справа № 495/9298/18
номер провадження 1-кп/495/52/2019
УХВАЛА
Іменем України
про повернення обвинувального акту

18 лютого 2019 рокум.Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001880, внесеному 21 червня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, -
встановив:
На розгляд Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України.
До суду надійшло клопотання захисника-адвоката проповернення обвинувального акта прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт складений в порушення вимог КПК України, а саме неналежним чином викладено фактичні обставини кримінального правопорушення з відображенням часу, місця, способу та інших обставин кримінального правопорушення.

Під час підготовчого судового засідання прокурор, представник потерпілого, вважали за необхідне призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вирішити питання про доручення відповідному органу з питань пробації скласти та надати суду досудову доповідь відносно обвинуваченої та заперечували проти задоволення клопотання захисника-адвоката проповернення обвинувального акта прокурору.

Захисник-адвокат, обвинувачена в підготовчому судовому засіданні підтримали подане до суду клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, просили його задовольнити.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до висновку, що клопотання захисника-адвоката проповернення обвинувального акта прокурору підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Вирішуючи питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам закону, суд враховує висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16, відповідно до якого аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); 3) формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Отже, формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях обвинуваченої склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Диспозиція ст. 191 КК України передбачає кримінальну відповідальність відповідно за: привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні; привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем; дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб; дії, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, якщо вони вчинені у великих розмірах.

Як вбачається з обвинувального акту у формулюванні обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, не зазначено яким з вищевказаних способів обвинуваченою вчинені злочини, оскільки тільки зазначено, що обвинувачена привласнила грошові кошти, зловживаючи своїм службовим становищем, а правова кваліфікація злочину містить як привласнення так і заволодіння чужим майном, а також не зазначено: вид умислу (прямий), мотив (корисливий); які саме Закони, нормативні акти чи посадову інструкцію порушила ОСОБА_6 , будучи службовою особою начальником відділення поштового зв`язку «Розкішне», зловживаючи своїм службовим становищем, привласнила та заволоділа майном потерпілого, оскільки тільки зазначено, що саме входить до функціональних обов`язків та яку несе відповідальність обвинувачена; які саме та в якій кількості ОСОБА_6 продукти споживання, побутову техніку надані в борг та як саме здійснено поповнення рахунку мобільного зв`язку «Глобол Мані», передплата на періодичні видання, а також здійснена плата за споживання електроенергії; яким чином ОСОБА_6 обернула кошти на свою користь, що є важливим аспектом при обґрунтуванні правової кваліфікації.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що в обвинувальному акті не описана об`єктивна, а також суб`єктивна сторона злочинів, що свідчить про неконкретне обвинувачення, у зв`язку з чим порушено право обвинуваченої на захист, що унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення і, безперечно, порушують право обвинуваченої на захист, яке гарантується кожній особі за приписами п. «с» ч. 3 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», положення якої імплементовані у ст. 20 КПК України.
Відсутність визначення конкретних обставин вчинення злочину, тобто відсутність обов`язкових елементів складу інкримінованих ОСОБА_6 злочинів, обумовлює неможливість ефективного захисту від обвинувачення та перешкоджають суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

У всякому разі, не вдаючись до аналізу доказовості фактичних обставин події, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_6 висунуте неконкретне обвинувачення, чим порушено її право на захист.

Крім того, суд враховує положення п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, що обвинувальний акт має містити виклад анкетних відомостей потерпілого.

В супереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт взагалі не містить відомості потерпілого, який є юридичною особою, а саме повне найменування юридичної особи (без скорочень) відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а зазначено тільки представника потерпілого. Крім того, у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулюванні обвинувачення зазначено, що обвинувачена спричинила збитки ПАТ «Укрпошта» Одеська дирекція ЦПЗ № 6, однак відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про зазначену юридичну особу відсутні (а.с. 112), що не дозволяє суду остаточно визначитися з потерпілою особою.

В силу положень п. 2, п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається зокрема цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування.

Як вбачається з обвинувального акта, в ньому зазначено: «В ході досудового розслідування, публічним акціонерним товариством «Укрпошта» в особі Одеської дирекції заявлено цивільний позов не заявлено», з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 21 червня 2018 року залучено представника цивільного позивача, однак до обвинувального акта не додано цивільного позову, розписки підозрюваної про отримання копії цивільного позову, що не дозволяє суду остаточно визначитися чи пред`явлено цивільний позов в ході досудового розслідування.

Суд прийшов до висновку, що всупереч вимогам ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить відомостей про потерпілого; не повністю викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення, а також суд позбавлений можливості визначитися чи пред`явлено цивільний позов в ході досудового розслідування.

Суд вважає, що вказані недоліки унеможливлюють якісно і в повній мірі здійснити судовий розгляд за правилами ст. 337 КПК України, оскільки судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а вищенаведене є обставинами, що перешкоджають судовому розгляду даного обвинувального акту. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 374 КПК України та згідно роз`яснень, що містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» складаючи вирок, суд зобов`язаний додержувати вимог ст. 374 КПК України. Засуджений має право знати, у вчиненні якого злочину його визнано винним. У мотивувальній частині обвинувального вироку, зокрема має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину, тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставини, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання. Вказані вимоги не можуть бути виконані судом, виходячи з наданого до суду обвинувального акту.
Наведені обставини свідчать про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, що з урахуванням положень ст. ст. 2, 7, ч. 6 ст. 9, ст. ст. 21, 22, ст. 291 КПК України визнається судом істотним порушенням вимог КПК України, яке фактично нівелює принципи безсторонності, об`єктивності та неупередженості суду до початку судового розгляду та унеможливлює призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, та з урахуванням положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 314, 369-372, 376 КПК України, суд, -
постановив:
Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, повернути прокурору, який затвердив обвинувальний акт, для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку з дня набрання законної сили ухвалою суду про повернення обвинувального акту та отримання обвинувального акту для усунення його недоліків.
Копію наявної ухвали суду негайно направити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду ОСОБА_1