Справа № 206/1070/19
Провадження № 1-кс/206/287/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.02.2019 слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, що становлять охоронювану законом таємницю,
Слідчий ОСОБА_3 звернулась із клопотанням, погодженим прокурором, про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши подані матеріали в їх сукупності, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю з огляду на таке.
Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).
Між тим, дослідивши клопотання слідчого, а також, матеріали долучені до клопотання слідчий суддя вважає, що жодна із обставин передбачених ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, слідчим доведена не була, крім того, що витребувана слідчим інформація перебуває у оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Крім вищевикладеного, щодо долучених слідчим до клопотання копій матеріалів, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що порядок засвідчення копій документів здійснюється відповідно до вимог ІНФОРМАЦІЯ_4 «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 07.04.2003 № 55. Так, завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою «Згідно з оригіналом», засвідченою печаткою, дати засвідчення копії.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, жодна копія документу, яка долучена слідчим до матеріалів клопотання не засвідчена належним чином, відповідно до вимог ІНФОРМАЦІЯ_4 «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 07.04.2003 № 55, що позбавляє слідчого суддю можливості вважати ці документи належними доказами в розумінні норм КПК України.
Окрім цього, слідчий у своєму клопотанні посилаючись на дані з радіотехнічної розвідки місцевості, таких даних та доказів їх наявності взагалі не надав, тому слідчий суддя позбавлений можливості перевірити чи саме ці базові станції обслуговують місцевість за адресою: АДРЕСА_1 , на які посилається слідчий, а також те, що запитувана слідчим інформація сама по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
У своєму клопотанні слідчий просить надати тимчасовий доступ до речей і документів, що становлять охоронювану законом таємницю та знаходяться у оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » слідчим СВ Самарського ВП ДВП ГУНП, серед яких зазначено ОСОБА_8 , який на момент подання клопотання вже не був співробітником ІНФОРМАЦІЯ_6 та якого взагалі не внесено до ЄРДР, як слідчого, який здійснює досудове розслідування по даному кримінальному провадженню, також слідчий просить надати інформацію у період часу з 12.00 год. 14.02.2019 по 23.59 год. 14.02.2019, в той час коли обставини зазначені у клопотанні відбувались 15.02.2019, а в свою чергу необхідність надання інформації у період часу з 12.00 год. 14.02.2019 по 23.59 год. 14.02.2019 жодним чином не обгрунтовано слідчим.
Крім цього у протоколі допиту потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , останні не містять відомостей про паспорт або інший документ, що засвідчує особу, а відтак слідчий суддя не може прийти до однозначного висновку про те, що упередженість допитаних потерпілого та свідка не є безсумнівною та їх допит взагалі проводився.
Також слідчий суддя звертає увагу, що згідно витягу ЄРДР заява про вчинення кримінального правопорушення надійшла від ОСОБА_11 , в той час як у поданому клопотанні та матеріалах, які були подані в його обґрунтування зазначено громадянку ОСОБА_12 , що в свою чергу є недоліком та ставить під сумнів обставини зазначені у клопотанні, крім того у клопотанні зазначено, що працівниками УКР ГУНП в Дніпропетровській області, в ході виконання доручення проведено вимірювання ідентифікаторів базових станцій (радіотехнічну розвідку місцевості), в той час до матеріалів поданих з клопотанням за даним фактом долучено рапорт складений Начальником СКП Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в якому зазначено, що відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України зареєстровано до ЄРДР 15.02.2018, що в свою чергу також суперечить обставинам зазначеним у клопотанні.
При цьому, долучені до клопотання рапорти не можуть підтверджувати чи спростовувати ті чи інші обставини у кримінальному провадженні, оскільки відповідно до п. 2.2.9 Інструкції з діловодства в системі ІНФОРМАЦІЯ_7 , затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_8 від 23.08.2012 № 747, відноситься до внутрішніх документів ІНФОРМАЦІЯ_8 . Більш того, в розумінні ст. 84 КПК України, рапорт не являється доказом у справі, оскільки фактичні дані, які отримані з джерел, що не передбачені даною нормою, не можуть бути використані у доказуванні як докази.
Слідчий суддя звертає увагу, що статтею 163 КПК України також закріплено обов`язок сторони кримінального провадження довести зв`язок між кримінальним провадженням та витребовуваними документами і суттєвість значення цих документів для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Однак, самі лише посилання слідчого у клопотанні, що «витребувана інформація може мати суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та може бути використана як покази» без належних та достатніх обґрунтувань, залишаються лише процитованою нормою КПК України та слідчому судді взагалі не зрозуміло як витребувана інформація може бути використана як покази, що суперечить положенням ст. 95 КПК України.
Також, слідчий суддя звертає увагу на неналежну якість копій документів у матеріалах долучених до клопотання, що в свою чергу позбавляє можливості у повному обсязі з`ясувати обставини та перевірити їх доказами.
Враховуючи викладене приходжу до висновку, що клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, що становлять охоронювану законом таємницю є незаконним, безпідставним та невмотивованим, а в діяннях прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , який повинен здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, слідчий суддя вбачає невиконання своїх обов`язків відповідно до вимог ст. 36 КПК України, у зв`язку з чим, в задоволенні клопотання належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159-164, 369-372 КПК України,
В задоволенні клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, що становлять охоронювану законом таємницю відмовити.
Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до КПК України оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено та проголошено 28.02.2019.
Слідчий суддя ОСОБА_1