Справа 556/1690/19
Номер провадження 1-кп/556/159/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 288
17.09.2019 року. Володимирецький районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Володимирець кримінальне провадження №0000352 від 02.09.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берестівка, Володимирецького району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, освіта середня, військовозобов`язаного, працює ТОВ «Олімп» м. Сарни, Рівненської області, не судимого;

за ч.2 ст. 342 КК України,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту від 11.09.2019 року, 1 вересня 2019 року, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебуваючи у господарстві по місцю проживання, що по АДРЕСА_1 , достовірно знаючи що перед ним знаходяться працівники Володимирецького відділення поліції, які відповідним чином представилися і при цьому були одягнуті у формений одяг з відповідними знаками розпізнання, які виконували покладені на них Законом України «Про Національну поліцію» обов`язки, а саме: намагались припинити правопорушення та скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_4 , поводив себе агресивно та не виконував законні вимоги працівників поліції протягом тривалого часу, а саме: продовжував сваритися і ображати присутніх. Умисно, протиправно, з метою перешкоджання законним діям працівників поліції правою рукою відштовхнув інспектора СРПП №4 Володимирецького відділення поліції лейтенанта поліції ОСОБА_6 , заважав одягнути на себе спецзасіб «кайданки» та лівою рукою схопив за одяг та штовхнув поліцейського СРПП№1 Володимирецького відділення поліці капрала поліції ОСОБА_7 , після чого вибіг на подвір`я, сів у власний трактор та на ньому залишив господарство, втік у лісовиї масив поряд із селом Каноничі Володимирецького району.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у чиненні опору працівникам правоохоронних органів під час виконання ними службових обов`язків, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 342 КК України.

11 вересня 2019 року між начальником Володимирецького відділу Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину в інкримінованому злочині і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні та публічно принести вибачення працівникам поліції Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області в особі керівника зазначеного підрозділу або особи, що її заміняє.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме: 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості, дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому останній беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 2 ст. 342 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що прокурор, ОСОБА_4 та його захисник повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому засіданні те, що ОСОБА_4 чинив опір працівники поліції під час виконання ними службових обов`язків, а тому кваліфікує його дії за ч.2 ст.342 КК УКраїни, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Зняти арешт на трактор марки «МТЗ 80», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , накладений на підставі ухвали Володимирецького районного суду від 04.09.2019 року.

Питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 11 вересня 2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором, обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником адвокатом ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України і призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді - 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян штрафу в дохід держави, тобто 3400 ( три тисячі чотириста) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Зняти арешт на трактор марки «МТЗ 80», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , накладений на підставі ухвали Володимирецького районного суду від 04.09.2019 року.

Речові докази: трактор, марки «МТЗ 80», державний номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: