Справа № 206/8/19
Провадження № 1-кс/206/8/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2019року Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 12.05.2018 року до ЄРДР за № 0000513, клопотання слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 19.02.2010 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 24.05.2011 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст.71, 72 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяць за вироком Самарського районного судум. Дніпропетровська від 19.02.2010, остаточного призначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі; 30.04.2013 на підставі постанови Жовтоводського міського суду від 22.04.2013 відповідно до ст. 81 КК України звільнений умовно достроково, невідбутий строк 10 місяців 24 дні;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

04.01.2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що 12.05.2018 року до ЧЧ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровьскій області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , про те, що 12.05.2018 року о 03:00 невідома особа, перебуваючи біля будинку 13а по вул. Карагандинська в м. Дніпро, грубо порушувала громадський порядок (ЖЄО № 7873).

За даним фактом Самарським відділенням поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000513 від 12.05.2018 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.05.2018 близько 00.35 годин ОСОБА_6 у торгівельному кіоску ФОП « ОСОБА_8 », який розташований біля будинку

АДРЕСА_3 та працює цілодобово, придбав вагове печиво «Сніжок» та, розрахувавшись з продавцем, відійшов від кіоска і почав слідувати по вул. Карагандинській у напрямку місця свого мешкання на АДРЕСА_2 .

На шляху слідування ОСОБА_6 , скуштувавши печиво, вирішив повернутись до торгівельного кіоску та здійснити його обмін, оскільки, на його думку, воно не відповідало якісним показникам.

Повернувшись близько 00.38 годин 12.05.2018 до кіоску ФОП « ОСОБА_8 », розташованого біля буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 через відкрите для реалізації товарів покупцям вікно став в грубій формі, з використанням нецензурної лайки, вимагати від раніше знайомої продавця ОСОБА_7 (дівоче прізвище ОСОБА_9 , далі по тексту ОСОБА_10 ) обміняти придбане ним печиво, на що отримав відмову. Будучи незадоволеним реакцією продавця у відповідь на його вимогу, ОСОБА_6 , перебуваючи у тому ж місці в той же день та час, через відкрите вікно жбурнув придбане ним печиво всередину торгівельного кіоску, влучивши у продавця ОСОБА_7 та, погрожуючи їй фізичною розправою, попрямував від кіоску до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Того ж дня, тобто 12.05.2018 близько 01.00 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, у ОСОБА_6 , який перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, а саме на безпричинне, з надуманого приводу (у зв`язку з відмовою обміняти печиво), спричинення тілесних ушкоджень раніше знайомій ОСОБА_7 - продавцю торгівельного кіоску ФОП « ОСОБА_8 ». та умисне пошкодження вказаного кіоску шляхом його підпалу. Для досягнення злочинного результату, в якості знаряддя для спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та одночасного пошкодження кіоску з товаром ФОП « ОСОБА_8 », тобто чужого майна, ОСОБА_6 вирішив використати бензин-розчинник «Уайт-Спіріт», що зберігався за місцем його мешкання в пластиковій пляшці та який він запланував помістити в скляну пляшку та за допомогою фрагмента тканини підпалити, тобто пристосувати, та жбурнути через вікно для реалізації товарів у продавця ОСОБА_7 і, таким чином, одночасно підпалити кіоск.

При цьому ОСОБА_6 в силу віку, освіти та життєвого досвіду усвідомлював, що наявна в пляшці рідина бензин-розчинник «Уайт-Спіріт» має легкозаймисті властивості.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 12.05.2018 в період часу з 01:00 годин по 02:57 годин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), продовжуючи перебувати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , із загальної кількості бензину-розчинника «Уайт-Спіріт», що зберігався у пластиковій пляшці об`ємом 1,0 л., перелив частину рідини в пластикову пляшку невстановленого об`єму, і, продовжуючи реалізувати раніше виниклий злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, а саме на безпричинне, з надуманого приводу спричинення тілесних ушкоджень раніше знайомій продавцю ОСОБА_7 та пошкодження торгівельного кіоску, в якому вона перебувала, взяв вказану пляшку з розчинником та, утримуючи її в своїх руках, попрямував від місця свого мешкання до цілодобового кіоску ФОП « ОСОБА_8 », в якому продовжувала працювати продавець ОСОБА_7 .

