Справа 688/2697/18
№ 1-кп/688/209/18
Ухвала

03 грудня 2018 року Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шепетівського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000709 від 23.05.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.369 КК України, -
встановив:

В провадженні Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.369 КК України.

До початку судового розгляду справи потерпіла ОСОБА_7 подала позовну заяву до ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди в сумі 25000 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн.
Учасники судового провадження не заперечують прийняттю позовної заяви потерпілогої ОСОБА_7 , визнання останньої цивільним позивачем, а ОСОБА_4 - цивільним відповідачем у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями обвинуваченого.
З позовної заяви слідує, що обвинувачена ОСОБА_4 в травні 2017 року з будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_7 таємно викрала грошові кошти в сумі 5000 грн. та вироби із золота на суму 20 000 грн. Вважає, що злочинними діями обвинуваченої їй була заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних переживаннях, втраті спокою та погіршенні стану здоров`я.
За наведених обставин суд приходить до висновку про прийняття цивільного позову, визнання ОСОБА_7 , цивільним позивачем, а ОСОБА_4 цивільним відповідачем у кримінальному провадженні, за позовом про стягнення майнової та моральної шкоди.
Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, оскільки термін перебування останньої під вартою закінчується 03 грудня 2018 року, існують ризики, визначені ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 , обгрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, які вчинила під час іспитового строку, може незаконно впливати на свідків для зміни показань в бік покращення свого становища, вчинити інше правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої та неуможливить забезпечення судового розгляду у розумні строки.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 просять змінити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт посилаючись на те, що ОСОБА_4 тривалий час утримується під вартою, в даний час хворіє, передбуває на обліку в медичній частині СІЗО з діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 степеня, ризик 3. Кризовий перебіг. СН І, де продовжує отримувати симптоматичне лікування, на утриманні має троє неповнолітніх дітей.

Вислухавши думку учасників судового розгляду щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій та щодо клопотання обвинуваченої та її захисника про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, суд дійшов наступних висновків.

Так, 12 травня 2018 року ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на шістдесят діб.
Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.07.2018 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою по 10.08.2018 року.
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.08.2018 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою по 08.10.2018 року.
05.10.2018 року ухвалою Шепетівського міськрайонного суду ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою по 03.12.2018 року включно.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що хоча суворість можливого вироку є елементом, який має бути прийнятим до уваги при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно, необхідність продовження строку тримання під вартою не може оцінюватися з виключної абстрактної точки зору та лише з точки зору тяжкості злочину (рішення у справі «Мамедов проти Росії»).

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує особистість обвинуваченої, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, що остання має на утриманні троє неповнолітніх дітей, під час перебування в умовах СІЗО хворіє.

Прокурор у своєму клопотанні посилалась на те, що санкції статтей, за якими обвинувачується ОСОБА_4 передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, має непогашену судимість, а ризики, визначені ст. 177 КПК України, на які посилався суд при обранні та продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися.

Як вбачається зі змісту положень параграфу 1 глави 18 КПК України питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема у вигляді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що посилання прокурора лише на тяжкість покарання, відносно ОСОБА_4 та його припущення без відповідних доказів, що вона може незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, не можуть бути підставою для продовження строку тримання під вартою відносно останньої.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку про те, що до обвинуваченої ОСОБА_4 можливо застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, а саме: цілодобовий домашній арешт, з покладенням на неї відповідних обов`язків, а тому у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, а клопотання обвинуваченої та її захисника задовольнити.

Керуючись ст.ст. 56, 61, 62, 128,177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 369, 372 КПК України, суд, -
ухвалив:

Прийняти цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди в сумі 25000 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн.
Визнати ОСОБА_7 цивільним позивачем, а ОСОБА_4 цивільним відповідачем за позовом про стягнення моральної шкоди у кримінальному провадженні № 0000709 від 23.05.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.369 КК України.
Роз`яснити відповідачу право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали надіслати (надати) учасникам справи копії відзиву на позов з доданими до нього документами, з одночасним направленням (наданням) такого відзиву з доданими до нього документами до суду.
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою відмовити, а клопотання обвинуваченої та її захисника про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт на строк два місяці, до 31 січня 2019 року включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) заборонити цілодобово залишати житло за місцем свого проживання АДРЕСА_2 ;

2) прибувати до суду на розгляд справи за першим викликом;

3) не відлучатись з свого місця проживання - АДРЕСА_2 , без дозволу суду,

4) повідомляти суд про зміну місця проживання;

5) здати на зберігання документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до обвинуваченої ОСОБА_4 може бути застосований більш жорсткіший запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Копію ухвали направити начальнику Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області для виконання, іншим учасникам судового процесу для відома.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Справу слуханням відкласти на 10 годину 30 хвилин 18 грудня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1