Справа №591/541/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/883/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про заміну покарання відповідно до частини 5 статті 53, частини 3 статті 57, частини 1 статті 58, частини 1 статті 62 Кримінального кодексу України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2019 року про відмову у задоволенні подання про зміну штрафу іншим видом покарання або розстрочку суми штрафу засудженому вироком Зарічного районного суду м. Суми від 16 квітня 2019 року ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИЛА:

19 червня 2019 року старший інспектор Зарічного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_9 звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з поданням, в порядку ст. 26 КВК України, в якому просила розглянути питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі стосовно засудженого ОСОБА_8 відповідно до закону.

Ухвалою Зарічного районного м. Суми від 03.09.2019 року відмовлено у задоволенні подання старшого інспектора Зарічного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» про вирішення питання в порядку ст. 53 КК України відносно засудженого вироком Зарічного районного суду м. Суми від 16.04.2019 ОСОБА_8 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, прокурор Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність судового рішення, у зв`язку з неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просила ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, в іншому складі суду.

На переконання прокурора, суд першої інстанції належним чином не дослідив, не проаналізував та не надав оцінку відомостям щодо наявності факту несплати засудженим штрафу, відсутність місця роботи, а також відсутність обставин, які б унеможливлювали заміну призначеного штрафу на покарання у виді громадських робіт, визначених у ст. 56 КК України. Також судом не наведено мотивів, з яких не взято до уваги доводи прокурора про можливість заміни засудженому штрафу на громадські роботи.

Зазначає, що питання про вжиття органом пробації всіх передбачених законом заходів спрямованих на виконання вироку не є предметом розгляду в даному провадженні.

Вказує також на те, що судом першої інстанції не були вжиті всі можливі заходи для виклику засудженого, зокрема повторний виклик або привід, в порядку ст.ст. 139, 140 КПК України.

У порядку підготовки справи до судового розгляду, апеляційним судом за місцем проживання засудженого ОСОБА_8 , за допомогою поштового зв`язку, була надіслана судова повістка про виклик, проте поштове відправлення було повернуто (а.с. 71-74). Таким чином, враховуючи те, що участь ОСОБА_8 в судовому засіданні є необов`язковою, виходячи з положень ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд за його відсутності.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просить ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, в іншому складі суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ініціатором клопотання не було обґрунтовано та доведено доказами того, чи існують підстави для розстрочки чи для заміни призначеного покарання у виді штрафу, а також стосовно здійснення органом пробації всіх заходів, спрямованих на виконання вироку.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Зокрема, у відповідності до положень ч. 3 ст. 26 КВК України, в разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

З вказаної норми слідує, що кримінально-виконавча інспекція, у разі несплати засудженим штрафу, може звернутись з поданням або про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, або про його заміну.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що як розстрочка виплати несплаченої суми штрафу, заміна несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі є окремим видом вирішення виконання вироку. І застосування будь якого виду вирішення виконання вироку повинно бути належно обґрунтованим.

Разом з тим, звертаючись з поданням до суду інспектор зовсім не конкретизував, що ж саме необхідно застосувати за наслідками розгляду даного подання - розстрочити суму несплаченого засудженим ОСОБА_8 штрафу, чи замінити його іншим видом покарання.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 53 КК України, при вирішення питання про розстрочення виплати несплаченої суми штрафу, суд має врахувати майновий стан особи. Разом з тим, у поданні старшого інспектора Зарічного РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області не вмотивовані причини, за яких вона просить розстрочити штраф ОСОБА_8 . Доказів на підтвердження того, що засуджений не має фінансової можливості сплатити штраф в сумі 850 грн. 00 коп., надано не було.

З приводу вимог подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт чи позбавлення волі, то колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до приписів ст. 57 КК України виправні роботи можуть бути призначені лише до осіб, які офіційно працевлаштовані. Також, частиною 3 ст. 56 КК України визначено перелік осіб, до яких не призначається такий вид покарання, як громадські роботи, у тому числі особам з інвалідність першої та другої групи, пенсіонерам.

Проте, до матеріалів подання не долучено доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 працює, а також відсутні обмеження для призначення йому покарання у виді громадських робіт.

За таких обставин, за відсутності доказів на обґрунтування подання, суд першої інстанції був позбавлений можливості вирішити питання про заміну штрафу іншим видом покарання, або про розстрочення його сплати.

Посилання прокурора у своїх доводах на можливість змінити штраф на громадські роботи не ґрунтуються на доказах, оскільки зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_8 має третю групу інвалідності, а в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали, за станом здоров`я, засуджений не мав протипоказань для відбування покарання у виді громадських робіт.

Колегія суддів не вбачає також підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, в зв`язку з розглядом подання за відсутності засудженого, який не був наладженим чином повідомлений про час та місце розгляду справи, виходячи з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що судом першої інстанції дана справа призначалась до розгляду на 23.07.2019, 15.08.2019 та 03.09.2019. Вживалися заходи щодо належного сповіщення ОСОБА_8 , шляхом надсилання на адресу його проживання повідомлення при виклик до суду (а.с. 7, 43).

ОСОБА_8 брав участь у судовому засіданні 23.07.2019, під час якого ним було заявлено клопотання про надання йому строку для добровільної сплати штрафу в повному обсязі в добровільному порядку. Розгляд справи було відкладено на 15.08.2019, про що було повідомлено ОСОБА_8 , що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 24) Проте, належним чином повідомлений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання прокурора про невжиття усіх можливих заходів, а саме приводу, для виклику засудженого, оскільки виходячи з положень ч. 3 ст. 140 КПК України привід може бути застосовано лише до підозрюваного, обвинуваченого та свідка. Тобто, нормами КПК України не передбаченого примусового супроводження засудженого до суду для розгляду витання в порядку виконання вироку суду.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла до висновку, що проведення судового засідання за відсутності засудженого, беручи до увагу те, що судом у задоволенні подання було відмовлено, не призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства та не є підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги прокурора не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні подання старшого інспектора Зарічного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» про вирішення питання в порядку ст. 53 КК України відносно засудженого вироком Зарічного районного суду м. Суми від 16 квітня 2019 року ОСОБА_8 , залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4