Справа № 152/1618/18
У Х В А Л А
іменем України

28 січня 2019 року м. Шаргород

Справа № 152/1618/18

Провадження №1-кп/152/31/19

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Жмеринської місцевої

прокуратури ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується

питання про застосування

примусових заходів

медичного характеру, ОСОБА_4 ,

законного представника

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 12.08.2018 року, клопотання старшого слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 13.11.2018 року, затверджене прокурором Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, не одруженої, не працюючої, з середньою освітою, особи з ІІІ групою інвалідності, раніше не судимої, повідомленої про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

встановив:

09.08.2018 року приблизно о 08 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_1 , який належить її матері ОСОБА_5 , помітила на столі в одній із житлових кімнат мобільний телефон марки «Fly» моделі «FS454», що належить ОСОБА_9 , яка гостювала в її сім`ї, після чого в ОСОБА_4 виник умисел на викрадення мобільного телефону. Пересвідчившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «Fly» моделі «FS454», вартість якого, згідно з висновком товарознавчої експертизи за №4560/18-21 від 11.09.2018 року, становить 400 грн., після чого розпорядилася викраденим на власний розсуд.

При цьому ОСОБА_4 заподіяла збитку ОСОБА_9 на суму 400 грн.

Під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_4 визнала себе повністю винуватою у вчиненні суспільно-небезпечного діяння при наведених вище обставинах.

ОСОБА_4 суду показала, що ОСОБА_9 влітку 2018 року проживала у будинку її сім`ї, так як товаришує із матір`ю ОСОБА_5 . У ОСОБА_9 був мобільний телефон, а у неї не було, тому вона кілька разів зверталася до потерпілої, щоб остання дозволила їй покористуватися телефоном, але ОСОБА_9 відмовляла. 09.08.2018 року ОСОБА_9 та ОСОБА_5 знаходилися надворі, а вона вранці, приблизно о 08 годині вирішила вийти до них і в кімнаті побачила мобільний телефон ОСОБА_9 , який заряджався. Пересвідчившись, що нікого в будинку немає, вона викрала мобільний телефон ОСОБА_9 і пішла до своєї бабусі в с. Івашківці. Певний час вона користувалася телефоном. Приблизно один тиждень після крадіжки вона проживала в с. Івашківці у бабусі, а потім пішла до своєї тітки в с. Плебанівку Шаргородського району, де гостювала ще один тиждень. Викрадений нею мобільний телефон був у неї. Коли до неї в с. Плебанівку приїхали працівники поліції, то вона видала їм телефон ОСОБА_9 .

Крім того, ОСОБА_4 показала, що вона не заперечує щодо задоволення клопотання про застосування щодо неї примусових заходів медичного характеру, так як хоче, щоб їй було надано кваліфіковану медичну допомогу.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.1 ст.185 КК України, тобто у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке кваліфікуються, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вказане суспільно небезпечне діяння вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.

Крім признання вини ОСОБА_4 , вчинення нею суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки ч.1 ст.185 КК України, при судовому розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, підтверджується:

- показаннями законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 про те, що вона має доньку ОСОБА_4 . Донька навчалася у Буднянській спеціальній школі-інтернаті, оскільки у неї проявляються психічні розлади, відставання у розвитку. З 2005 року донька перебуває на обліку у лікаря-психіатра в Вінницькій психоневрологічні лікарні ім. Ющенка. Берещук Т.М. часто зникає з дому, нервова, вступає у сварки та бійки. У серпні 2018 року в її будинку в АДРЕСА_1 , проживала знайома ОСОБА_9 , з якою у доньки склалися погані відносини, вони часто сварилися. 09.08.2018 року донька пішла до бабусі в с. Івашківці, а потім ОСОБА_9 повідомила, що зник її мобільний телефон. Виявилося, що мобільний телефон ОСОБА_9 без дозволу взяла її донька. Через деякий час донька повернулася додому, а ОСОБА_9 поїхала проживати до свого співмешканця в інший район. Донька після повернення повідомила, що викрала телефон ОСОБА_9 . Крім того, ОСОБА_5 показала суду, що вона підтримує клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, так як доньці потрібна кваліфікована медична допомога;
- заявою потерпілої ОСОБА_9 про розгляд кримінального провадження у її відсутності (а.с.16);

- витягом з кримінального провадження про внесення до ЄРДР 12.08.2018 року заяви ОСОБА_9 про викрадення мобільного телефону (а.с.63);

- письмовою заявою потерпілої ОСОБА_9 про викрадення мобільного телефону від 12.08.2018 року (а.с.64);

- протоколом огляду речі мобільного телефону потерпілої ОСОБА_9 (а.с.66);

- постановою від 13.08.2018 року про визнання речовим доказом мобільного телефону марки «Fly» моделі «FS454» та передання його на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Шаргородського ВП (а.с.67, 68);

- висновком експерта за №4560/18-21 від 11.09.2018 року, з якого вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону «Fly» моделі «FS454» із несправним акумулятором, станом на 09.08.2018 року складала 400 грн., при умові робочого стану та виконанні всіх функцій, що відповідні даній моделі (а.с.70-72).

19.11.2018 року ст. слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду Комунальному закладі «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка».

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , її законний представник ОСОБА_5 та захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання і щодо застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду Комунальному закладі «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка».

Вислухавши під час судового розгляду думки прокурора ОСОБА_3 , захисника неповнолітньої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , законного представника останньої ОСОБА_5 , котрі підтримали клопотання, вивчивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до наступного.

Проаналізовані при судовому розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру докази переконують суд, що ОСОБА_4 09.08.2018 року приблизно о 08 годині вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого КК України, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжки), відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 , яка проживає з матір`ю та молодшими братами і сестрами, за місцем проживання характеризується як особа, схильна до бродяжництва (а.с.84-85).

Згідно з довідкою головного лікаря Шаргородської ЦРЛ від 17.09.2018 року, ОСОБА_4 з 2005 року перебуває на обліку з діагнозом: легка розумова відсталість із значними порушеннями поведінки, які вимагають догляду та лікувальних заходів (а.с.83).

Відповідно до висновку стаціонарної судової психіатричної експертизи за №97 від 12.11.2018 року, в період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_4 страждала на недоумство у вигляді легкої розумової відсталості із значними поведінковими порушеннями (F.70.10). В період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_4 не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_4 страждає на недоумство у вигляді легкої розумової відсталості із значними поведінковими порушеннями (F.70.10). В теперішній час ОСОБА_4 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду (а.с.88-92).

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до вимог ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, в тому числі, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння (п.1 ст.93 КК України).

Згідно з п.2 ч.2 ст.19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» та п.2 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосовувати примусові заходи медичного характеру, в тому числі: госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування в примусовому порядку (ч.3 ст.94 КК України).

Кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій… Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними (ч.ч.3, 4 ст.503 КПК України).

Виходячи з роз`яснень, що містяться в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК), висновки судово-медичної експертизи.

Крім того, виходячи з роз`яснень, що містяться в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст.94 КК тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч.1 ст.94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Відповідно до ч.2 ст.512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу вимог ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Виходячи із досліджених в судовому розгляді доказів судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185 КК України, зокрема: 09.08.2018 року приблизно о 08 годині, перебуваючи в будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , викрала мобільний телефон, належний ОСОБА_9 .

При цьому, судом також встановлено, що вказане суспільно небезпечне діяння ОСОБА_4 вчинила у стані неосудності.

Тому, виходячи з характеру та тяжкості психічного захворювання ОСОБА_4 , враховуючи характер та тяжкість вчиненого нею діяння, даних, які характеризують її особу, суд вважає, що до ОСОБА_4 слід застосувати примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка», оскільки в Шаргородському районі, тобто за місцем проживання ОСОБА_4 , такий психіатричний заклад відсутній.

Мобільний телефон марки «Fly» моделі «FS454», що визнаний речовим доказом, приєднаний до матеріалів кримінального провадження і знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Шаргородського ВП до вирішення кримінальної справи (а.с.67-68), слід, відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України, повернути володільцю ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст.503-516, 484, 486 КПК України, ч.2 ст.19, ст.ст.92-94 КК України, суд

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 від 13.11.2018 року, затверджене прокурором Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , не одруженої, не працюючої, з середньою освітою, раніше не судимої, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом до Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка».

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Fly» моделі «FS454», з IMEI № НОМЕР_1 повернути володільцю потерпілій ОСОБА_9 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: