Справа № 559/301/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно кримінальне провадження (внесене в ЄРДР № 0001048 від 22.09.2016) за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спасів Здолбунівського району Рівненської області, який зареєстрований і проживає за адресом: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, не судимого, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, - обвинуваченогоу вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України, -

за участі сторін: обвинувачення - прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисту - обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6 ; потерпіла ОСОБА_7 -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення, яке сформульовано в обвинувальному акті і підтримане прокурором під час судового розгляду, такого змісту:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 11 липня 2016 року ним укладено з ОСОБА_7 договір позики коштів із заставою майна терміном до 11 вересня 2016 року. Згідно вказаного договору ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_7 для ведення бізнесу грошові кошти в розмірі 127350 гривень. Факт одержання грошових коштів підтверджено заявою ОСОБА_3 від 11 липня 2016 року та засвідчено приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу ОСОБА_8 . Крім того, згідно зазначеного договору позики коштів, в рахунок забезпечення повернення позики ОСОБА_3 передав ОСОБА_7 у заставу власний автомобіль марки "Chery Easter", 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на який в разі неповернення позики може бути звернене стягнення, або перейде право власності до ОСОБА_7 в передбаченому законом порядку. Вказаний автомобіль залишився в користуванні ОСОБА_3 без права відчуження до повернення позики в повному розмірі.

В обумовлений договором позики коштів термін, а саме: до 11 вересня 2016 року, ОСОБА_3 грошові кошти для ОСОБА_7 не повернув, та, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою уникнення можливості стягнення ОСОБА_7 майна: автомобіля марки "Chery Easter", 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на який згідно договору може бути звернене стягнення та який залишився в його користуванні без права відчуження, 13 вересня 2016 року в Територіальному Сервісному Центрі №5641 РСЦ МВС в Рівненській області уклав договір купівлі-продажу №9642/2016/067198 вказаного автомобіля зі своїм батьком ОСОБА_9 .

15 вересня 2017 року рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, та в подальшому 30 листопада 2017 року рішенням Апеляційного суду Рівненської області, договір купівлі-продажу №9642/2016/067198 від 13 вересня 2016 року автомобіля марки "Chery Easter", 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , визнано недійсним, та укладеним без наміру створення правових наслідків, а лише з метою уникнення відповідачем цивільно-правової відповідальності за борговими зобов`язаннями.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України. Дії кваліфікуються як відчуження заставленого майна.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину не визнав і пояснив, що він кримінального закону не порушував. З потерпілою ОСОБА_7 знайомий, сусіди. Зараз у неприязних стосунках. Вони між собою укладали договір, точний зміст не пам`ятає, але це був договір позики грошей. Позичив у ОСОБА_7 трохи більше 120 тис. грн. Договір застави автомобіля в нотаріуса не посвідчували. Авто "Chery Easter", 2008 року випуску, чорного кольору. Тато не хотів, щоб він цим авто їздив, тому авто переписали на тата. На підтвердження факту сплати боргу надає для огляду оригінали квитанцій, а їх копії - до судового провадження. ДВС арештовувала його автомобіль, але після сплати боргу його повернули.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що на даний час ніяких стосунків з ОСОБА_3 не має, вони сусіди, проте не спілкуються. 11 липня 2016 року вона разом з ОСОБА_3 поїхали до нотаріуса укласти договір, бо позичила обвинуваченому гроші і хвилювалась, що він їх не віддасть у домовлений строк - до 11 вересня 2016 року. Ще перед поїздкою до нотаріуса вони з ОСОБА_3 обговорили і узгодили позичену суму - 127 350 грн. В нотаріуса оформили заяву про те, що ОСОБА_3 взяв в неї гроші, довіреність на автомобіль "Chery Easter". І письмово позику і заставу автомобіля, бо вона хотіла, щоб авто перебувало в іншої особи, а ОСОБА_3 , - щоб у нього, бо користується автомобілем. З цього питання вони згоди не досягли, а нотаріус їм не роз`яснила про нотаріальну форму договору застави. 04.09.2016 пішла до батьків ОСОБА_3 і показала цих три документи, пояснивши, що їх син взяв у неї гроші в борг. Пізніше його матір подзвонила і попросила почекати декілька днів, поки вони збиратимуть гроші. А 13.09.2016. подзвонив знайомий і повідомив, що ОСОБА_3 поїхав з батьком переписувати авто. 14.09.2016 вона вже подала позов до суду про стягнення боргу. Також поїхала в МРЕО і ОСОБА_10 перевіривши, сказав, що авто дійсно переоформлене. Тоді вона пішла 21.09.2016 до поліції і написала заяву про злочин. В суді розглядалось два позови - один про стягнення боргу, інший - про скасування договору купівлі- продажу автомобіля, обидва задоволені, по останньому касація ОСОБА_3 відхилена. Борг згідно першого рішення - погашено. ДВС відкрила виконавче провадження. Першу частину боргу ОСОБА_3 повернув приблизно через 9 місяців після того як переписав авто - це більше 35 тис. грн., а решту - погасив декількома платежами в березні 2018 року перед першим засіданням у цьому кримінальному провадженні. Просить визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, а покарання призначити згідно пропозиції прокурора - штраф 8500 грн.

Свідок обвинувачення ОСОБА_9 , батько обвинуваченого, в судовому засіданні скористався конституційним правом і відмовився давати покази на підставі ст. 63 Конституції України відносно сина.
Свідок обвинувачення ОСОБА_11 звернулась до суду із заявою, згідно якої повідомила, що обвинувачений ОСОБА_3 є її сином, тому на підставі ст. 63 Конституції України відмовляється давати будь-які свідчення в суді відносно нього (а.с.70 т.1). Це ж свідок пітвердила і безпосередньо в судовому засіданні.
Захисник надав прошиті і належно засвідчені три копії судових рішень: 1) рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15 вересня 2017 року; 2) рішення Апеляційного суду Рівненської області від 30.11.2017; 3) постанову Верховного суду від 19.09.2018, якою касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15.09.2017 в незміненій частині судом апеляційної інстанції та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 30.11.2017 - без змін. Верховний суд залишив в силі рішення попередніх інстанцій, проте вказав, що сторони уклали між собою договір застави автомобіля в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення всупереч вимог ст. 13 Закону України "Про заставу", отже право застави не виникало. Захисник просить суд виправдати ОСОБА_3 за відсутністю в його діях складу злочину, оскільки майно не перебувало під заставою. Якби це було інакшу, то в реєстри внесли б відповідні відомості про обтяження майна і ОСОБА_3 не зміг би переоформити автомобіль.
Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, робить наступні висновки.
В обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, сторона обвинувачення посилалася на докази, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду, а саме на дані, які містять:
1) Договір позики коштів із заставою майна від 11.07.2016 (а.с. 13, т.2) - між потерпілою-позикодавцем і обвинуваченим-позичальником, за яким перша передала другому в позику для ведення бізнесу грошові кошти в сумі 127350 грн. (п.1), яку позичальник зобов`язується повернути позикодавцю не пізніше 11.09.2016 (п.2), в рахунок забезпечення повернення позики Позичальник передає в заставу власний автомобіль марки (моделі) "Chery Easter", 2008 року випуску, кузов (шасі, рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на який в разі неповернення позики може бути звернене стягнення, або перейде право власності на Позикодавця в передбаченому законом порядку, автомобіль залишається в користуванні Позичальника без права відчуження до повернення позики в повному розмірі (п. 5). Крім того, потерпіла надала суду для огляду оригінал договору. Суд звертає увагу на форму договору проста письмова. І обвинувачений, і потерпіла підтвердили, що підписували його.

2) Нотаріально посвідчена довіреність НВХ 025245, якою ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_7 розпоряджатись автомобілем "Chery Easter", 2008 року випуску, кузов (шасі, рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , з правом представляти його інтереси (а.с. 14 т.2). Крім того, потерпіла надала суду для огляду оригінал, обвинувачений підтвердив, що видавав таку довіреність на автомобіль.

