Справа № 349/816/18
Провадження № 11-кп/4808/178/19
Категорія ч.2 ст.240 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000084 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження Тисменицького районного суду начальника Рогатинського відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козарі, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8 500, 00 гривень.

Вирішено питання про речові докази, а саме:

- навантажувач ПЕ-0.8 («Беларусь ЮМЗ-6КЛ»), реєстраційний номер 02582АТ повернуто законному володільцю ОСОБА_11 ;

- вантажний автомобіль КАМАЗ 5511, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 повернуто НОМЕР_3 ОСОБА_12 та ОСОБА_8 ;

- сировину піщано-гравійну (гравій) загальною вагою 12 300 кг конфісковано у власність держави.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1 144,00 гривень.

Скасовано арешт майна, який накладений ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2018 року в частині навантажувача ПЕ-0.8 («Беларусь ЮМЗ-6КЛ»), реєстраційний номер 02582АТ та автомобіля марки КАМАЗ, зеленого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив умисні дії, які виразились у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, за таких встановлених судом обставин.

20 квітня 2018 року приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, без відповідного дозволу, за допомогою навантажувача ПЕ-0.8 («Беларусь ЮМЗ-6КЛ»), реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого є ОСОБА_13 , самостійно видобув з річки Дністер в с. Козарі Рогатинського району Івано-Франківської області сировину піщано-гравійну (гравій) загальною вагою 12 300 кг, яку завантажив на вантажний автомобіль КАМАЗ 5511, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належив йому та його дружині ОСОБА_12 на праві спільної сумісної власності. Під час виїзду з берега річки на завантаженому автомобілі ОСОБА_8 був зупинений поліцейськими Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Не погодившись з вироком суду начальник Рогатинського відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеність вини, правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , вважає вирок Рогатинського районного суду від 12.03.2019 року таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційних доводів посилається на те, що суд першої інстанції неправильно вирішив питання речових доказів і безпідставно повернув автомобіль марки «КАМАЗ 5511» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є знаряддям злочину особі, яка визнана винною у вчиненні злочину - ОСОБА_8 та його дружині ОСОБА_12 . Суд виходив з того, що зазначений транспортний засіб належить ОСОБА_8 та ОСОБА_12 на праві спільної часткової власності у рівних частинах за рішенням Рогатинського районного суду від 03.12.2018 року про поділ майна, та відповідно ОСОБА_12 не знала і не могла знати про незаконне використання вказаного транспортного засобу, а тому він підлягає поверненню його власникам на підставі п.1 ч.9 ст.100 КПК України.

Разом з тим, прокурор звертає увагу на те, що ОСОБА_12 в судовому засіданні суду першої інстанції надала показання про те, що їй було відомо про використання ОСОБА_8 в день події автомобіля «КАМАЗ» для навантаження гравійної суміші і її завезення на футбольне поле на прохання сільського голови. Вказане свідчить про обізнаність ОСОБА_12 з приводу злочинних намірів обвинуваченого щодо забору піщано-гравійної суміші.

За вказаних обставин, просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України та призначити його покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500 гривень. Речові докази про кримінальному провадженні автомобіль марки « КАМАЗ 5511», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який накладено арешт ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду від 25.04.2018 конфіскувати у дохід держави; навантажувач ПЕ-0.8 («Беларусь ЮМЗ-6КЛ»), реєстраційний номер НОМЕР_4 повернути власнику; сировину піщано-гравійне (гравій) суміш передати у власність держави.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник просили в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити та залишити вирок суду без змін;

- прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.240 КК України не оскаржуються, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційним судом не перевіряються.

Наведені в апеляційній скарзі прокурора доводи стосовно допущених судом істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, зокрема прийняття судом рішення про повернення речового доказу - вантажного автомобіля «КАМАЗ 5511» його власникам, є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно п.12 ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд повинен вирішити, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Відповідно до вимог п.1 ч.9 ст.100 КПК України гроші, цінності, та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

З наведеної норми закону вбачається, що у випадках використання майна з метою вчинення кримінального правопорушення як засоби чи знаряддя злочину таке майно конфіскується, крім випадків коли їх власник не знав і не міг знати про таке використання.

З матеріалів кримінального провадження та вироку суду першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 для вчинення незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, використовував транспортний засіб марки «КАМАЗ 5511», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зі змісту постанови слідчого від 21 квітня 2018 року (а.п. 26-27), крім інших, автомобіль марки «КАМАЗ», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , визнано речовим доказом.

Відповідно до ухвали Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2018 року (а.п. 29), на автомобіль марки «КАМАЗ», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , накладено арешт як на знаряддя вчинення злочину, з метою забезпечення можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження.

Згідно з копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «КАМАЗ», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 (а.п. 68) є ОСОБА_8 .

При цьому, з наявної в матеріалах провадження копії рішення Рогатинського районного суду від 03 грудня 2018 року (а.п.173-174) вбачається, що вже після вчинення злочину з використанням вищевказаного транспортного засобу як знаряддя злочину, у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя за ОСОБА_12 та ОСОБА_8 визнано право власності по ? частині вказаного автомобіля.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р., якою закріплено право на мирне володіння майном та його можливі обмеження, державою можуть бути встановлені умови та випадки правомірного позбавлення власності особи з боку держави у вигляді конфіскації майна.

Колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Ніна Іванівна Фрізен проти Росії» національні органи зобов`язані здійснювати конфіскацію виключно з підстав, передбачених законом та надавати докази того, що така конфіскація забезпечує вимоги суспільного інтересу, не є свавільною і відповідає вимогам закону.

У відповідності до вимог ст. 1 Протоколу № 1 колегія суддів враховує, що автомобіль марки «КАМАЗ 5511», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 був використаний обвинуваченими ОСОБА_8 як знаряддя злочину під час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, яке порушує встановлений порядок раціонального і комплексного використання й охорони надр та видобування корисних копалин, що свідчить про забезпечення належного балансу між відповідальністю, яку повинен понести власник майна, яке використовувалось як знаряддя злочину та відповідним захистом інтересів суспільства.

Зі змісту ст. п.1 ч.9 ст.100 КПК України вбачається, що знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, не можуть бути конфісковані у тому випадку коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Сукупність вищевказаних доказів та встановлені судом першої інстанції обставини свідчать про те, що під час розгляду кримінального провадження не доведено, що ОСОБА_12 не знала і не могла знати про незаконне використання транспортного засобу.

При вирішенні цього питання колегія суддів приймає до уваги показання, які були надані ОСОБА_12 стосовно обставин вчиненого кримінального правопорушення та яка показала, що автомобіль «КАМАЗ» є її з ОСОБА_8 спільною сумісною власністю і використовувався її чоловіком для власних потреб та їй відомо про те, що в день вчинення злочину сільський голова попросив її чоловіка набрати гравійну суміш і завести на футбольне поле.

Колегія суддів приймає до уваги, що шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 було зареєстровано 05 листопада 1988 року та те, що вони тривалий час проживають разом однією сім`єю.

Вищевказані обставини свідчать про те, що співвласник ОСОБА_12 могла знати про незаконне використання вказаного транспортного засобу.

Проте, суд першої інстанції, не мотивуючи своє рішення, безпідставно не врахував вищевказані обставини та незаконно повернув автомобіль марки «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за приналежністю ОСОБА_8 , який безпосередньо вчинив злочин використовуючи вказаний транспортний засіб як знаряддя злочину та ОСОБА_12 , чим невірно застосував кримінальний процесуальний закон.

Колегія суддів вважає доведеним, поза всяким розумним сумнівом, що автомобіль марки «КАМАЗ 5511», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 був використаний обвинуваченим ОСОБА_8 як знаряддя злочину для вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

Системний аналіз діючого кримінального процесуального законодавства з врахуванням вимог ст.100 КПК України вказує на те, що майно, яке підлягає конфіскації як знаряддя злочину може належати як обвинуваченому так і іншим особам, які не причетні до вчиненого кримінального правопорушення. Вказане майно може належати як на праві особистої власності та і знаходитись у спільній сумісній власності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що речовий доказ вантажний автомобіль «КАМАЗ 5511», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 у відповідності до вимог ст.100 КПК України підлягає конфіскації у дохід держави як знаряддя злочину.

Вирішуючи питання про вид та форму судового рішення стосовно зміни судового рішення щодо вирішення питання про подальшу долю речових доказів, колегія суддів приймає до уваги, що ст.420 КПК України встановлені конкретні випадки коли суд апеляційної інстанції повинен скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити свій вирок.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:1) необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; 2) необхідності застосування більш суворого покарання; 3) скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; 4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення про зміну вироку суду першої інстанції в частині вирішення питання про подальшу долю речових доказів повинно бути постановлено у формі ухвали, оскільки не пов`язано із застосуванням закону про більш тяжке кримінальне правопорушення, не збільшує обсяг обвинувачення і не пов`язано з призначенням більш суворого покарання.

Конфіскація речових доказів, які використовувались як знаряддя злочину не є покаранням обвинуваченого, оскільки у відповідності до вимог ст.100 КПК України застосовується без врахування приналежності речових доказів та є мірою відповідальності власника за відсутність належного контролю щодо використання майна, яке належить йому на праві власності.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно задовольнити частково, а вирок суду змінити в частині вирішення питання про речові докази щодо вантажного автомобіля «КАМАЗ 5511», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Керуючись ст.ст.100,370,376,404,405,407,408,409,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження Тисменицького районного суду начальника Рогатинського відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2019 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині вирішення питання про речовий доказ вантажний автомобіль «КАМАЗ 5511», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Речовий доказ вантажний автомобіль «КАМАЗ 5511», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 конфіскувати у дохід держави як знаряддя злочину.

В решті вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5