту майно, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчої з наступних підстав.

У статті 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт у порядку статей 170174 КПК України.

Відповідно до положень частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Частина 2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно клопотання встановлено, що 02.11.2019 надійшло повідомлення, що за адресою: м.Дніпро, вул.М.Лисиченко, біля будинку №17, співробітники УПП затримали автомобіль "Шкода Октавія" № НОМЕР_1 , сірого кольору, та є ознаки підробки технічного паспорту автомобіля (ЖЕО №35889).

03.11.2019 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001833, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

В ході досудового розслідування проведено огляд автомобіля "Шкода Октавія" № НОМЕР_1 , сірого кольору, під час якого вилучено вказаний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_2 та ключі від нього.

Постановою слідчої СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 03.11.2019 свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_2 визнано речовим доказом.

Щодо визначення терміну «майно», слідчий суддя враховує, що Постановою Пленуму ВСУ N 5 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво» зазначено, що майно це гроші, цінності та інші речі, право на нього (документи, які надають право отримати майно, користуватися ним або вимагати виконання зобов`язань тощо), будь-які дії майнового характеру (передача майнових вигод, відмова від них, відмова від прав на майно, безоплатне надання послуг, санаторних чи туристичних путівок, проведення будівельних або ремонтних робіт тощо).

«Майном» у Господарському кодексі України визнається як сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів.

«Майно» у Цивільному кодексі України як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна враховує наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а також, що об`єкт, зазначений в клопотанні, відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 167 КПК України, має значення для досудового розслідування, є об`єктом вчинення злочину у кримінальному провадженні та може бути доказом у кримінальному провадженні.

Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним з завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.

Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує, що згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у разі, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті (частина третя статті 170 КПК України).

З огляду на положення частини другої статті 167 та частини першої, другої статті 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідчий суддя враховує, що предмети, матеріальні об`єкти, які, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого та прокурора про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Зокрема, арешт зазначеного майна є необхідним та достатнім для запобігання можливості його подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Майно, на яке прокурор просив накласти арешт, є доказом злочину у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане майно є доказом розслідуваного злочину, необхідність проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є законним та обґрунтованим .
Також, слідчий суддя вважає, що, враховуючи посилання прокурора у клопотанні про арешт майна, яке є предметом кримінального правопорушення і відповідає критеріям, передбаченим частиною другою статті 167 КПК України, накладення на нього арешту з метою забезпечення кримінального провадження при відсутності в матеріалах справи повідомлення про підозру відповідає вимогам закону.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, щодо яких здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, не позбавлені права звернутися до суду, в порядку статті 174 КПК України, із клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково.

Так, статтею 174 КПК України встановлений порядок скасування арешту майна підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником або володільцем майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Зазначені учасники кримінального провадження мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в сенсі ст. 28 КПК не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, третя особа наділена правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК, питання про скасування накладеного арешту.
Керуючись ст.ст.131,132,170-173,369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчої СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про накладання арешту на майно по кримінальному провадженню №0001833 від 03.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане на автомобіль марки "Шкода Октавія" № НОМЕР_1 , 2006 року.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, копію ухвали надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення, а саме, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Власник арештованого майна, відповідно до вимог статті 174 КПК України в подальшому може порушувати перед судом питання про скасування арешту майна, повідомивши певні обставини для цього, у тому числі і ті, які не були відомі суду при прийнятті рішення про арешт майна.

Слідчий суддя: ОСОБА_1