Справа № 333/1277/19
Провадження № 1-кп/333/387/19
У Х В А Л А

Іменем України
25 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, клопотання прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000586 від 18 лютого 2019 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, холостого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-18 вересня 2018 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі , на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000586 від 18 лютого 2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

У провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України.

17.02.2019 року, приблизно о 19 годині 55 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в магазині «Брусничка», розташованого за адресою: вул. Космічна, 124, м. Запоріжжя, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення таємно викрав продукцію на загальну суму 411 гривень 36 копійок, яка належить ТОВ «Український рітейл», чим спричинив матеріальні збитки ТОВ «Український рітейл». Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

28.02.2019 року вказане кримінальне провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, холостого, освіта загальна середня, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.09.2018 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, направлено до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.

08.07.2019 року провадження по справі за обвинуваченням ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку з оголошенням обвинуваченого у розшук, зупинено.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Таким чином, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину) та невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі, буде переховуватись від суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.

Крім того, ОСОБА_4 стійких соціальних зв`язків не має, ніде не працює, отже не має постійного джерела доходу, тому є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може без перешкод залишити своє місце проживання та межі м. Запоріжжя (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, згідно вимогам п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 :

- може переховуватися від суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі досліджених матеріалів кримінального провадження сторона обвинувачення приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно обрати строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

1. ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення. Вчинене останнім кримінальне правопорушення відноситься згідно зі ст. 12 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

2. Зібрані слідством докази по кримінальному провадженню вказують на винність ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, що повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами які у своїй сукупності утворюють наявність обґрунтованої підозри.

3. Згідно з матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, що негативно характеризує останнього.

4. Встановлено, що ОСОБА_4 являється особою схильною до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується наявністю у останнього непогашеної судимості за вчинення кримінального правопорушення та в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, користуючись безконтрольністю останній може продовжити займатись злочинною діяльністю, забезпечуючи таким чином злочинний заробіток.

5. Усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, а також невідворотність покарання, ОСОБА_4 може безперешкодно покинути межі м. Запоріжжя, тим самим переховуючись від органів суду.

6. У зв`язку із зазначеними вище обставинами сторона обвинувачення приходить до висновку, що, вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання обвинувачений зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини за яких його було вчинено, є ризик того, що обвинувачений, буде переховуватися від органів суду;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, на теперішній час відсутні.

- відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.

У судовому засідання прокурор клопотання підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти вказаного клопотання не заперечували.

Вислухавши доводи прокурора пояснення інших учасників провадження, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

При аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, на думку суду, існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість вчинення підозрюваним іншого злочину, тому клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.
На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню: переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, та той факт, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 не підпадає під перелік кримінальних правопорушень (злочинів), визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, визначається можливість застосувати заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року становить 2007 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 40140 грн.
У разі внесення вказаної застави на обвинуваченого ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду,
- не відлучатися з місця проживання без дозволу прокурора чи суду,
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 3, 176-178, 182, 183, 184, 194, 196, 314 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000586 від 18 лютого 2019 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала діє 60 (шістдесят) днів. Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислюється з моменту його фактичного затримання.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Повний текст ухвали складено та підписано 25 листопада 2019 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1