3) Нотаріально посвідчена заява НВХ 025246 ОСОБА_3 про те, що він дійсно отримав від ОСОБА_7 в позику грошові кошти в сумі 127 350 грн. згідно попередньої домовленості (а.с. 15 т.2). Крім того, потерпіла надала суду для огляду оригінал. Обвинувачений підтвердив, що підписував таку заяву, борг за рішенням суду погасив. Надав для огляду судом оригінали квитанцій, за якими встановлено, що платник ОСОБА_3 , призначення платежу повернення боргу через виконавчу службу, і долучив до судового провадження їх копії, а саме: від 07.06.2017 на суму 39 600 грн., від 07.03.2018 на суму 60 000 грн., від 12.03.2018 на суму 39840 грн., від 13.03.2018 на суму 4938 грн. (а.с. 79-80, т.1).

4) Згідно повідомлення ТСЦ 5642 від 07.10.2016 №31/17/5642-1095 автомобіль "Chery Easter", д.н.з. НОМЕР_2 , куз. № НОМЕР_1 , 13.09.2016 був перереєстрований на нового власника за договором, укладеним в ТСЦ №5642 №9642/2016/067198 на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 25 т.2).

5) згідно довідки про склад сім`ї ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначений батьком ОСОБА_3 (а.с. 56 т.2). Це ж підтвердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_9 , який скористався конституційним правом не давати показання відносно власного сина.

6) Лист ТСЦ 5642 від 17.06.2017 №31/17-5642-1438, згідно якого у відповідь на запит слідчого надали належним чином завірені копії документів, згідно яких була здійснена перереєстрація автомобіля "Chery Easter", д.н.з. НОМЕР_2 , куз. № НОМЕР_1 . Копія заяви ОСОБА_9 №101995785 від 13.09.2016 про проведення операції перереєстрації вищезазначеного ТЗ на нового власника. Копія договору купівлі-продажу, укладеного в ТСЦ №5642 №9642/2016/067198 щодо автомобіля "Chery Easter", д.н.з. НОМЕР_2 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , оплата 20000 грн.. Висновок експертного дослідження від 13.09.2016 за яким номер кузова і номер двигуна наданого на дослідження транспортного засобу не змінювалися. Копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , за яким власник автомобіля "Chery Easter", д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 Квитанція №10_479395 від 13.09.2016 на суму 391,15 грн. платник ОСОБА_9 за перереєстрацію автомобіля (а.с. 66-74 т.2).

7) 15 вересня 2017 року рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_3 задоволено, договір купівлі-продажу №9642/2016/067198 від 13 вересня 2016 року автомобіля марки "Chery Easter", 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , визнано фіктивним, недійсним, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, видане 13.09.2016 на ім`я ОСОБА_9 скасовано. Тобто, за підсумками у даному рішенні суд зробив висновок, що у відповідача (обвинуваченого у даному кримінальному провадженні) на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу, існували боргові зобов`язання перед позивачкою (потерпілою в даному кримінальному провадженні), вищевказаний транспортний засіб ОСОБА_3 відчужив своєму батькові ОСОБА_9 (свідку в даному кримінальному провадженні), що дає підстави вважати, що договір купівлі-продажу укладено без наміру створення правових наслідків та лише з метою уникнення відповідачем цивільно-правової відповідальності за борговими зобов`язаннями перед позивачкою (а.с. 77-61 т.2, 71-72 т.1).

