"23" вересня 2019 р.

Справа №150/385/19
Провадження по справі №1-кп/150/42/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2019 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000058 від 06.06.2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Борівка Чернівецького району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК Украiни раніше не судимого

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

1 травня 2019 року біля 20 години ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , спільно із іншими громадянами вживав алкогольні напої. В даний час ОСОБА_6 побачив, що з правої кишені спортивної кофти ОСОБА_7 , випав належний їй мобільний телефон марки «ASSISTANT АS-503», у нього виник умисел на крадіжку чужого майна. Виконуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, таємно заволодів мобільним телефоном марки «ASSISTANT АS -503» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , належним ОСОБА_7 , вартість якого відповідно до висновку експерта №335 вiд 25.06.20 19 становить 1399,30 грн., після чого викрадене привласнив та з місця події зник, чим заподіяв матеріального збитку ОСОБА_7 на вказану суму.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав та показав, що 01.05.2019 року у вечірній час перебував на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , де разом із іншими громадянами вживав алкогольні напої. В цей час ОСОБА_6 побачив, що з кишені спортивної кофти ОСОБА_7 випав належний їй мобільний телефон, який він в подальшому і викрав. В скоєному щиро кається, обіцяє в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не прибула, подавши через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність, претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_8 не має, міру покарання обвинуваченого відносить на розсуд суду.
Оскільки обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позицій немає, то суд відповідно до ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченого, обов`язковість якого встановлено частиною 4 статті 349 КПК України.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до частини 1 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч.4 ст.41 Конституції України).

Таким чином, ОСОБА_8 своїми умисними злочинними діями незаконно заволодівши мобільним телефоном, належним ОСОБА_7 , посягнув на приватну власність, яка є непорушною.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року, №10, звернуто увагу на те, що у справах про злочини даного виду суди зобов`язані як установлювати вину підсудних та призначати їм необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання, так і вживати всіх необхідних заходів до повного відшкодування заподіяної потерпілим матеріальної та моральної шкоди.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (ч.1, 2, 3 ст.50 КК України).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного позитивно характеризуються по місцю проживання, наявність у відповідності до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; наявність відповідно до ст.67 КК України обставини, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, з досудової доповіді, наданої Чернівецьким районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» вбачається, що під час опитування обвинуваченого ОСОБА_9 було встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованих на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, наявність передбачених ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання та наявність передбачених ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, і з урахуванням особи винного, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді штрафу.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації. Не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до ухвали слідчого судді Чернівецького районного суду Вінницької області від 12.06.2019 року (Справа №150/310/19 (провадження по справі №1-кс/150/118/19)на мобільний телефон «ASSISTANT AS-503» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька с. Пилипи-Борівські Томашпільського району Вінницької області, який добровільно надав для огляду та вилучення 03.06.2019 ОСОБА_8 , накладено арешт.
З врахуванням положень статті 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність скасування арешту на майно, зокрема, мобільний телефон, належний ОСОБА_7 , накладеного згідно ухвали слідчого судді Чернівецького районного суду Вінницької області від 12.06.2019 року та вирішення відносно нього питання про долю як речового доказу у відповідності до положень статті 100 КПК України.

Відповідно до положень статті 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів являються процесуальними витратами.

Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Із врахуванням вище зазначеного, суд в силу положень ст., ст.118, 124 КПК України приходить до висновку, що процесуальні витрати по справі, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави, оскільки їх розмір та підстава підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень.
З набранням вироком законної сили з метою його виконання арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Чернівецького районного суду Вінницької області від 12.06.2019 року на мобільний телефон «ASSISTANT AS-503» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , - скасувати.

Речовий доказ:

- мобільний телефон «ASSISTANT AS-503» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, - повернути власнику ОСОБА_7 , жительці с. Пилипи-Борівські Томашпільського району Вінницької області.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта, у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в суді, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1