Справа № 128/2702/18
ВИРОК
Іменем України

08 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої - ОСОБА_4 , захисника- ОСОБА_5 , обвинуваченого- ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Вінниці Вінницької області кримінальне провадження, внесене 29.08.2018 в ЄРДР за № 0000866

за обвинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жабелівка Вінницького району Вінницької області , українця, громадянина України , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: в АДРЕСА_1 , холостого, не є особою з інвалідністю, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,-

УСТАНОВИВ:

29.08.2018 обвинувачений ОСОБА_6 близько 02:00 годині перебуваючи в АДРЕСА_2 , помітив на території огородженого домоволодіння- мопед марки «Honda Dio», в корпусі чорного кольору з номерним знаком рами НОМЕР_1 та у цей час, у нього раптово виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливого мотиву, таємно, через хвіртку, проник на огороджену територію приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки вивів мопед марки «Honda Dio» в корпусі чорного кольору з номерним знаком рами НОМЕР_1 з об`ємом двигуна 49,9 куб. см, вартістю згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 346 від 19.09.2018 6030 гривень , який належить потерпілій ОСОБА_4 .
Реалізувавши свій злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом у такий спосіб до кінця,обвинувачений умисно протиправно вилучив транспортний засіб у потерпілої, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст.289 КК України визнав повністю , суду показав, що дійсно він 29.08.2018 приблизно о 02.00 годині ночі, проходячи по повз будинку АДРЕСА_2 , побачив на території будинковолодіння мопед марки «Honda Dio», в корпусі чорного кольору, яким вирішив заволодіти. Для чого він , побачивши що його діями ніхто не спостерігає, через хвіртку переліз на територію будинку звідки, викотив мопед. У подальшому даний мопед сховав у посадці, та мав намір продати знайомому, але не встиг. У скоєному кається , просить не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ранком 29.08.2018 вона побачила, що з огородженої території їх будинку АДРЕСА_2 , був викрадений мопед, який вона розпоряджалася та користувалася, у зв`язку з чим вона звернулася до поліції.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що дійсно він на своє ім`я купував у травні 2008 року мопед марки «Honda Dio», чорного кольору, але гроші були спільній із його дружиною ОСОБА_4 , яка фактично користувалася цим мопедом у побуті. Мопед купували на його ім`я, оскільки при ньому в той день був паспорт.

Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої , а також свідка ОСОБА_7 в частині належності мопеда та дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого; речових доказів та процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у сховище і його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує особу винного, який має постійне місце мешкання, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває. Крім того, суд враховує і міркування потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні щодо обвинуваченого; а також -молодий вік обвинуваченого.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєні даного кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не установлено.

Враховуючи ступень тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 не представляє суспільної небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. У зв`язку з чим, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення без конфіскації майна , звільнивши від відбування призначеного покарання із випробуванням із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Отже суд вважає, що таке покарання обвинуваченому буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 заходів забезпечення кримінального провадження судом не вбачається.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Відповідно до положень, викладених в ч.ч.1,2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Потерпіла ОСОБА_4 просила суд стягнути з обвинуваченого на її користь понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 1 000 гривень за складання адвокатом клопотання, у підтвердження чого надала суду: договір про надання правничої допомоги № 81 від 23.10.2018, укладений між адвокатом ОСОБА_8 та нею (а.с.22); акт виконаних робіт по договору про надання професійної правничої допомоги адвокатом ОСОБА_8 ОСОБА_9 , в якому зазначено дату, характер правової допомоги та кількість витраченого часу (а.с.23), а також , квитанцію про оплату правничої допомоги адвокату ОСОБА_8 - гонорару в сумі 1 000 гривень (а.с.20).
Тому, з обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно до положень ч.1 ст.124 КПК України підлягає до стягнення на користь потерпілої ОСОБА_4 понесені нею витрати на правову допомогу у даному кримінальному провадження по оплаті гонорару адвокату ОСОБА_8 у розмірі 1 000 гривень.

Також, згідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають до стягнення процесуальні витрати на корить держави, за проведення по даному кримінальному провадженню товарознавчої експертизи № 346 від 19.09.2018 в сумі 572 гривні. Оскільки вищевказані процесуальні витрати підтверджені письмовими доказами та їх розмір визнаний обвинуваченим.

Долю речових доказів , слід вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме - на підставі ч.2 ст. 174 КПК України, скасувавши застосований на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.20018, з метою забезпечення збереження речового доказу, накладений арешт на мопед марки «Honda Dio» в корпусі чорного кольору з номерним знаком рами НОМЕР_1 , який належить на праві користування потерпілій ОСОБА_4 , оскільки у застосуванні цього заходу відпала потреба. Також речовий доказ: мопед марки «Honda Dio» в корпусі чорного кольору з номерним знаком рами НОМЕР_1 , який поміщений до камери зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області повернути потерпілій ОСОБА_4 за належністю.
Керуючись ст.ст.100,124,349, 373, 374 КПК України, Суд

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75, п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_6 , звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 на користь держави процесуальні витрати, за проведення товарознавчої експертизи № 346 від 19.09.2018 в сумі 572 ( п`ятсот сімдесят дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у рахунок повернення понесених процесуальних витрат на правову допомогу в розмірі 1000 ( одна тисяча ) гривень .

Скасувати застосований на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.09.2018, з метою забезпечення збереження речового доказу, накладений арешт на мопед марки «Honda Dio» в корпусі чорного кольору з номерним знаком рами НОМЕР_1 , який належить на праві користування потерпілій ОСОБА_4 .
Речовий доказу у даному кримінальному провадженні: мопед марки «Honda Dio» в корпусі чорного кольору з номерним знаком рами НОМЕР_1 , який поміщений до камери зберігання речових доказів Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області повернути потерпілій ОСОБА_4 за належністю.
Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: