Житомирський апеляційний суд
Справа №274/891/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю :

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.10.2018 року,

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області із заявою про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирсьої області від 24.10.2018 року відмовлено в задоволенні вказаної заяви.

В ухвалі суду зазначено, що засуджений ОСОБА_8 за час відбуття покарання не довів виправлення своєю поведінкою та ставленням до праці.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_7 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням. Вважає, що висновки суду про те, що засуджений ОСОБА_8 не став на шлях виправлення не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що судом першої інстанції не враховано характеристику засудженого, ставлення до скоєного, працевлаштування останнього на підприємстві, позитивні відносини з рідними, наявність у ОСОБА_8 5 заохочень та погашення раніше накладених дисциплінарних стягнень.

Заслухавши доповідача, захисника, про задоволення поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 82 КК України передбачає підстави та умови застосування щодо засуджених заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

З матеріалів судового провадження видно, що вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією частини майна. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.03.2016 року у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.03.2013 року до 18.06.2013 року.

Суд першої інстанції, розглядаючи в порядку ст. 539 КПК України заяву засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, враховуючи вимоги ст. 82 КК України обґрунтовано відмовив у задоволенні його заяви, оскільки засуджений хоча і відбув певну частину призначеного судом покарання, однак не характеризується як особа, яка довела своє виправлення, характеризується посередньо, на виробництві колонії працевлаштований. За весь час перебування в ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)» мав 5 заохочень. За час відбування покарання допускав порушення режиму утримання, в тому числі злісні, перебував періодично на профілактичному обліку як злісний порушник. За допущені порушення установленого порядку відбування покарання 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності ( 4 рази за злісні порушення режиму утримання), в тому числі одного разу поміщався до ДІЗО, стягнення погашені у встановленому законом порядку. По відношенню до представників адміністрації неоднозначний, до виконання законних вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, дотримується правомірних відносин з метою поблажливого ставлення до себе, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, відшкодуванням збитків не займається.

Згідно вимог ст.82 КК України обов`язковою вимогою для застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є доведення засудженим виправлення. Разом з тим, з матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що він став на шлях виправлення. За 5 років 6 місяців відбування покарання має лише 5 заохочень останнє ще в жовтні 2016 року, при тому, що за цей час 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі тричі протягом 2017-2018 років; безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, відшкодуванням завданого своїми злочинними діями збитку не займається.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Доводи, на які посилається захисник засудженого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не є підставами для скасування ухвали районного суду і задоволення його заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Ухвала суду є законна та обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.10.2018 року, щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: