Справа № 550/1523/18
Провадження №1-кп/550/22/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року
Чутівський районний суд Полтавської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове кримінальне провадження № 0000428 від 13.12.2018 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Полтава, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючою, не заміжньою, жительки АДРЕСА_1 , раніше судимої :
05.12.2018 року Чутівським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,
в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

у с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що 03 грудня 2018 року у другій половині дня, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу багатоквартирного будинку, який розташований по АДРЕСА_2 , діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільно доступу таємно викрала належні потерпілій ОСОБА_4 5 металевих труб діаметром 5 см, товщина металлу 0,5 см, загальною довжиною 10 м, вартість яких згідно висновку експерта №4754 від 21.12.2018 становить 721,50 грн.
Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядилася на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 721,50 грн.
Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна - крадіжку, повторно.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю і повідомила суду, що 03 грудня 2018 року у другій половині дня здійснила крадіжку належних ОСОБА_4 металевих труб.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що на початку грудня 2018 в неї зникли металеві труби, які знаходились поблизу її будинку. Про даний факт вона повідомила в поліцію.
Показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вона не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного злочину, а її дії кваліфікує за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) повторно.
При обранні ОСОБА_5 виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п.п. 34, 41 "Швидка проти Україні" від 30 жовтня 2014 р.
Враховуючи зазначене, суд, керуючись ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченій враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
За класифікацією злочинів, передбаченою ч. 3 ст. 12 КК України ОСОБА_5 вчинила злочин середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання, ОСОБА_5 , згідно п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину відносно особи похилого віку.
Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що вона по місцю проживання характеризується посередньо, не працює, раніше судима.
З урахуванням вищевказаних обставин справи, беручи до уваги висновок, викладений у досудовій доповіді уповноваженого органу з питань пробації, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст. 185 КК України та вважає, що саме даний вид покарання буде необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
З урахуванням вищевказаних обставин справи, враховуючи обставини, визначені ст. 75 КК України, зокрема те, що ОСОБА_5 щиро розкаялася у скоєному, відшкодувала збитки шляхом повернення викраденого майна, потерпіла не має претензій до обвинуваченої, суд вважає наявними достатні підстави для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, з визначенням їй іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
За правовим висновком Верховного Суду від 27.03.2018 в провадженні №51-717км18 щодо застосування ч. 4 ст. 70 КК України, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно (див. абз. 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»).
Як встановлено судом, ОСОБА_5 раніше судима за вироком Чутівського районного суду Полтавської області від 05.12.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
Судом визнано доведеним, що до постановлення вказаного вироку, а саме 03.12.2018, обвинувачена вчинила інше кримінальне правопорушення.
Як вже зазначалось, в справі, що розглядається 550/1523/18 (провадження № 1-еп/550/22/19) суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком.
Стаття 70 КК України, що установлює порядок призначення покарання за сукупністю злочинів, не передбачає можливості поглинення чи складання іспитового строку, визначеного різними вироками.
А тому, вирок Чутівського районного суду Полтавської області від 05.12.2018 підлягає самостійному виконанню.
Дана правова позиція вказана у Постанові Верховного Суду, ухваленої колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 18.09.2018 (справа № 752/4026/17, провадження № 51-4631км18).
Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.
Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання за цим законом у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України від відбування покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання.
Вирок Чутівського районного суду Полтавської області від 05.12.2018 щодо ОСОБА_5 виконувати самостійно
Речові докази по справі : 5 металевих труб діаметром 5 см, товщина металлу 0,5 см, загальною довжиною 10 м, які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 вважати повернутими за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1