8) 30 листопада 2017 року рішенням Апеляційного суду Рівненської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено. Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15.09.2017 змінено шляхом виключення другого абзацу резолютивної частини щодо визнання договору фіктивним, оскільки встановлення фіктивності договору є підставою для визнання його недійсним і окреме зазначення про це є зайвим (а.с. 80-81 т.2, 73-74 т.1). Крім того, захисник надав суду постанову Верховного суду від 19.09.2018, якою касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15.09.2017 в незміненій частині судом апеляційної інстанції та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 30.11.2017 - без змін. Дослідженням змісту постанови встановлено, що хоч Верховний суд залишив в силі рішення попередніх інстанцій, проте вказав: «сторони уклали між собою договір застави автомобіля «Chery Easter», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з метою забезпечення виконання зобов`язання за договором позики в простій письмовій формі (п.5 договору позики) без його нотаріального посвідчення всупереч вимог ст. 13 Закону України "Про заставу", отже право застави не виникало (ст. 16 цього Закону). Однак, відсутність права застави на спірний автомобіль не спростовує висновків суду про недійсність оспорюваного договору купівлі-продажу автомобіля внаслідок його фіктивності» (а.с. 75-78 т.2).
9) листом ТСЦ 5642 від 23.01.2018 №31/17-5642-37 повідомило, що відповідно до рішення Апеляційного суду Рівненської області було скасовано перереєстрацію автомобіля "Chery Easter", д.н.з. НОМЕР_2 , яка була проведена на підставі договору купівлі-продажу №9642/2016/067198 від 13.09.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , право власності повернено ОСОБА_3 (а.с. 82-83 т.2).

10) За виконавчим листом №559/2018/16-ц виданим 16.03.2017, рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 15.02.2017 про стягнення коштів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 за договором позики у сумі 131 453, 97 грн. виконувалось в примусовому порядку у ВП №53608471 (а.с. 75, 84, 98-99 т.2). Також обвинувачений надав квитанції, які свідчать, що його борг за договором позики перед ОСОБА_7 погашено 13.03.2018, що аналізувалось вище в пункті 2, а також підтверджується показами потерпілої та обвинуваченого.

Крім того, сторони провадження посилалися на документи, які за своєю правовою природою та змістом очевидно не є доказами винуватості обвинуваченого, але стосуються даного провадження: процесуальні документи (а.с. 1, 39-41, 101 т.2); документи, що характеризують особу обвинуваченого (а.с. 22-23, 55-64 т.2, 33-37, т.1).
Суду доведено факт укладення 11 липня 2016 року договору позики, за яким ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_7 для ведення бізнесу грошові кошти в розмірі 127 350 гривень, зі строком повернення не пізніше 11.09.2016., факт одержання позичених грошей ОСОБА_3 , факт не повернення боргу в обумовлений договором термін, факт відчуження 13 вересня 2016 року в Територіальному Сервісному Центрі №5641 РСЦ МВС в Рівненській області за договором купівлі-продажу №9642/2016/067198 автомобіля "Chery Easter", д.н.з. НОМЕР_2 , батьку боржника - ОСОБА_9 , при цьому цей договір визнано рішеннями судів, які набрали законної сили, недійсним через укладення без наміру створення правових наслідків, а задля уникнення ОСОБА_3 цивільно-правової відповідальності за борговими зобов`язаннями перед ОСОБА_7 . Перереєстрацію автомобіля скасовано. Борг ОСОБА_3 за договором позики перед ОСОБА_7 погашено в примусовому порядку в межах виконавчого провадження. Це стосується цивільно-правової відповідальності, а в межах кримінального провадження свідчить про існування події.
Відповідно до ч.1 ст. 2 КК України підставою ж кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Предмет злочину є факультативною ознакою складу злочину. А як необхідна ознака складу злочину виступає в тому випадку, коли він безпосередньо вказаний у диспозиції норми КК України або однозначно випливає з її змісту. І якщо предмет злочину є обов`язковою ознакою складу злочину, то його наявність або відсутність встановлюється раніше усіх інших ознак.

ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України, а саме: за відчуження заставленого майна.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 388 КК України предметом злочину є: а) майно, на яке накладено арешт; б) заставлене майно; в) майно, яке описано. Предметом злочину є рухоме або нерухоме майно: речі, грошові кошти, вклади, цінні папери, валютні цінності, майнові права. Згідно доктрини кримінального права, зі змісту ст. 388 КК України випливає, що предметом злочину є майно, яке має особливий правовий статус, бо за ч.1 ст. 388 КК України власник або інший законний володілець цього майна внаслідок його опису, застави або накладення на нього арешту може бути обмежений або позбавлений права володіти, користуватися чи розпоряджатися ним (Кримінальний кодекс України. Науково-практичний коментар: у 2 т./за заг.ред. В.Я. Тація, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .- 5-е вид. допов. - Х.: Право, 2013, арк. 388).

