Провадження 1-кп/522/282/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0006698 від 28 вересня 2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою технічною освітою, не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Одесі, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2018, близько 12:30 години, ОСОБА_4 разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та неповнолітньою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи за адресою: м. Одеса, площа Привокзальна, 2, біля громадської вбиральні Залізничного вокзалу м. Одеса, побачили потерпілого ОСОБА_8 , який в цей час сидів на парапеті поряд з вказаною вбиральнею.
Так, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, підійшли до потерпілого та сіли по різні від нього сторони, обшукали кишені ОСОБА_8 , який оказував опір, а ОСОБА_4 в цей час схопив сумку потерпілого, в якій знаходились особисті речі та спрямував до приміщення громадської вбиральні.
Далі, ОСОБА_8 побіг за ОСОБА_4 , та наздогнавши останнього у приміщенні вбиральні, відібрав свою сумку. Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, зайшли до громадської вбиральні, та діючи до раніше спланованого плану, нанесли удари, у кількості 3-4 удари, кулаками рук в область обличчя ОСОБА_8 , після чого особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з правої кишені штанів потерпілого викрав планшет «Леново» у корпусі чорного кольору, вартістю 3500 гривень з сім-картою всередині оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 , що не має цінності для потерпілого та флеш-картою 32 ГБ, вартістю 200 гривень.
Заволодівши належним потерпілому майном, ОСОБА_4 , особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження та неповнолітня особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, залишили приміщення громадської вбиральні, однак потерпілий наздогнав їх та намагався повернути належне йому майно, через що отримав два-три удари кулаком в область обличчя.
Використавши безпорадне становище ОСОБА_8 , особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою завершення спільного корисливого умислу, діючи відкрито, обшукав потерпілого та дістав з кишені штанів паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , де знаходились грошові кошти в розмірі 235 гривень, які ОСОБА_4 відкрито викрав, після чого повернув паспорт ОСОБА_8 .
Виконавши всі дії спрямовані на відкрите заволодіння чужим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядились чужим майном на власний розсуд.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3935 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує:

- за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні указаного злочину повністю доведена.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч. 2 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, судом не встановлено.

З урахуванням сукупності вищезазначених обставин, які суд визнає, пом`якшуючими, при обранні ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, вважає за можливе застосувати до нього дію ст.ст. 75; 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливі без ізоляції від суспільства.

Процесуальні витрати та цивільний позов по справі не заявлені.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, змінити на особисте зобов`язання, а після вступу вироку в законну силу скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Речові докази: ДВД-диск з відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

07.05.2019