Шаргородський районний суд
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2019 року

м. Шаргород

Справа №152/886/19
провадження 1-кп/152/88/19

Шаргородський районний суд Вінницької області
в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000029 від 25.01.2019 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 24 січня 2019 року під час розпиття алкогольних напоїв вирішив придбати наркотичну речовину канабіс, з метою вживання шляхом куріння. Цього ж дня, приблизно о 15 годині, перебуваючи в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області та маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, діючи умисно, всупереч Законам України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" та "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними" незаконно придбав у невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_5 паперовий згорток, наповнений особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений канабісом, який в подальшому незаконно зберігав при собі без мети збуту.

Вилучена працівниками поліції у ОСОБА_3 речовина рослинного походження, згідно висновку судово-хімічної експертизи № 127 від 31.01.2019 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою у перерахунку на висушену речовину 15,30 г.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, згідно з приписами ч.6 ст. 22 КК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати. Запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Суду показав, що 24 січня 2019 року під час розпиття алкогольних напоїв вирішив придбати наркотичну речовину канабіс, з метою вживання шляхом куріння. Цього ж дня, приблизно о 15 годині, перебуваючи в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області та маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту він незаконно придбав у невідомої йому особи на ім`я ОСОБА_5 паперовий згорток, наповнений канабісом, який в подальшому зберігав при собі без мети збуту, а 25.01.2019 видав працівникам поліції.

Виконуючи вимоги ст.349 КПК України, суд з`ясував думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 також вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, про що подав письмову заяву (а.п.40).

При цьому, суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суда немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 , що при таких обставинах він позбавляється права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , та переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які викладені в обвинувальному акті і ніким не оспорюються та про можливість проведення судового розгляду за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

При прийнятті такого рішення суд враховує положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

При цьому, суд також застосовує практику ЄСПЛ в означеному питанні, зокрема рішення в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006, у п.113 якого зазначено, що "основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення. Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі "Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства").

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в тому, що він 24 січня 2019 року під час розпиття алкогольних напоїв вирішив придбати наркотичну речовину канабіс, з метою вживання шляхом куріння. Цього ж дня, приблизно о 15 годині, перебуваючи в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області та маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, діючи умисно, всупереч Законам України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" та "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними" незаконно придбав у невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_5 паперовий згорток, наповнений особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений канабісом, який в подальшому незаконно зберігав при собі без мети збуту, в 25.01.2019 видав працівникам поліції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягають у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість його доведена і він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 309 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини їх вчинення, особу винуватого, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, позитивно характеризується за місцем проживання. Ці обставини суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП "Шаргородська ЦРЛ" ОСОБА_3 не перебуває (а.п.42,43).

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 Шаргородського РС з питань пробації філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області від 02.09.2019 вбачається, що ОСОБА_3 проживає в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області разом із співмешканкою ОСОБА_6 , разом виховують дитину, має повну загальну середню освіту, постійного місця роботи не має, займається тимчасовими заробітками м. Києві. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без позбавлення волі на певний строк. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально - виховних заходів, які необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, в тому числі сприяння у працевлаштуванні, направлення для отримання соціальних послуг від відповідних служб (а.п. 32 - 36).

З урахуванням обставин кримінального провадження, даних про особу ОСОБА_3 , який активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро покаявся у скоєному, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, та досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до частини 3 статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що зазначені і проаналізовані обставини є підставами для визначення основного покарання у виді штрафу.

На переконання суду, призначення саме такого покарання забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим у ст.2 КПК України.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 статей 69, 69-1 КК України.

Речовий доказ по даному кримінальному провадженні - 15,30 г. речовини рослинного походження канабісу, яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП підлягає знищенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

За правилами ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 1144 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не обирався. Відсутні підстави для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст. 368, ч.1 ст. 369, ст.ст. 373 - 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні.

Речові докази: 15,30 г. речовини рослинного походження канабісу - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1