Справа № 206/4380/17
Провадження № 1-кп/206/62/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2019року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника
малолітніх потерпілих ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000789, внесеного до ЄРДР 15.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000789, внесеного до ЄРДР 15.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
В судовому засіданні прокурор зазначив, що ще не допитаний свідок ОСОБА_7 , місце знаходження якого поки не встановлено, в зв`язку із чим просив повторно відкласти засідання для повторного виклику свідка.
В зв`язку з чим суд поставив на обговорення питання щодо встановлення прокурору строку для подачі доказів обвинувачення
Захисник-адвокат ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений, поклались у вказаному питанні на розсуд суду.
Представник потерпілих ОСОБА_6 вважала за необхідне встановити прокурору строк для подачі доказів.
Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так з 23.07.2018 з Апеляційного суду Дніпропетровської області до Самарського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000789, внесеного до ЄРДР 15.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, ухвалою від 23.07.2018 року судом було призначено підготовче судове засідання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України, та 11.09.2018 року обвинувальний акт призначено до розгляду та з того часу в судових засіданнях було допитано шість свідків, при цьому до обвинувального акту державним обвинуваченням не долучено переліку свідків з повними анкетними даними та контактними телефонами, а тому суд позбавлений можливості викликати належним чином свідків в судові засідання та станом на 31.07.2019 року явку свідка ОСОБА_7 прокурор так і не забезпечив, враховуючи те, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається в даному випадку на прокурора, проте стороною обвинувачення не вжито заходів для розгляду кримінального провадження відповідно до положень про розумність строків.
А тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 114 КПК України, суд вважає за доцільне для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку встановити строк для подачі до суду доказів у інкримінованих кримінальних правопорушеннях.
Для визначення розумності строків кримінального провадження важливе значення має не тільки судове провадження у суді першої інстанції, а й провадження в апеляційній та касаційній інстанціях. У п.97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010р. у справі «Вітрук проти України» зазначено, що «в кримінальних справах «розумний строк», передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було «пред`явлено обвинувачення», тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце «суттєве погіршення становища [підозрюваного]», чи ні. Щодо закінчення «відповідного строку», то в кримінальних справах період, передбачений п.1 ст.6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п.70 рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» (Merit v. Ukraine))».
Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.
У п.116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009р. у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13.07.1983р. у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п.1 ст.6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06.09.2005р. у справі «Павлюлінець проти України»).
Вимоги про дотримання розумних строків провадження законодавчо закріплені у ст.28 КПК та відповідають існуючій практиці ЄСПЛ та нормам Конвенції стосовно дотримання прав людини у цій сфері. Зокрема, відповідно до ч.4 ст.28 КПК кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Підвищені вимоги до судового розгляду кримінальних справ у порядку КПК 1960р. ґрунтуються на існуючій практиці ЄСПЛ та мають враховуватися судами з огляду на положення ст.17 Закону України від 23.02.2006р. № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Тому, враховуючи той факт, що справа в провадженні суду знаходиться понад понад рік, а дослідження доказів триває з порушенням вимог розумності строку, суд встановлює для державного обвинувачення строк подачі доказів до 28.09.2019 року.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 114, 372 Кримінального процесуального кодексу України,-

П О С Т А Н О В И В :

Встановити строк для подачі до суду доказів стороною державного обвинувачення по кримінальному провадженню № 0000789, внесеного до ЄРДР 15.06.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України у строк до 28 вересня 2019 року.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1