З метою подальшої реалізації вказаного вище злочинного умислу на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства на шляху руху, у невстановленому місці, ОСОБА_6 знайшов скляну пляшку невстановленого об`єму, після чого налив туди з пластикової пляшки, що зберігав при собі, частину бензину-розчинника «Уайт-Спіріт» та заткнув горловину скляної пляшки фрагментом тканини, з метою ініціювання загоряння рідини від цього фрагменту тканини, тобто спеціально пристосував предмет, а саме пляшку з горючою рідиною та фрагментом тканини, для нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_6 усвідомлював, що пляшка з вмістом в ній бензину-розчинника «Уайт-Спіріт» та фрагментом тканини є предметом, конструктивно призначеним для впливу на об`єкти, шляхом підпалу горючої рідини, що міститься в пляшці, при взаємодії з такими об`єктами, тобто є легкозаймистою речовиною.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ОСОБА_6 того ж дня, тобто 12.05.2018, приблизно о 02.58 годин, повернувся до торгівельного кіоску ФОП « ОСОБА_8 », який є об`єктом роздрібної торгівлі продуктів харчування населенню та розташований між проїжджою частиною та тротуарною доріжкою біля будинку № 13 по вул. Карагандинська у м. Дніпро, тобто в громадському місці. Знаходячись на проїжджій частині вулиці Карагандинська у м. Дніпро у безпосередній близькості з кіоском, тобто в громадському місці, ОСОБА_6 , діючи умисно, безпричинно, із хуліганських спонукань, бажаючи спричинити тілесні ушкодження продавцю ОСОБА_7 та продемонструвати в такий спосіб факт своєї переваги над особою жіночої статі, тобто нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та моралі в суспільстві, а також бажаючи одночасно пошкодити торгівельний кіоск, діючи з особливою зухвалістю, утримуючи в правій руці скляну пляшку невстановленого об`єму, заповнену бензином-розчинником «Уайт-Спіріт», наявною в нього запальничкою підпалив фрагмент тканини, заткнутий в горловину пляшки, пристосувавши таким чином спеціально заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, кинув пляшку в напрямку вікна для реалізації товарів покупцям будівлі вищезазначеного продуктового кіоску, в середині якого в цей момент перебувала ОСОБА_7 . Однак, з незалежних від волі ОСОБА_6 причин, пляшка не влучила в торгівельний кіоск, а впала на тротуарну плитку майданчика безпосередньо перед кіоском та розбилась, а наявний в ній бензин-розчинник «Уайт-Спіріт» спалахнув.
Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи перебувати в громадському місці та маючи при собі бензин-розчинник «Уайт-Спіріт» в іншій пляшці, бажаючи доведення до кінця свого злочинного умислу на умисне безпричинне, із хуліганських мотивів, спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та пошкодження шляхом підпалу торгівельного кіоску, з використанням легкозаймистої рідини, ОСОБА_6 в той самий час підійшов до вікна для реалізації товарів покупцям вказаного торгівельного кіоску та в грубій формі, з використанням нецензурної лайки, під приводом придбання цукерки, висунув перед ОСОБА_7 вимогу відкрити вікно, на що остання зажадала від нього припинення хуліганських дій та повідомила, що викликає поліцію.

Однак ОСОБА_11 , не реагуючи на вимоги продавця та не бажаючи припинення своїх хуліганських дій, перебуваючи у тому ж місці та в той же час, обійшов будівлю кіоску зліва та підійшов до вхідних дверей, призначених для працівників, де за допомогою додаткових дверей з металевої решітки та фрагментів пластикової обшивки кіоску заблокував вихід через вказані двері ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що та знаходиться всередині будівлі кіоску.

