Справа №601/2064/17
Провадження № 1-кп/601/51/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець кримінальне провадження № 0000673 від 04 листопада 2017 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 22.05.2013 року за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 19.03.2010 року; вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 22.05.2015 року за ч.3 ст. 186, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 395, 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці без конфіскації майна на основі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано 2 місяці за вироком Кременецького районного суду від 22.05.2013 року
обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України,

- за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, не став на шлях виправлення та вчинив новий умисний корисливий злочин.
Так, 02.11.2017 року приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебуваючи неподалік складського приміщення, в якому раніше проживав та мав вільний доступ з дозволу власника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_3 , побачив, що двері до вказаного приміщення відчинені. В цей момент у ОСОБА_3 повторно виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, умисно, таємно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу викрав із складського приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , металеву тачку вартістю 1000 грн., металеве корито, три металевих труби та три металевих конструкції загальною вагою 46,2 кг вартістю 231 грн., що належать ОСОБА_6 , та з місця вчинення злочину разом із викраденим майном пішов, таким чином маючи реальну можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1231 грн.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся у скоєному та пояснив, що його показання, які він давав на досудовому слідстві є повними, достовірними і такими, що свідчать про повне визнання вини, щире каяття, допомогу та сприяння органам досудового слідства в розкритті вказаного злочину.

Він також пояснив, що погоджується на скорочену процедуру розгляду кримінальної справи і що всі дані про скоєний злочин, вірно викладенні в процесуальних документах кримінальної справи. Причиною скоєння злочинів є те що він не працює та вживає спиртні напої.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи в судовому засіданні, пояснив, що ОСОБА_3 допомагав йому по господарству, тому мав доступ до складського приміщення, з якого вчинив крадіжку. Претензій до обвинуваченого не має та просить його суворо не карати.

В судове засідання потерпілий подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності.

Враховуючи те, що учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, вислухавши думку учасників судового розгляду та, роз"яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнає не доцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, за виключенням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознакою таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, те що він вину визнав, розкаюється у скоєному, думку потерпілого, який не має будь-яких претензій до обвинуваченого, та вважає, що йому слід обрати покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту.

Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Речові докази по справі: металева одноколісна тачка, металеве корито, три металевих конструкції, три металевих труби квадратної форми, що передані під розписку потерпілому ОСОБА_6 повернути останньому.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: