Дата документу 06.06.2019 Справа № 319/821/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/632/19
Єдиний унікальний № 319/821/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.309, ч.1 ст.186, Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
ч.2 ст.15 ст.186, ч.2 ст.186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 ,на вирок Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Більмак Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.186, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання:

- за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 22 вересня 2018 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 00 копійок.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, ОСОБА_7 на початку вересня 2017 року, знаходячись на околиці смт. Більмак Запорізької області в лісосмузі знайшов п`ять дикоростучих рослин роду конопель та маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети їх збуту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, незаконно придбав зірвав зазначені рослини конопель. Після цього ОСОБА_7 вказані рослини роду конопель переніс до території свого домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав їх на дах господарської будівлі з метою їх висушування, тобто привів у форму готову до вживання, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб та склав у полімерний пакет, який поклав з права від входу на підлозі в приміщенні коридору будинку за вказаною адресою біля столу, тим самим незаконно зберігав наркотичні засоби без мети збуту.
Так, 04.04.2018 року в період часу з 18:20 до 19:39 працівниками Більмацького ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області під час проведення огляду місця події за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено з права від входу на підлозі у приміщенні коридору полімерний пакет жовтого кольору в якому знаходились сухі частини рослин (стебла з листям та верхівками), які є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 51,85 г.

Крім того, ОСОБА_7 08.04.2018 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння зайшов до магазину ФОП « ОСОБА_9 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 з метою обміняти пачку чаю «Batik» на алкогольні напої, однак отримавши відмову від продавця ОСОБА_10 , знаходячись в торгівельному залі вказаного магазину, а саме поряд з холодильником, помітив у середині на полиці пляшку пива «Броварня №1 Полтавщини» об`ємом 2 літри, після чого у останнього раптово виник умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння відкрив дверцята холодильнику та шляхом вільного доступу взяв рукою з полиці вказаного холодильника пляшку пива «Броварня №1 Полтавщини» об`ємом 2 літри вартістю 33 грн. 25 коп. та, незважаючи на зауваження продавця ОСОБА_10 повернути пляшку на місце, направився до виходу і вийшов з магазину, тим самим довів свій злочинний умисел до кінця та розпорядився викраденим майном.
В подальшому ОСОБА_7 був зупинений біля будинку №63 по вул. Шевченка у смт. Більмак Запорізької області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Приблизно об 11:05 10 вересня 2018 року прийшов до території домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_3 , та знаходячись на вказаній території домоволодіння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до металевого відра, яке знаходиться біля будівлі літньої кухні, з якого дістав електротен потужністю 3 кВт з прикріпленим кабелем 2х1,5 мм довжиною 1,5 м та електровилкою, і тримаючи його в руках, направився до виходу з території домоволодіння, але в цей час був помічений власником електротену ОСОБА_7 , а також ОСОБА_14 , які розуміючи протиправний характер дій ОСОБА_7 вимагали зупинитись та залишити електротен. Проте ОСОБА_7 ігноруючи вимоги вказаних осіб, продовжуючи відкрито утримувати при собі викрадений електротен з кабелем 2х1,5 мм довжиною 1,5 м та електровилкою, намагався зникнути з місця злочину, але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця по незалежним від його волі причинам, так як був затриманий ОСОБА_13 на території її подвір`я за вказаною адресою.

22.09.2018 біля 08:45 ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з метою позичити у борг грошові кошти, прийшов до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_15 , де через відчинені двері увійшов у вказаний будинок. В подальшому ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_15 , яка відпочивала у спальній кімнаті, та попросив у неї 10 грн. на що отримав відмову. Після цього ОСОБА_7 розвернувся та, направляючись в бік виходу із будинку, побачив у кухні на підлозі біля печі, яка знаходиться зліва у дальньому куті кімнати, закриту полімерною кришкою зеленого кольору скляну банку об`ємом три літри повністю наповнену соняшниковим медом. У ОСОБА_7 раптово виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, та в подальшому діючи з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння підійшов до банки з медом, взяв її в руки та не зважаючи на зауваження ОСОБА_15 поставити банку з медом на місце, вийшов із території подвір`я, тим самим довів свій злочинний умисел до кінця та розпорядився викраденим майном.
Протиправними діями ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_15 спричинено матеріальну шкоду на суму 294 грн..

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи висновки суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеність його вини та правильність кваліфікації його дій, оскаржує вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Апелянт вважає, що призначаючи покарання місцевий суд неналежним чином не врахував тяжкість вчинених злочинів, незначну вартість викраденого майна, яке він намагався викрасти, стан його здоров`я, визнання вини і щире каяття.

Просить вирок місцевого суду змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання яке є співрозмірним його діянням та особі обвинуваченого.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та вважала вирок законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок місцевого суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Положенням ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, зазначеного у вироку, засновані на доказах, досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими та учасниками провадження не оспорюються.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинений злочин, суд, у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України, призначив його, враховуючи враховує кількість, характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який характеризується посередньо, має постійне місце проживання, не працює, не одружений, на утриманні дітей не має, що свідчить про відсутність тісних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте судимості погашені, на обліку у лікаря психіатра не перебуває. Перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом Г 12.2. Перебував на стаціонарному лікуванні у КУ «Запорізький обласний центр з профілактики та боротьби зі СНІДом». Відсутність тяжких наслідків від злочинів, викрадене майно повернуте потерпілим.

Також при призначенні покарання судом враховано наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення злочинів пов`язаних з відкритим викраденням майна в стані алкогольного сп`яніння. До обставин, що пом`якшують покарання судом віднесено щире каяття ОСОБА_7 , активне сприяння ним розкриттю злочинів та вчинення злочинів внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних обставин пов`язаних зі смертю членів сім`ї.

Таким чином, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції враховано та належним чином оцінено всі обставини, на які посилається обвинувачений у своїй апеляційній скарзі.

При вирішенні питання про необхідність та достатність призначеного судом першої інстанції покарання обвинуваченому, колегія суддів враховує також і досудову доповідь органу пробації щодо ОСОБА_7 , за висновком якої з урахуванням особистості обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, спосіб життя, виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства не можливе.

Призначене судом першої інстанції покарання, з яким згодна колегія суддів, відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Підстав для призначення покарання із застосуванням ст.69 КК України не вбачається.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли бути підставою для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Куйбишевського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2018 року, стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4