Справа № 342/1381/18
Провадження № 1-кп/342/52/2019
10 квітня 2019 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, депутатом не являється, не інвалід, громадянина України, раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісно ухилився від утримання неповнолітньої дитини, що перебувають на його утриманні.
Злочин було вчинено за таких обставин: згідно Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2011 року у справі №2-1377/11 було видано виконавчий лист, за яким ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_6 кошти на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 350 грн. щомісяця. ОСОБА_4 був обізнаний про обов`язок сплачувати аліменти. Ним частково сплачувались кошти в певні періоди часу. У ОСОБА_4 станом на 01.11.2018 року виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 26 444 грн., що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.
Обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються. Ствердив, що заборгованість виникла у зв`язку з тим, що він не має коштів щоб її погасити бо не має постійної роботи. Зазначив, що в період часу від коли зобов`язаний сплачувати аліменти, він працює десь колись, а саме працював в с.Верховина на пилорамі по декілька місяців на рік і отримував заробітну плату коли працював в розмірі біля 2000 грн. на місяць, також декілька разів був на роботі в Польщі. На даний час влаштувався на посаду різноробочого в Олієво-Королівській сільській раді і буде погашати заборгованість.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують його особу.
Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву в якій просила ОСОБА_4 суворо покарати та як він на даний час заборговані кошти не відшкодував.
Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісно ухилився від утримання неповнолітньої дитини, що перебувають на його утриманні - доведена повністю. Його дії ч.1 ст. 164 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а обставин, які обтяжують покарання - не встановлено.
Вчинений ОСОБА_4 злочин відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, повне визнання ним вини, активне сприяння розкриттю злочину.
Суд враховує дані про особу обвинуваченого, який, раніше не судимий, на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Городенківської ЦРЛ не перебуває, як і не знаходиться і на обліку в наркологічному кабінеті Городенківської ЦРЛ. За місцем проживання органом місцевого самоврядування характеризується позитивно.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Приймаючи до уваги вищенаведене та досудову доповідь Городенківського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, з якої слідує, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та особа не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч. 1 статті 164 КК України - у виді громадських робіт, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1