Справа № 214/7277/18
1-кп/214/371/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000151 від 22.10.2018 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Витязівки, Бобринецького району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учасника бойових дій, військовослужбовця військової служби за контрактом, який обіймає посаду хіміка відділення радіаційного, хімічного та біологічного захисту роти бойового та матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «солдат», раніше судимого:

-06.07.2018 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 5100 гривень. Штраф сплачено в повному обсязі.

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, № 43 о/с від 20.09.2017 солдат ОСОБА_4 , зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , відповідно до ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551- XIV (далі Статутів), ст.ст. 1, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язана свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за її поведінкою судять не лише про неї, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Крім того, Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14 січня 2015 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-VІІІ від 15 січня 2015 року, відповідно до ст. 106 ч.1 п.п.1, 17, 20, ст. 112 Конституції України та ст. ст. 4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року оголошено проведення, зокрема, на території Кіровоградської області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21 жовтня 1993 року особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, будучи придатним для проходження військової служби, 07 липня 2018 року вирішив не з`явитися вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, солдат ОСОБА_4 , 07 липня 2018 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин до зазначеної військової частини та незаконно перебував поза її межами без поважних причин в умовах особливого періоду до 19 жовтня 2018 року, проводячи службовий час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

19 жовтня 2018 року солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, самостійно та з власної ініціативи з`явився до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , чим припинив вчинення вказаного злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненого військовослужбовцем (крім строкової служби).

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди за таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.

При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє: права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст. 476 КПК України.

За вищевказаних підстав суд вважає доведеним в підготовчому засіданні, що ОСОБА_4 07 липня 2018 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини та незаконно перебував поза її межами в умовах особливого періоду до 19 жовтня 2018 року. При цьому, ОСОБА_4 проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, перебуваючи за місцем проживання, у зв`язку з чим його дії було правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненого військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначені покарання визначеного угодою від 26.10.2018 року суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому визначаються з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, відповідно до ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченому, визначається рецидив злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а.с.61).

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем служби характеризується з негативної сторони (Т. 2 а.с.13), раніше судимий (Т. 2 а.с. 54-55), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (Т. 2 а.с.60, 61), має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2 а.с. 58), учасника бойових дій (т.2 а.с. 57).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України (перейти до іншого, більш м`якого основного покарання, не зазначеного в санкції частини 4 статті 407 КК України), у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

У зв`язку з тим, що штраф за попереднім вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.07.2018 року обвинуваченим ОСОБА_4 сплачено (т.2 а.с.20), суд не вбачає підстав для призначення йому покарання із застосуванням вимог ст.71 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 26 жовтня 2018 року про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000151 від 22.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26.10.2018 року покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України (перейти до іншого, більш м`якого основного покарання, не зазначеного в санкції частини 4 статті 407 КК України), у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1