Справа № 182/6020/18
Провадження № 1-кп/0182/146/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.02.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2018 за № 0001944 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Кірове Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл., громадянина України, із середньою освітою, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , мешкає у АДРЕСА_2 , не працює, не одружений, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Кірове Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл., громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_3 , не працює, не одружений, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 разом з обвинуваченим ОСОБА_4 18.06.2018 приблизно о 10:00 год. проходили повз будинок АДРЕСА_3 , де побачили на території вказаного домоволодіння дві металеві труби. В цей час у них виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , групою осіб, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, пройшовши через територію двору будинку АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_6 , перелізли через паркан та проникли на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 , яке є сховищем.
В цей же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , діючи умисно таємно групою осіб з території двору вказаного домоволодіння викрали металеву трубу довжиною 3 м, діаметром 125 мм, товщиною внутрішньої стінки - 4 мм, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 316 від 17.07.2018 складає 436 грн. 62 коп., металеву трубу довжиною 2,65 м, діаметром 125 мм, товщиною внутрішньої стінки - 4 мм, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 316 від 17.07.2018 складає 385 грн. 68 коп., які належали ОСОБА_7 , чим спричинили потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 822 грн. 30 коп. З місця злочину разом з викраденим майном зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю і показав суду, що влітку 2018 року близько 10.00 год. вони разом з ОСОБА_8 йшли по АДРЕСА_3 . Побачили труби на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_5 . Кому належить зазначене домоволодіння вони не знали, думали, що будинок закинутий, хоча територія була огороджена сіткою-рабицею. Побачивши труби, вони якось спонтанно разом вирішили їх викрасти. Вони пройшли через територію будинку АДРЕСА_4 , з задньої сторони двору відігнули сітку і таким чином проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_5 . Таким же шляхом виносили труби, а саме через територію домоволодіння АДРЕСА_4 . Винесли 2 труби. Потім зателефонували односельчанину ОСОБА_9 і попросили допомогти їм перевезти труби. Останній приїхав і вони завантажили труби до причепу. При цьому не говорили ОСОБА_9 про те, що труби крадені. Відвезли труби в с. Чкалово до пункту прийому металобрухту. Отримали за них приблизно 800 грн. ОСОБА_9 поїхав додому, а він разом з ОСОБА_4 поїхали до м. Нікополя на автобусі. Погуляли в м. Нікополі і потім повернулися додому. Гроші потратили разом з ОСОБА_4 . Потерпілій труби повернули. Вони викупили труби на пункті прийому металобрухту і повернули їх. Кається в тому, що так сталося. Запевнив суд, що це було в перший і в останній раз. Просить не позбавляти його волі, бо він зробив належні висновки. Крім того, просить врахувати, що він зараз працює неофіційно, проживає у цивільному шлюбі, де у нього є малолітня дитина.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе також визнав повністю і показав суду, що на початку літа 2018 року близько 10.00 год. вони разом з ОСОБА_3 йшли по АДРЕСА_3 . Побачили труби на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_5 . Якось разом вони вирішили їх викрасти. Вони пройшли через територію будинку АДРЕСА_4 , відігнули сітку і таким чином проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_5 . Таким же чином виносили труби. Взяли 2 труби. ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_9 . Останній приїхав і на їх прохання відвіз труби в с. Чкалово до пункту прийому металобрухту. Отримали за них 822 грн. Після цього поїхали до м. Нікополя, де витратили гроші, повернулися додому вранці. Кається в тому, що так сталося. Потерпілій труби повернули. Просить не позбавляти його волі, бо він зробив належні висновки.
Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, надала заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності. Спричинену їй матеріальну шкоду відшкодовано у повному обсязі. Покарання обвинуваченим просить призначити на розсуд суду.
У зв`язку з визнанням вини, оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, інші докази у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. При цьому судом було роз`яснено, що в цьому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини, які не досліджувалися, в апеляційному порядку.
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст.. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченим суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину.
Також суд ураховує обставини справи; особи винних.
Обвинувачений ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягалися до кримінальної відповідальності (а.п. 93, 100). Обидва обвинувачені мають постійне місце проживання, за місцем проживання характеризуються добре (а.п. 95, 102). На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебувають (а.п. 94, 101).
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає для обох обвинувачених, щире каяття, добровільне повернення викраденого майна.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 та обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано їх дії, у виді позбавлення волі.
Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 та обвинуваченому ОСОБА_4 - щире каяття, відшкодування шкоди та відсутність претензій з боку потерпілої, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим застосувати щодо них ст. 75 КК України і звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії якого закінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази по справі:
- дві металеві труби, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити потерпілій ОСОБА_7 .
Також суд вважає необхідним стягнути солідарно з обвинувачених процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи, згідно довідки, на суму 200 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі винесення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк дії запобіжного заходу скінчився.
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п. 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк дії запобіжного заходу скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави у відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта-товарознавця 200 (двісті) грн. 00 коп.
Речові докази по справі:
- дві металеві труби, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити потерпілій ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим, прокурору. Сторони кримінального провадження мають право отримати корпію вироку у суді.

Суддя: ОСОБА_1