Справа № 461/9479/19
УХВАЛА

іменем України

05.12.2019 року Галицький районний суд м. Львова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_4 від розгляду справи №461/8965/17 (Провадження №1р/461/34/19)
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить відвести слідчого суддю ОСОБА_4 від розгляду справи за заявою ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 від 28.12.2017 року.
В обґрунтування своєї заяви покликається на те, що слідчий суддя ОСОБА_4 , на його думку, виносив неправосудні рішення із порушенням вимог ст.214 КПК України, щодо зобов`язань слідчого та прокурора внести відомості заявника до ЄРДР і почати досудове розслідування протягом 24 год.
У судове засіданні ОСОБА_3 не з`явився, однак був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи телефонограмою від 02.12.2019 року.
Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Перевіривши матеріали заяви та справи, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_3 необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, встановлених законом (ст.ст. 126, 129 Конституції України).
Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення судді і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов`язані з підготовкою, розглядом справ в судових інстанціях, перевіркою справ в апеляційному і касаційному порядку, звернення рішення до виконання, тощо) можуть оскаржуватися в чинному в даний час порядку, а не шляхом оскарження їх в інший суд першої інстанції. Таке оскарження порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішенні справ належним судом.
Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23 травня 2001 №6-рп/2001 судоустрій і судочинство визначаються виключно законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.
Пунктом 10 Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» передбачено, що відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження в справи, в якій вони ухвалені.
Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.
Відповідно до ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Відповідно до статті 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.
Судом встановлено, що у провадженні слідчого судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_4 знаходиться справа №461/8965/17 (Провадження №1р/461/34/19) за заявою ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_5 від 28.12.2017 року.
Доводи заявника, викладені у заяві про відвід, зводяться по суті до незгоди з процесуальними діями судді та його рішеннями, та не свідчать про необ`єктивність або упередженість судді.

Розглянувши доводи ОСОБА_3 про відвід слідчого судді, суд дійшов висновку, що підстави, на які покликається заявник у своїй заяві про відвід слідчого судді, не містять в собі будь-яких відомостей щодо обставин, передбачених ст.75 КПК України для його відводу. Необхідно також відзначити, що до заяви не долучено жодних доказів, які могли б свідчити про доцільність відводу слідчого судді ОСОБА_4 .

Окрім того, доводи ОСОБА_3 про те, що слідчим суддею ОСОБА_4 було винесено неправосудні рішення, є необґрунтованими та не підтвердженими жодними доказами.
Заява про відвід повинна бути мотивована, а відтак має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні.
Аналізуючи мотиви заяви про відвід, суд вважає, що такі з точки зору норм матеріального та процесуального права, не кореспондуються із змістом ст.75 КПК України, щодо обставин, які виключають участь слідчого судді у розгляді скарги, а тому у задоволенні вказаної заяви необхідно відмовити у зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.
Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_4 від розгляду справи №461/8965/17 (Провадження №1р/461/34/19) відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1