Справа№ 216/4700/17
Провадження№1-кп/216/274/18
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

18.12.2018 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження № 0001362 відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,

учасники кримінального провадження:

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001362 від 02.08.2017 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на теперішній час ризики передбачені ст. 177 КПК України не відпали та продовжують існувати, на підставі цього вважає що більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам зазначеним вище, тому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на теперішній час не встановлено.
Захисник ОСОБА_8 заперечує проти клопотання просить суд обрати обвинуваченим інший більш м`який запобіжний захід, врахувати, що в ОСОБА_4 на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, що підтверджується довідкою квартального комітету, а в ОСОБА_5 наявне важке захворювання епілепсія, на підтвердження чого суду було надано медичні довідки в 2017 році, та станом на теперішній час стан здоров`я не покращився, вина обвинувачених не доказана.

Захисник ОСОБА_7 подала письмове клопотання про заміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, вказує, що ризики на які посилається прокурор не доведені, ОСОБА_3 раніше не судимий, має постійне місце мешкання, утримується під вартою з 05.08.2017 року.

Обвинувачені, кожен окремо, підтримують думку своїх захисників.

Представник потерпілого ОСОБА_9 підтримує думку прокурора.

Судом встановлено, що ухвалою Центрально - Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.10.2018 року обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 22.12.2018 року включно.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягає продовженню, беручи до уваги конкретні обставини справи та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинувачених та характер пред`явленого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, зокрема, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що не достатні для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Тому суд вважає, що захисником обвинувачених адвокатом ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 не наведено вагомих підстав, які б слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

А тому, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків переховуватися від суду, обвинуваченим слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18.02.2019 року та скористатись правом не визначати розмір застави, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства (п.1 ч.4 ст.183 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 183, 331, ч. 2 ст. 369, 371, ст. 372 КПК України,

П О С ТА Н О В И В :

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк 60 днів, тобто до 18.02.2019 року.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 60 днів, тобто до 18.02.2019 року включно.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк 60 днів, тобто до 18.02.2019 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити до Криворізької УВП №3 УДПС України в Дніпропетровській області.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1