Справа № 532/308/15-к
Провадження № 1-кп/526/22/2019
У Х В А Л А
іменем України

21 березня 2019 року року колегія суддів Гадяцького районного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представник потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисників - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_16 про визнання очевидно недопустимим доказу,-

встановила :

Захисник ОСОБА_16 звернувся з письмовим клопотанням про визнання доказу очевидно недопустимим.
В обгрунтування клопотання посилався на те, що наданий стороною обвинувачення протокол проведення слідчого експерименту від 14.02.2014 року за участі свідка ОСОБА_18 є очевидно недопустимим доказом, оскільки у ньому зазначено, що слідчу дію проведено за участі спеціаліста , проте вказаною особою протокол не підписувався і жодних даних про участь вказаної особи у проведенні цієї слідчої дії в протоколі немає; у вступній частині протокол не містить кокретного місця проведення слідчої дії; у протоколі не в повній мірі зазначено анкетні дані осіб, що приймали участь у слідчій дії; ставиться під сумнів здобуття об`єктивних даних по справі і той факт, що поняті залучались у слідчих діях одні й ті самі (у експериментах від 14.02.14 року за участі ОСОБА_19 та ОСОБА_18 ); в описовій частині протоколу відсутня послідовність викладення слідчої дії та отримані в результаті проведеної слідчої дії відомості, що мають значення саме для вказаного кримінального провадження; додаток до протоколу план-схема без підписів, невідомо ким виготовлена та не відповідає обставинам події.
Інші обвинувачені та їх захисники підтримали клопотання захисника ОСОБА_16
Прокурори ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 заперечували проти визнання доказу очевидно недопустимим, так як надати йому оцінку суд може лише в сукупності з іншими доказами під час ухвалення рішення в нарадчій кімнаті.

Відповідно до ч.1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Згідно ч.2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Очевидною недопустимістю доказу є отримання відомостей, матеріалів та інших фактичних даних, органом досудового розслідування в непередбаченому процесуальним законом порядку чи з його порушенням; а також отримання відомостей, матеріалів та інших фактичних даних внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.

Згідно ст.. 226 КПК України допит малолітньої або неповнолітньої особи проводиться у присутності законного представника, педагога або психолога, а за необхідності - лікаря.
В судовому засіданні педагог ОСОБА_20 підтвердила, що була присутня під час слідчого експерименту за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_18 . В ході проведення слідчої дії, порушень прав неповнолітнього свідка нею не було встановлено, будь-яких зауважень в протокол не вносилось.

Перевірка достовірності доказів вимагає зіставлення їх з іншими матеріалами провадження, які підтверджують або спростовують доказ, що перевіряється.

Згідно ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Враховуючи, що очевидної недопустимості протоколу проведення слідчого експерименту від 14.02.2014 року з участю неповнолітнього свідка, як доказу, що тягне за собою неможливість його дослідження чи припинення його дослідження, судом не встановлено, тому питання щодо допустимості даного доказу, буде вирішено судом під час оцінки доказів в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, у відповідності до вимог ст. 89 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_16 , в частині визнання очевидно недопустимим доказом - схеми до протоколу слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_18 від 14.02.2014 рокупідлягає до задоволення, оскільки план-схема не підписана учасниками слідчої дії та взагалі не містить відомостей про особу, яка склала дану схему.

У зв`язку з цим, колегія суддів визнає даний доказ очевидно недопустимим та припиняє його дослідження.

Керуючись ст.ст.87,89, 238, 350 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Клопотання захисника ОСОБА_16 задовольнити частково.

Визнати очевидно недопустимим доказом схему до слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_18 від 14.02.2014 року (т.с.14 а.с.14).

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_16 про визнання незаконним і очевидно недопустимим доказом протоколу слідчого експерименту від 14.02.2014 року з участю неповнолітнього свідка ОСОБА_18 (т.с.14 а.с.10-13).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 26 березня 2019 року.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3