Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 квітня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 10 січня 2019 року у справі за поданням ДУ «Катеринівська виправна колонія (№ 46)» та спостережної комісії Сарненської районної державної адміністрації про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, більш м`яким у виді виправних робіт стосовно засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Городоцького районного суду Львівської області від 22 липня 2014 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.187 КК України з призначенням покарання на підставі ст. 70 КК України у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 10 січня 2019 року в задоволенні подання ДУ «Катеринівська виправна колонія (№ 46)» та спостережної комісії Сарненської районної державної адміністрації про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, більш м`яким у виді виправних робіт стосовно засудженого ОСОБА_7 відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 покликається на необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Просить врахувати погашення у встановленому законом порядку всіх стягнень, наявність малолітньої дитини, обґрунтованість, на його думку, подання про заміну невідбутої частини покарання, те, що працює протягом відбування покарання, а також, те, що у випадку задоволення подання буде знаходитись на певному контролі у відповідних органів.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 10 січня 2019 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, більш м`яким у виді виправних робіт з відрахуванням в доход держави «середнього» відсотку із суми заробітку.

Спостережна комісія Сарненської районної державної адміністрації вказує на обґрунтованість позиції доводів апеляційної скарги засудженого, що можуть заслуговувати на увагу суду і бути предметом розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_7 та думку представника колонії, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3, п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання протягом всього періоду, однак ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.
Частиною 1 статті 57 КК України передбачено, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Городоцького районного суду Львівської області від 22 липня 2014 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.187 КК України з призначенням покарання на підставі ст. 70 КК України у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Початок строку: 11 березня 2014 року, кінець строку 04 листопада 2020 року. Тобто частину строку покарання, як того вимагає п.2 ч.4 ст.82 КК України, на час зверненням до суду з поданням, засуджений відбув.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні подання, суд першої інстанції прийшов до висновку, що матеріалами справи не доведено, що засуджений став на шлях виправлення та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
В обґрунтування прийнятого рішення, врахувавши те, що ОСОБА_7 за місцем відбування покарання зарекомендував себе позитивно, як особа, що дотримується правомірних відносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, є працевлаштованим, суд зазначив, що відповідно до дослідженої судом довідки про наявність стягнень та заохочень, засуджений 4 рази заохочувався за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, однак одночасно на нього було накладено 9 дисциплінарних стягнень, в тому числі за нетактовну поведінку та створення конфліктних ситуацій.Крім того, відповідно до дослідженої характеристики, засуджений працевлаштований прибиральником у банно-пральному комбінаті, до роботи ставиться добре, в той же час, норма виробітку за 2017-2018 роки у останнього становить 0 %. Враховано також, що станом на травень 2018 року ОСОБА_7 було відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

При апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду першої інстанції прокурор наголосив, що до засудженого за період відбування покарання було застосовано в період з 2015 року по 2018 рік 9 стягнень: 7 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності під час перебування у Львівській виправній колонії та 2 рази під час перебування в Катеринівській ВК. Вказав, що 13 жовтня 2016 року рішенням адміністративної комісії ЛВК (№ 30) ОСОБА_7 визнаний таким, що не стає на шлях виправлення. Рішенням цієї ж комісії від 26 січня 2017 року засуджений визнаний таким, що не став на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України. 15 травня 2018 року рішенням адміністративної комісії КВК (№ 46) ОСОБА_7 визнаний таким, що не довів своє виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України. Зазначив, що незважаючи на те, що протягом незначного проміжку часу поведінка засудженого покращується, це не може бути безумовною підставою для задоволення подання.
Доводи засудженого та представника колонії щодо можливості працевлаштування засудженого ОСОБА_7 після звільнення з установи виконання покарань на підприємстві ТзОВ «Іноваційні телекомунікації», на посаду монтажника із орієнтовним розміром заробітної плати 4200 грн., як підстава задоволення подання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, більшм`яким у виді виправних робіт, на думку колегії суддів, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, в силу положень ст. 57 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів, а й безпосередньо кару засудженого, а тому враховуючи дані, що характеризують особу засудженого, кваліфікацію дій засудженого, колегія суддів вважає явно передчасним вирішення питання про заміну невідбутої засудженим частини покарання більш м`яким покаранням.
Дотримання порядку і умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання, так як ОСОБА_7 не довів, а судом не встановлено, з урахуванням перевірених матеріалів справи, що він став на шлях виправлення.
За таких обставин, на думку колегії суддів, ухвала суду першої інстанції стосовно засудженого ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 10 січня 2019 року про відмову у задоволенні подання ДУ «Катеринівська виправна колонія (№ 46)» та спостережної комісії Сарненської районної державної адміністрації про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, більш м`яким у виді виправних робіт, стосовно засудженого ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3