Справа № 523/761/19
Провадження № 1-кс/523/365/19
УХВАЛА
про часткове задоволення скарги

24 січня 2019 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка звернулася зі скаргою - ОСОБА_3 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу вказаної особи від невизначеної дати січня 2019 року з додатками до неї, на відмову заступника керівника зазначеної прокуратури ОСОБА_5 в задоволенні скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування кримінального провадження №0005605, -

в с т а н о в и в:
18.01.2019 року до Суворовського районного суду м.Одеси для розгляду надійшла скарга ОСОБА_3 від невизначеної дати січня 2019 року на відмову заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 в задоволенні скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування кримінального провадження №0005605, яка у той же день за автоматизованим розподілом була передана на розгляд слідчого судді ОСОБА_1 та ухвалою від 21.01.2019 року було відкрито провадження з розгляду означеної скарги.

У скарзі ОСОБА_3 просить слідчого суддю скасувати постанову заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 від 09.01.2019 року про відмову в задоволенні скарги від 08.01.2019 року на недотримання розумних строків досудового розслідування кримінального провадження №0005605, а також зобов`язати керівника вказаної прокуратури надати вказівку прокурору процесуальному керівнику досудового розслідування цього кримінального провадження щодо строків прийняття у ньому законного і обґрунтованого рішення про закінчення досудового розслідування.

З`ясувавши в судовому засіданні позицію ОСОБА_3 , який підтримав скаргу та надав додаткові пояснення, вислухавши думку прокурора ОСОБА_4 , вивчивши скаргу й додані до неї відповідні матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.
З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положення ст.2 зазначеного Кодексу встановлюють, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч.1 ст.9 вказаного Кодексу, під час кримінального провадження, суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п.9-1 ч.1 ст.303 наведеного Кодексу, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування може бути оскаржено на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Стаття 308 означеного Кодексу встановлює, що потерпілий, поміж інших учасників провадження та сторони захисту, має право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, а у свою чергу, прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень.

Як слідує з матеріалів розглядуваної скарги, постановою заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 від 09.01.2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 від 08.01.2019 року на недотримання строків досудового розслідування кримінального провадження №0005605, відмовлено, а прийняте рішення обґрунтовано незаконністю втручання в процесуальну діяльність прокурора з приводу зобов`язання прийняти рішення в кримінальному провадженні щодо закінчення досудового розслідування в межах певних строків.

Проте, як встановлено слідчим суддею, наведена позиція заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 не базується на нормах закону та він всупереч викладеним вимогам кримінального процесуального закону, прийняв постанову від 09.01.2019 року про відмову у задоволенні скарги, на підставі, щонайменше, неналежного виконання вимог ст.36-37, ч.2 ст.308 КПК України та наказу Генерального прокурора України «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» від 19.12.2012 року №4гн зі здійснення контролю за діями підлеглих працівників прокуратури процесуальних керівників у кримінальному провадженні №0005605 та не повного і необ`єктивного дослідження всіх обставин у цьому кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ст.ст.13, 17 Закону України «Про прокуратуру», керівник чи заступник керівника місцевої прокуратури, як прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом, а прокурори місцевої прокуратури зобов`язані виконувати надані з дотриманням вимог цього закону вказівки прокурора вищого рівня, до яких відносяться керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.
Згідно з п.п.3.1, 4, 6 наказу Генерального прокурора України «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» від 19.12.2012 року №4гн, керівникам органів прокуратури та галузевих підрозділів апаратів прокуратур усіх рівнів, які за розподілом обов`язків відповідають за відповідну ділянку роботи, належить здійснювати контроль за якістю здійснення процесуального керівництва на стадії досудового розслідування та участі у судовому провадженні, а під час кримінального провадження прокурори усіх рівнів повинні забезпечувати виконання вимог закону щодо додержання розумних строків та строків, прямо визначених КПК України, з огляду на складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних і кримінальних правопорушень, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для забезпечення належної якості досудового розслідування, і принципово реагувати на факти порушення розумних строків та прокурорам усіх рівнів уживати заходів до покращення якості досудового розслідування.