Далі ОСОБА_6 , продовжуючи грубо порушувати громадський порядок в частині забезпечення спокійних та безпечних умов праці громадян та безперебійної роботи торгівельної точки, діючи умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, продовжуючи переслідувати мету спричинення тілесних ушкоджень продавцю ОСОБА_7 та пошкодження кіоска, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у використанні предмета, спеціально заготовленого та пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, створення обстановки, небезпечної для життя та здоров`я потерпілої, з заздалегідь заготовленої ним пластикової пляшки невстановленого об`єму облив стіну та вхідні двері кіоску, а також вікно біля них, бензином-розчинником «Уайт-Спіріт», після чого підпалив їх наявною в нього запальничкою. Внаслідок умисних безпричинних незаконних протиправних дій ОСОБА_6 пластикова обшивка стіни кіоску у вказаному місці загорілась, чим було створено загрозу для життя та здоров`я ОСОБА_7 , яка знаходилась всередині кіоску, пошкоджено вказаний торгівельний кіоск, належний ФОП « ОСОБА_8 » та припинено роботу торгового закладу, що є громадським місцем, до 08.00 години того ж дня.

Вважаючи свої хуліганські наміри доведеними до кінця, ОСОБА_6 близько 03.05 год. з місця вчинення злочину зник, спричинивши ФОП « ОСОБА_8 » матеріальні збитки на суму 5000 гривень.

Під час судового провадження слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 вільно пересуваючись на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки він усвідомлює, що вручене йому письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, базується, у тому числі, на показаннях потерпілої та свідків, у зв`язку з чим ОСОБА_6 може впливати на них шляхом вмовляння, підкупу, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою схилення їх до зміни показів, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування у даному кримінальному провадженні. Крім того, ОСОБА_6 будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив новий умисний тяжкий злочин. Враховуючи вищевикладене, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід розглядати як крайню необхідність, оскільки всі інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Отже, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_6 не одружений, дітей не має, не працевлаштований, тобто є особою без стійких соціальних зв`язків. Крім того, будучи раніше судимим та відбувавши покарання у місцях позбавлення волі, усвідомлює те, що йому нині загрожує покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, тому може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду;

- про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_6 , як житель житлового масиву «Придніпровськ», володіє анкетними даними потерпілої, свідків, тому, знаходячись на свободі, може вчинити спроби незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні;

- про наявність ризику передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_6 , не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, що може спонукати його до вчинення нових злочинів. Крім того, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив новий умисний тяжкий злочин.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , пов`язаний із застосуванням насильства та спеціальних пристосованих для цього предметів, слідство вважає за неможливе внесення ОСОБА_6 застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Підозрюваний пояснив, що загалом визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому його підозрюють, просив застосувати більш мякий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, додавши, що планує в майбутньому дитину.

Захисник просив застосувати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Вислухавши пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора та захисника, перевіривши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Витяг з кримінального провадження № 0000513 свідчить про те, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було внесено 12.05.2018 року до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до вимог ст. 208 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 затриманий 04.01.2019 року о 12 годині 30 хвилин.

Клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 порушено з метою запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , якого 04.01.2019 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та вчинене із застосуванням інших предметів спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 12.05.2018 року, протоколами допиту потерпілої ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_12 ; - протоколом огляду предмету від 18.06.2018 року.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст.42 КПК України, а також запобігання спробам: переховатися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків або інших учасників кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , згідно ст.177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який в силу ст.12 КК України, є тяжкими злочином, за який передбачено покарання від трьох до семи років позбавлення волі, а також наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може переховатися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_6 не одружений, дітей не має, не працевлаштований, тобто є особою без стійких соціальних зв`язків. Крім того, будучи раніше судимим та відбувавши покарання у місцях позбавлення волі, усвідомлює те, що йому нині загрожує покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, тому може здійснити спроби переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ґрунтується на тому, що ОСОБА_6 , як житель житлового масиву «Придніпровськ», володіє анкетними даними потерпілої, свідків, тому, знаходячись на свободі, може вчинити спроби незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів на його користь.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ґрунтується на тому, що ОСОБА_6 , не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, що може спонукати його до вчинення нових злочинів. Крім того, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив новий умисний тяжкий злочин.

Вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжкого злочину, відсутність постійного місця роботи, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею з`ясовано, що вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає обранню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для предявлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною кримінального провадження надані докази наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 -задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його затримання 04.01.2019 року до 04.03.2019 року включно.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_6 підлягає направленню для утримання до ДУ "Дніпровська установа виконання покарань (№4)".
Копію ухвали вручити ОСОБА_6 негайно після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1