Справа № 645/2329/18
Провадження № 1-кп/645/205/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю прокурора - ОСОБА_2

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.

Ухвалою суду від 28 грудня 2018 року ОСОБА_3 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 25 лютого 2019 року.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з посиланням на те, що ризики, які були підставою під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, а саме: можливість переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, не зникли.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив змінити обвинуваченому запобіжний захід із тримання під вартою на більш м"який, зазначив, що ризики не існують.

Обвинувачений в судовому засіданні просив також застосувати щодо нього більш м"який запобіжний захід в вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини закріплено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Під час вирішення питання про продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою суд виходить з необхідності уникнення ризиків, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу та на теперішній час не зникли.

З огляду на наведене, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_3 , який раніше судимий, у 2015 році звільнений умовно-достроково та на теперішній час обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що є підставою для продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати шістдесяти днів, тобто до 22 квітня 2019 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя - ОСОБА_1