Справа № 149/2959/18
Провадження №1-кп/149/184/18
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

29.11.2018 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Хмільнику кримінальне провадження № 0000517 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, не одруженого, освіта неповна середня, охоронник ТОВ «АТБ-Маркет» магазин продукти 1154 м. Хмільник, вул. Соборності, 6-а, не судимого, не депутата

за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , працюючи охоронником в ТОВ «АТБ-Маркет» магазин продукти 1154 м. Хмільник, вул. Соборності, 6-а, та перебуваючи 19.10.2018 року о 20.00 год. на своєму робочому місці отримав від касира загублену відвідувачем даного магазину ОСОБА_5 її пенсійну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 разом із пін-кодом.
У подальшому ОСОБА_4 діючи умисно, маючи умисел, на привласнення офіційного документу, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не повідомивши про наявність у нього банківської картки ПАТ КБ «Приватбанк» адміністратора ТОВ «АТБ-маркет», яку загубила клієнт цього супер-маркету, залишив пластикову банківську картку, яка відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію» від 02.10.1992 року п. п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. 1, п. 15, 2 ст. 15 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000 року, ч. 4 ст. 51 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року є офіційним документом, з метою її подальшого використання у злочинних корисливих цілях, а саме заволодіння грошовими коштами.
21.10.2018 року о 01:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в супер-маркеті ТОВ «АТБ-маркет» в м. Хмільник по вул. Соборності, 6-а, маючи умисел на заволодіння чужим майном з метою особистого збагачення, діючи умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом та бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою перевірки правильності пін-коду розрахувався за товар наявною у нього незаконно привласненою карткою банку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 на суму 18,40 грн.Цього ж дня, приблизно о 08:30 ОСОБА_4 незаконно користуючись наявною у нього вище зазначеною банківською карткою, умисно, з метою власного збагачення, скориставшись банкоматом ATM NCR6626 UGB 238/01, KHMILNYK провів транзакцію щодо переведення коштів у готівкову форму з пенсійного рахунку ОСОБА_5 у сумі 1000 грн. та приблизно о 09:20 год. скориставшись банкоматом АТ КБ «Приватбанк», який розташований в супермаркеті «Грош-експрес», за адресою: м. Хмільник, проспектСвободи, 25 провів аналогічну операцію в сумі 400 грн.

У подальшому, ОСОБА_4 , цього ж дня, приблизно о 09:30 год., достовірно знаючи, що на банківській картці АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , ще наявні грошові кошти, розрахувався нею в супермаркеті «Грош-експрес», що за адресою: м. Хмільник, проспект Свободи, 25 на суму 139,28 грн. Таким чином, ОСОБА_4 шляхом незаконного використання офіційного документу, який надав йому доступ до пенсійного рахунку ОСОБА_5 АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 шляхом вільного доступу викрав грошові кошти на загальну суму 1557,78 грн., якими розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на зазначену суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Свою вину у скоєнні злочинів визнає повністю, та просить суд не застосовувати відносно нього сувору міру покарання та призначити мінімальне покарання у виді штрафу.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, під час досудового слідства та судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства, які за заявою обвинуваченого, крім показів його самого, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів щодо судових витрат речових доказів, в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Суд з`ясувавши, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, роз`яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Враховуючи заявлене клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнає свою вину та просить обмежитись його допитом, заяву потерпілої ОСОБА_5 та думку прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , суд вирішив застосувати положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 1 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ст. 357 ч. 1 КК України, тобто привласнення офіційного документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його позитивну характеристику за місцем проживання, відношення до подій що відбулися та їх наслідків, його вік, те що раніше не судимий.

Також, суд враховує досудову доповідь Хмільницького міськрайонного відділу з питань пробації, відповідно до якої, встановлено інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, за умови здійснення нагляду та контролю, із застосуванням соціально - виховних заходів, що необхідні для виправлення.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

З урахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе з призначенням йому покарання за ст. 185 ч. 1 КК України у виді штрафу в дохід держави, за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в дохід держави та на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді штрафу в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженні підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати за проведення експертизи відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, в тому числі запобіжній захід не обирався, та підстав для їх обрання не має.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374-376, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 увчиненні кримінальних правопорушень і призначити йому покарання :
-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 935 гривень;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

На підставі статті 70 КК України ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 935 гривень.

Речовий доказ банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , яка знаходиться при матеріалах справи повернути ОСОБА_5 ..
Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1