ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиську Тернопільської області кримінальне провадження №0000012 від 14 січня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Галущинці та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, інваліда 3-ї групи, який має на утриманні 1-ну неповнолітню дитину,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 12.01.2019 року близько 20:00 год, перебуваючи в приміщенні житлового будинку за місцем свого проживання, що в АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з дружиною ОСОБА_5 , умисно наніс потерпілій два удари долонею правої руки в область лівої щоки, чим завдав ОСОБА_5 фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Допитаний судом ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав. Пояснив, що дійсно 12.01.2019 року близько 20:00 год, у нього з дружиною ОСОБА_5 , за місцем їх спільного проживання, в приміщенні житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт, під час якого він наніс два удари правою долонею потерпілій по лівій щоці. У вчиненому щиро розкаявся, пообіцяв що подібне не повториться.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні від дачі пояснень відмовилася, скориставшись правом, наданим ст. 63 Конституції України.

Оскільки ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши ОСОБА_3 положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням показань потерпілої та документів, які характеризують обвинуваченого, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого відносно потерпілої були спрямовані на завдання їй фізичного болю, а тому кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого (пенсіонер, інвалід 3-ї групи), конкретні обставини справи, позицію потерпілої ОСОБА_5 , обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, обставину, яка обтяжує покарання -вчинення злочину щодо подружжя, а також вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 126 КК України, робить висновки про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді штрафу.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1