Заставлене майно це предмет, на який прямо вказано у ч.1 ст. 388 КК України. Згідно пред`явленого ОСОБА_3 обвинуваченню - це автомобіль марки "Chery Easter", 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі - Автомобіль, р.н. НОМЕР_2 ).

Отже, перш за все необхідно з`ясувати чи був Автомобіль, р.н. НОМЕР_2 , заставленим майном.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Тобто, договір застави є двостороннім правочином, який укладається між заставодержателем та заставодавцем. Заставою може бути забезпечена будь-яка існуюча або майбутня вимога, як в даному кримінальному провадження, яка стосується договору позики.
Законодавством вимагається вчинення договору застави у письмовій формі (ст. 547 Цивільного кодексу України, ст. 13 Закону України "Про заставу"), а у випадках, передбачених ст. 13 Закону України "Про заставу" (далі - Закон), він має бути нотаріально посвідчений.
Так, ст. 13 Закону визначає, що коли предметом застави є транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів.
Стаття 16 Закону вказує, що в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, право застави виникає з моменту нотаріального посвідчення цього договору.
Стаття 14 Закону визначає що недотримання вимог щодо форми договору застави та його нотаріального посвідчення тягне за собою недійсність договору з наслідками, передбаченими законодавством України.
В даному кримінальному провадженні договір застави Автомобіля, р.н. НОМЕР_2 , (п. 5 договору позики, укладеного у простій письмовій формі 11.09.2016 між ОСОБА_7 і ОСОБА_3 ) - не посвідчений нотаріально. Це підтверджується оглянутим судом оригіналом договору від 11.09.2016, копія якого надана стороною обвинувачення як доказ, показаннями обвинуваченого та потерпілої, а також встановлено у постанові Верховного суду від 19.09.2018. А отже в силу ст. 16 Закону право застави не виникало. І відповідно до ст. 14 Закону цей договір недійсний.
Правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону передбачені параграфом 2 глави 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. В ст. 220 ЦК України також вказано, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Згідно ч.1, 4 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.
Отже, згідно чинного українського законодавства, права застави Автомобіля, р.н.НОМЕР_2 , 11.09.2016 не виникало, даний правочин між ОСОБА_7 і ОСОБА_3 щодо застави транспортного засобу з метою забезпечення виконання зобов`язання (п.5 договору позики) є недійсним (нікчемним) через недотримання обов`язкової нотаріальної форми, він не створює юридичних наслідків, а тим більше кримінальної відповідальності для обвинуваченого за дії по відчуженню майна, що не заставлене.
Автомобіль марки "Chery Easter", р.н. НОМЕР_2 , не був заставленим майном. В даному випадку відсутній предмет злочину, наявність якого є необхідною ознакою складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України, що полягає у відчуженні саме заставленого майна.

Оскільки судом встановлено відсутність предмету злочину, який є обов`язковим елементом складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України, то подальший аналіз складу злочину втрачає сенс.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора і лише в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

За таких обставин, суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, дослідивши всі обставини кримінального провадження, вважає, що за результатами даного судового розгляду в діях ОСОБА_3 , які покладено в основу обвинувачення як відчуження заставленого майна, встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України.

Суд констатує наявність підстави для закриття кримінального провадження (внесеного в ЄРДР № 0001048 від 22.09.2016) за ч.1 ст. 388 КК Українивідносно обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме: встановлено відсутність в діях складу кримінального правопорушення, що передбачено пунктом 2 частини першої статті 284 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Тому ОСОБА_3 необхідно виправдати за обвинуваченням у відчуженні заставленого майна, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України. Ухваливши щодо нього виправдувальний вирок з підстави, передбаченої ч. 1 ст. 373 КПК України: встановлено відсутність в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення.

Судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід у даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, п.1. ч.1 ст. 284, ст.ст. 368, 370, 371, ч. 1 ст. 373, 374-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 по обвинуваченню за ч. 1 ст. 388 КК України виправдати за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Речовий доказ після набрання вироком законної сили: автомобіль марки "Chery Easter", 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , - залишити власнику ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому, захиснику та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: