Справа № 204/7675/17
Провадження № 1-в/204/1/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебувають клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

В обґрунтування клопотання засуджений вказав, що дія Закону України «Про амністію у 2016 році» поширюється на осіб, які вчинили злочин до дня набрання цим законом чинності. Стаття 4 цього Закону передбачає звільнення від відбування покарання осіб, які мають неповнолітніх дітей, яким не виповнилося 18 років. Він має неповнолітніх дітей: доньку- ОСОБА_4 , 2004 року народження, сина ОСОБА_5 , 2010 року народження, доньку ОСОБА_6 , 2011 року народження та пристарілих батьків: батька - ОСОБА_7 , 1944 року народження та матір ОСОБА_8 , 1944 року народження. Свою вину визнає повністю та щиро жалкує за вчинені ним діяння, та зобов`язується в подальшому не вчиняти будь-яких протиправних дій, а також зобов`язується протягом п`яти днів зареєструватися у відділенні поліції, працевлаштуватися та дбайливо піклуватися про своїх батьків та дітей.

ОСОБА_3 надіслав заяву на адресу суду з проханням розглянути клопотання без його участі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, але надав заяву з проханням розглянути клопотання засудженого ОСОБА_3 , про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» без його участі. В задоволенні клопотання просив відмовити, так як ОСОБА_3 був засуджений за ч.2,3 ст. 186 КК України, а відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», до нього не застосовується амністія. Крім того, амністія не може бути застосовано до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію.
Перевіривши надані матеріали особової справи засудженого, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Частиною 2 ст. 86 КК України передбачено, що законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України № 1810-VIII від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.
Згідно ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», рішення про застосування чи не застосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
З наданих до суду матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_3 вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2017 року визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 355, ч.1 ст. 70 КК України та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 01.06.2017 року по 01.06.2021 рік.

Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12.09.2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2017 року та остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19.11.2018 року вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 12.09.2018 року щодо ОСОБА_3 в частині призначення покарання змінено. Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання. Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14.04.2017 року, за яким останнього засуджено за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, виконувати самостійно. В іншій частині вирок залишити без змін.
Статтею 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 року» визначено перелік категорій осіб, до яких не застосовується амністія.
Пунктом «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено, що амністія не застосовується до осіб, які вчинили грабіж при обтяжуючих обставинах (частини третя, четверта і п`ята ст. 186 КК України 2001р.).

Оскільки ОСОБА_3 засуджено вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2017 року в тому числі і за ч. 3 ст. 186 КК України, тому відсутні підстави для звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Крім того, оскільки ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19.11.2018 року питання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» вже розглянуто, то відповідно до п. «е» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року, амністія не може бути застосована до осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до засудженого ОСОБА_3 не може бути застосована амністія, а тому у задоволенні його клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», ст. 74, 85, 86 КК України, ст. ст. 371,372, 376, 392, 539 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1