1Справа № 335/3026/19 1-кс/335/2040/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Прага, Чехословаччина, українки, громадянки України, яка має вищу освіту, працюючої головним спеціалістом сектору аукціонної діяльності відділу ринку Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України

ВСТАНОВИВ:

З наданих суду матеріалів вбачається, що СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 26.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період приблизно з жовтня 2013 року по 08.04.2014 ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника відділу Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, в інтересах третіх осіб, вчинила дії в результаті яких згідно рішення Токмацької міської ради № 4 від 08.04.2014 була незаконно, без проведення земельних торгів, передана у власність ТОВ НВФ «ДИЗЕЛЬІМПЕКС» () земельна ділянка площею 1,3644 га (кадастровий номер :01:010:0116) за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, 69-Б/2, у зв`язку з чим спричинила тяжкі наслідки.

Так, на підставі наказу Держземагенства України № 510-кт/а від 13.02.2013 ОСОБА_6 призначено на посаду начальника відділу Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області.

Таким чином, ОСОБА_6 , займаючи посаду начальника відділу Держземагенства у Токмакському районі Запорізької області, виконувала організаційно - розпорядчі та адміністративно - господарські обов`язки в силу чого була службовою особою.

Так, 03 березня 2014 року директор ТОВ НВФ «ДИЗЕЛЬІМПЕКС» () ОСОБА_7 подала на ім`я міського голови Токмацької міської ради ОСОБА_8 клопотання №26 від 02.03.2014, про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,3700 га по вул. Гоголя, 69-Б/2 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, а також проведення експертної грошової оцінки, з метою придбання вказаної земельної ділянки.

Вказана земельна ділянка входила до складу земельної ділянки за кадастровим номером :01:010:0064 площею 3,5416 га, яка до 31 грудня 2012 року була зареєстрована на праві оренди за ПРАТ «ТОКМАЦЬКЕ АТП 12308» ().

На підставі зазначеного клопотання ТОВ НВФ «ДИЗЕЛЬІМПЕКС» () на вісімдесят другій сесії шостого скликання Токмацької міської ради, було винесене рішення про надання дозволу ТОВ НВФ «ДИЗЕЛЬІМПЕКС» () на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,3700 га по вул. Гоголя, 69-Б/2, а також на проведення експертної грошової оцінки даної ділянки.

Так, ОСОБА_6 , діючи умисно, всупереч інтересам служби та достовірно знаючи про те, що на території земельної ділянки, яку мало намір придбати ТОВ НВФ «ДИЗЕЛЬІМПЕКС» (), наявні об`єкти нерухомого майна, які належали на праві приватної власності ПРАТ «ТОКМАЦЬКЕ АТП 12308» (), а також знаючи про те, що нежитлова будівля (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10), яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Гоголя, буд. 69-Б/2, і яка згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.03.2014 (індексний номер 19046508) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.03.2014 (індексний номер 19046858) належить ТОВ НВФ «ДИЗЕЛЬІМПЕКС» (), розташовувалась за межами земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0064, 18.03.2014 погодила проект землеустрою щодо відведення ТОВ НВФ «ДИЗЕЛЬІМПЕКС» () земельної ділянки площею 1,3644 га по вул. Гоголя, 69-Б/2 з кадастровим номером :01:010:0116, за шифром агровиробничої групи ґрунтів землі житлової та громадської забудови 03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, згідно з даними форми 6-зем, при цьому згідно довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) №86 від 17.03.2014 виданою ОСОБА_6 , вид цільового призначення земельної ділянки: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (0,0626 га); 12.04. - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (1,3018 га).

У подальшому, на підставі рішення Токмацької міської ради № 4 від 08.04.2014 земельна ділянка з кадастровим номером :01:010:0116 продана ТОВ НВФ «ДИЗЕЛЬІМПЕКС» () за 434834,00 гривні, а 09.04.2014 укладено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки між Токмацькою міською радою в особі ОСОБА_9 та ТОВ НВФ «ДИЗЕЛЬІМПЕКС» () в особі ОСОБА_10 .

Відповідно до положень ч.1 ст.134 Земельного кодексу України (в редакції станом на час вчинення злочину) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Крім того, згідно ч. 2 вказаної статті Земельного кодексу України передбачено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них зокрема у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Таким чином, у період приблизно з жовтня 2013 року по 08.04.2014 ОСОБА_6 , діючи умисно, незаконно, в інтересах третіх осіб та всупереч інтересам служби, вчинила зловживання службовим становищем, в результаті чого територіальній громаді м. Токмак Запорізької області спричинено збитки на суму 1 020 166,00 гривень, що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину і є тяжкими наслідками.

15.03.2019 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 усвідомлюючи те, що вчинила тяжкий злочин, без застосування запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджати кримінальному провадженню через те, що санкція статті за вчинене кримінальне правопорушення передбачає покарання від трьох до семи років позбавлення волі.

Крім того, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та усвідомлення ОСОБА_6 невідворотності покарання за його вчинення, існує ризик того, що підозрювана буде незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме свідків, які безпосередньо залучалися до кримінального провадження з метою проведення слідчих (розшукових) дій, тим самим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, заборонивши підозрюваній, залишати місце свого проживання з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного ранку.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просить його задовольнити на підставах, викладених у клопотанні.

Підозрювана та її захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, вважають недоведеними зазначені у клопотанні ризики, посилаючись на те, що потерпілої особи в кримінальному проваджені немає, кримінальне провадження зареєстроване в 2018 році, а висновок як доказ, який надано суду від 2017 року, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

Кім цього, підозрювана зазначила, що має маму, 1955 року народження, та бабусю, 1926 року народження, які є людьми похилого віку та потребують догляду. Вони проживають за межами міста Запоріжжя, а саме: в Токмацькому районі. Кожні вихідні дні ОСОБА_6 їх відвідує та допомагає по господарству. На підтвердження родинних зав`язків суду надані копії свідоцтва про народження.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 26.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у якому 15.03.2019 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наданих суду та досліджених матеріалів, встановлено наявність даних, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні вказаних злочинів, її вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, ту обставину, що підозрювана має постійне місце проживання, офіційно працевлаштована, раніше не судима, позитивно характеризується за місцем роботи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Щодо ризиків незаконно впливати на свідків суд зазначає, що підозрювана досі перебувала на свободі, доказів здійснення спроб подібних дій з її боку суду не надано.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

За таких підстав суд вважає невиправдним таке втручання та обмеження особистої свободи підозрюваної як домашній арешт.

Однак з урахуванням даних про особу підозрюваної, наявність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання і такого заходу буде цілком достатньо для забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до вимог ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану наступні обов`язки: прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, прокурора, та суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти про зміну місця проживання слідчого, прокурора, або суд; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування до 15.05.2019 року.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, строком до 15.05.2019 року включно, а саме:

1). Прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, прокурора, та суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2). Повідомляти про зміну місця проживання слідчого, прокурора, або суд.

3). Утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 положення ч. 2 ст. 179 КПК України, у відповідності до якої, у разі невиконання покладених обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Поний текс ухвали проголошено 25.03.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1