Номер провадження: 11-сс/813/521/19
Номер справи місцевого суду: 523/4144/19 1-кс/523/1531/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 18.03.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні №0000974, внесеному до ЄРДР 15.03.2019 року,

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 18.03.2019 року було частково задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні №0000974, внесеному до ЄРДР 15.03.2019 року і було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, стверджує, що підозра повністю підтверджується зібраними доказами, вказує на наявність ризиків та на тяжкість інкримінованого злочину, у зв`язку з чим просить скасувати ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 18.03.2019 року, і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.
Захисник і підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Прокурор у судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати оскаржену ухвалу та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши прокурора, захисника і підозрюваного, дослідивши матеріали провадження та апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Зі змісту оскарженої ухвали слідчого судді вбачається, що вона відповідає приписам вказаних норм кримінального процесуального закону, оскільки у ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали.
З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину при таких обставинах.

15.03.2019 року приблизно о 19 год. 35 хв. перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Десантний бульвар, 18 ОСОБА_8 на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту з раніше незнайомим йому ОСОБА_10 , який виник раптово, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, з метою заподіяння шкоди здоров`ю останньому, умисно наніс ОСОБА_10 не менше одного удару колюче-ріжучим предметом, який носив при собі в область черевної порожнини, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пораненням печінки та шлунку, що у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події, від 15.03.2019 року, протоколом проведення обшуку за місцем реєстрації та мешкання підозрюваного, протоколом затримання підозрюваного, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ..

Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя мав підстави дійти до висновку про те, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд приймає до уваги такі обставини.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор вказував на те, що існують ризики того, що ОСОБА_8 може переховуватися від досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інший злочин, вказував на тяжкість вчиненого злочину.

Крім того, прокурор вказував на порушення підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме на те, що ОСОБА_8 спілкувався на сходовому майданчику з невідомими людьми, що підтверджується протоколом допиту свідка.

Разом з тим, стороною обвинувачення не було надано відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливав на свідків чи потерпілих.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_8 категорично заперечував проти того, що ним були порушені покладені на нього процесуальні обов`язки.

Крім того, сторона захисту звертала увагу на те, що ОСОБА_8 позитивно характеризується за місцем роботи, вказувала на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 а також на те, що ініціатором конфлікту був не він.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_8 у судове засідання апеляційного суду з`явився.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя вмотивовано зазначив, що сторона обвинувачення не обґрунтувала належним чином недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, той факт, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має місце проживання, неодружений, позитивно характеризується за місцем роботи, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим.

Що стосується посилання прокурора на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 апеляційний звертає увагу на таке.

Відповідно до положень ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина а також відповідно до практики ЄСПЛ обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів,і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Таким чином, апеляційним судом встановлена відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні і для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, буде достатнім застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Разом з тим, апеляційний суд вважає обґрунтованим зауваження сторони обвинувачення відносно того, що в оскарженій ухвалі не зазначена дата закінчення дії запобіжного заходу, а зазначено лише строк дії 60 днів.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України.

Між тим, на думку апеляційного суду зазначені обставини не можуть бути визнані підставами для скасування оскарженої ухвали, у зв`язку з чим апеляційний суд рекомендує слідчому судді в порядку роз`яснення судового рішення визначити дату закінчення дії ухвали.

Керуючись статями 176, 177, 182, 183, 194, 196, 370-372, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 18.03.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні №0000974, внесеному до ЄРДР 15.03.2019 року, залишити без змін.

Рекомендувати слідчому судді в порядку в порядку роз`яснення судового рішення визначити дату закінчення дії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом.
Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2