За п.11 наказу Генерального прокурора України «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» від 19.12.2012 року №4гн, керівники прокуратур усіх рівнів і галузевих підрозділів апаратів, прокурори - процесуальні керівники досудового розслідування повинні забезпечити неупереджений та об`єктивний розгляд скарг учасників кримінального провадження на рішення та дії працівників органів досудового розслідування, у тому числі скарг підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на недотримання розумних строків слідчим, прокурором.
Втім, матеріали розглядуваної скарги ОСОБА_3 свідчать про те, що 29.08.2013 року Суворовським ВП за заявою останнього розпочато кримінальне провадження №0005605, та відповідних слідчих (розшукових) дій станом на теперішній час не проведено, зокрема, повідомлення про підозру належній особі не вручено, у зв`язку з чим скаржник звернувся до керівника Одеської місцевої прокуратури №4 з відповідною скаргою від 08.01.2019 року на недотримання розумних строків досудового розслідування цього кримінального провадження.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 додатково пояснив, що у кримінальному провадженні №0005605, в якому його визнано потерпілим, з серпня місяця 2013 року жодних слідчих дій не проводилось та рішеннями органу досудового розслідування означене кримінальне провадження тричі закривалось, але ці рішення слідчих були скасовані судом.
Разом із тим, мотивувальна частина оскаржуваної постанови заступника керівника ОСОБА_5 від 09.01.2019 року взагалі не містить відомостей щодо належного виконання цим прокурором вимог зазначеного наказу Генерального прокурора України, зокрема з обов`язкового у даному випадку дослідження матеріалів кримінального провадження №0005605 та здійснення ним дієвого контролю за діями підлеглих прокурорів процесуальних керівників у кримінальному провадженні з дотримання розумності строків досудового розслідування, з огляду на що зазначена постанова заступника керівника прокуратури не уявляє собою законного і обґрунтованого рішення.

З огляду на ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень та проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Стаття 8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року встановлюють, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерел права.
Слід зауважити на тому, що Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово встановлював порушення п.1 ст.6 Конвенції з боку правоохоронних органів , а саме з недотримання розумності строків під час досудового розслідування, зокрема у справах «Вергельський проти України», «Іванов проти України», «Бодаерт проти Бельгії», «Ігнаткіна проти України», за якими була виявлена «… неспроможність державних органів упродовж років розслідування надати суду справу, готову до розгляду в суді, що свідчить про недостатню старанність з їхнього боку…».

Отже, вищенаведені обставини у взаємозв`язку з наданими в судовому засіданні додатковими поясненнями ОСОБА_3 , які не були спростовані прокурором ОСОБА_4 , беззаперечно свідчать про належний розгляд скарги ОСОБА_3 від 08.01.2019 року заступником керівника Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 та про незабезпечення останнім контролю за діяльністю процесуальних керівників, а також уявляє невжиття цим заступником керівника прокуратури заходів з дотримання розумного строку досудового розслідування кримінального провадження №0005605 та мір з покращення якості досудового розслідування цього кримінального провадження.

Як зазначалось вище та слідує з приписів ч.2 ст.308 КПК України, прокурор вищого рівня зобов`язаний при розгляді скарги визначених законом осіб на недотримання строків досудового розслідування в разі наявності підстав для її задоволення, надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, що уявляє неможливим задоволення розглядуваної скарги ОСОБА_3 у запропонованому обсязі, адже встановлення підстав для задоволення скарги на недотримання строків досудового розслідування належить до компетенції відповідного прокурора вищого рівня.

На підставі сукупності викладеного, слідчий суддя вважає необхідним визнати оскаржувану ОСОБА_3 постанову заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 незаконною та прийнятою на підставі не повного і необ`єктивного дослідження всіх обставин у кримінальному провадженні №0005605, а відтак означену постанову в порядку ст.303-307, ч.2 ст.308 КПК України слід скасувати, одночасно зобов`язавши керівника вказаної прокуратури здійснити належний розгляд скарги ОСОБА_3 від 08.01.2019 року та за наявності підстав надати вказівку прокурору процесуальному керівнику досудового розслідування цього кримінального провадження щодо строків прийняття законного і обґрунтованого рішення про закінчення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.2-3, 8-9, 26, 28, 303-309 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Скаргу ОСОБА_3 від невизначеної дати січня 2019 року на відмову заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 в задоволенні скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування кримінального провадження №0005605, задовольнити частково.

Постанову заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 від 09.01.2019 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 від 08.01.2019 року на недотримання розумних строків досудового розслідування кримінального провадження №0005605, - скасувати.

Зобов`язати керівника Одеської місцевої прокуратури №4 за результатами належної перевірки скарги ОСОБА_3 від 08.01.2019 року при наявності підстав й в порядку ч.2 ст.308 КПК України надати вказівку прокурору процесуальному керівнику досудового розслідування кримінального провадження №0005605 щодо строків прийняття у цьому провадженні законного і обґрунтованого рішення про закінчення досудового розслідування.
Копію ухвали направити для виконання керівнику Одеської місцевої прокуратури №4 та надати заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1