Справа № 461/4655/19
Провадження № 1-кс/461/5553/19
У Х В А Л А

про тимчасовий доступ до речей і документів

25.06.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, -

в с т а н о в и в :

слідчий відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000092 від 04.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, погодженим прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів за період з 01.01.2018 по теперішній час, які знаходяться у володінні ДП МОУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: договорів укладених між ДП МОУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та додатків до них, декларацій з податку на додану вартість, чеків та накладних що засвідчують оплату згідно умов договорів укладених між ДП МОУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також іншої документації пов`язаної із вказаними договорами, з можливістю їх вилучення.

Подане клопотання мотивує тим, що зазначена вище інформація перебуває у володінні ДП МОУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та сама по собі і в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні має суттєве значення для встановлення винуватців вчиненого кримінального правопорушення, а отримати дані відомості іншим способом неможливо, у зв`язку із якими подається клопотання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки; однак, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Представник особи, у володінні якої знаходяться речі і документи про дату та час судового засідання повідомлений не був відповідно до вимог ч. 2 ст. 163 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, приходжу до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 04.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що службові особи ДП МОУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », шляхом зловживання своїм службовим становищем заволоділи державними коштами в сумі 132 816 гривень.

Автор клопотання зазначає, що в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні для проведення повного та всебічного досудового розслідування та встановлення істини у даному кримінальному провадженні виникла необхідність отримати доступ до документів, які знаходяться у володінні ДП МОУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та містять інформацію про укладені договори з ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в період з 01.01.2018 по теперішній час, оплату згідно вказаних договорів у вигляді чеків та накладних.

Також вказує, що отримати вказану інформацію від ДП МОУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » іншим шляхом, окрім як за ухвалою суду «про надання тимчасового доступу до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю», передбаченою ст. 160 КПК України, неможливо.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

В порушення зазначеної норми слідчий у своєму клопотанні не довів наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи.

Окрім того, слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За змістом положень ч.1 ст.86, ч.2 та ч.3 ст.93 КПК України, застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч.7 ст.163 КПК) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; а також, якщо речі та документи, згідно зі ст.162 КПК України, містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.

Клопотання слідчого ґрунтуються на необхідності доступу та вилучення документів, які можуть бути речовими доказами. Проте поза увагою слідчого, прокурора залишається та обставина, що збирання доказів, в тому числі і речових, відбувається через інститут слідчих дій, зокрема витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій. Неправильне розуміння органами досудового розслідування кримінального процесуального закону фактично зумовлює підміну слідчих дій заходом забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що вказані у клопотанні обставини викладені у формі припущень та не підтвердженні жодним чином. Клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів обґрунтовано лише формально, відтак, за наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.159-166 КПК України, слідчий суддя ,-

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий доступ відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .