Провадження № 1-кп/582/33/19
Справа № 580/1285/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" березня 2019 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Недригайлів Сумської області матеріали кримінального провадження №000379 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедин Сумської області, українця, громадянина України, учня Лебединського ВПУ лісового господарства, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в :

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , будучи особою судимою за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, судимість за скоєння якого не знята та не погашена в установленому законом порядку, тобто діючи повторно, умисно, скориставшись відсутністю власника транспортного засобу та сторонніх осіб, 22.06.2016 близько 13 год. 30 хв. незаконно заволодів транспортним засобом - мопедом марки ALPHA моделі ZS50F, 2008 року випуску, чорного кольору, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходився біля під`їзду №2 багатоповерхового будинку по АДРЕСА_3 .

У подальшому ОСОБА_3 викраденим мопедом марки ALPHA моделі ZS50F розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 8 463,47 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, а саме - незаконне заволодіння транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого є скоєння злочину повторно.

Відповідно до вимог ст. 472 КПК України, 26.03.2018 між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника та законного представника досягнуто угоди про визнання винуватості, яку сторони просили розглянути та затвердити, відповідно якої ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Згідно угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 , як обвинувачений, його захисник, в силу вимог п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України участь якого є обов`язковою, законний представник та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 із застосування до нього норм ст. 69 КК України та узгоджують вид та міру більш м`якого покарання, ніж передбаченого санкцією ч.2 ст. 289 КК України у вигляді штрафу розміром 850 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою визнав повністю та підтвердив, що скоїв кримінальне правопорушення за викладених обставин.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просить провести судове засідання без його участі, оскільки за станом здоров`я не має змоги з`явитися у судове засідання. Враховуючи, що обвинуваченим добровільно повністю відшкодовані заподіяні злочином збитки, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Враховуючи, що обвинувачений, у присутності захисника, законного представника, та прокурор досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, при чому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому покарання - суд розглядає кримінальне провадження з обвинувальним актом відповідно до положень ст.ст. 468 - 475 КПК України, та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадку надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення угоди.

Так, у матеріалах кримінального провадження є письмова заява потерпілого ОСОБА_7 щодо його згоди на затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, що вчинений ним будучи неповнолітнім, при цьому потерпілий претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_3 суду заявив, що він повністю розуміє наслідки укладення угоди про визнання винуватості і згоден з призначеним покаранням.

З`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом (ч. 5 ст. 474 КПК України).

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про визнання винуватості, укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (прокурором, обвинуваченим та його захисником, законним представником) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, враховуючи вимоги ст. 69 КК України, особі обвинуваченого, умови даної угоди не суперечать вимогам діючого кримінально-процесуального законодавства.

Таким чином, на виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника, законного представника, належить затвердити, а ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання, з урахуванням вимог ст. 69 КК України.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта та проведення експертизи слід відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

Захід забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування і судового слідства, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за доцільне скасувати та звільнити його з-під варти в залі судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370-373, 394, 468-470, 472-475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 26 березня 2019 року між прокурором Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності його захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 000379 від 23 червня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - затвердити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання із застосування до норм ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, що виконувати окремо.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 скасувати, звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.

Речовий доказ: мопед «ALPHA», модель ZS50F, чорного кольору, номер рами НОМЕР_1 , переданий під розписку потерпілому ОСОБА_7 , дозволити потерпілому використовувати за призначенням.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, пов`язані з проведенням автотоварознавчої експертизи № 19/119/9-4/222е від 18.07.2016, у сумі 703,68 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1