Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/117/17
Провадження № 1-кс/280/778/19
У Х В А Л А
29 травня 2019 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

встановив:

До слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області, за погодженням з прокурором Коростишівської місцевої прокуратури, який здійснює нагляд за проведенням досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, звернувся слідчий Коростишівського ВП ГУ НП у Житомирській області лейтенант ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту, обґрунтовуючи його наступним.

В провадженні слідчого відділу Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000089 від 02.02.2017р.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.02.2017р., близько 12:15 год. двоє невстановлених осіб через незамкнені двері проникли до будинку ОСОБА_4 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , після чого, зламавши замикаючий пристрій дверцят металевого сейфу, здійснили з нього відкрите викрадення трьох одиниць мисливської гладкоствольної зброї, а саме: марки ИЖ-58, 16 калібру, заводський № НОМЕР_1 , яка зареєстрована та належить ОСОБА_5 , ИЖ-18, 12 калібру, заводський номер НОМЕР_2 та ИЖ-27 12 калібру, заводський номер НОМЕР_3 , які належать та зареєстровані на ім`я ОСОБА_6 .

02.02.2017 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

У ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , в с.В.Кошарища Коростишівського району, було виявлено та вилучено дві картонні коробки з написом «Спортивно-охотничьи», в яких знаходяться набої в кількості 83 шт. та які в подальшому запаковано до спец-пакету № INZ 1027521, скляну ємність, в якій знаходиться речовина, ззовні схожа на порох, а також аркуш паперу з написом «Сокол», та іншими записами, які було обгорнуто в картон та запаковано до спец-пакету № 7111722; сухе листя зеленого кольору, ззовні схоже до рослин коноплі, яке в подальшому поміщено до спец-пакету № 7111721; патрони калібру 7,62 у кількості 12 шт., які в подальшому поміщено до спец-пакету № 4477732.

В ході проведення досудового розслідування вказані речі визнані речовими доказами. На даний час у слідства виникла необхідність у накладені арешту на них.

Слідчий в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Інші учасники в судове засідання для розгляду клопотання не зявилися.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається , у тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, обґрунтовуючи своє клопотання, слідчий поліції в розумінні вимог ст.132 КПК України, надав достатні і належні докази того, що вказані речі можуть бути об`єктом кримінально-протиправних дій, тобто існують підстави для арешту зазначених речей з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вважає слідчий суддя, матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування, а саме: накладання арешту на вищевказане майно, виправдовують таке втручання у права та інтереси й власника майна, маючи на меті запобіганню відчуженню, знищенню чи пошкодженню майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні було доведено необхідність накладення арешту як з метою збереження речових доказів, так і для з`ясування обставин, що мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, КПК України,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на дві картонні коробки з написом «Спортивно-охотничьи», в яких знаходяться набої в кількості 83 шт., скляну ємність, в якій знаходиться речовина, ззовні схожа на порох, аркуш паперу з написом «Сокол», та іншими записами, сухе листя зеленого кольору, ззовні схоже до рослин коноплі, патрони калібру 7,62 у кількості 12 шт. які було вилучено за місцем проживання ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1