Кримінальне провадження № 703/2513/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Сміли кримінальне провадження №0000047 від 08 січня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Миколаївського району, Миколаївської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 08 січня 2018 року близько 08 години 10 хвилин, шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення колишнього кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по вул. Мікояна, 2 в м. Сміла, звідки намагався скоїти крадіжку майна, але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як був виявлений на місці вчинення злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням у приміщення, за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

30 липня 2018 року між прокурором і обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнав вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України. за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Згідно положень ст.12 КК України, злочин у вчиненні якого визнав свою вину ОСОБА_4 класифікується як тяжкий злочин. Шкоду внаслідок вчинення зазначеного кримінального правопорушення, було завдано окремим інтересам потерпілого, який надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , а тому відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України, у даному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості від 30 липня 2018 року, укладена між прокурором

якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 . Обвинувачений повністю та беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК УКраїни, зобов`язався виконувати обов`язки, покладені на нього вироком суду, сторони погодились на призначення покарання в межах, встановлених санкцією ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за якою він притягується до відповідальності у вигляді 3 (троьх) років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік. В угоді зазначено, що обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 роз`яснено характер обвинувачення та конкретну міру покарання, погоджену сторонами угоди, наслідки укладення угоди, а саме, обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотання про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди. Після чого ОСОБА_4 , усвідомлюючи всі умови та наслідки укладеної угоди, просив її затвердити, при цьому добровільність його позиції не викликала сумніву.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи прокурора, обвинуваченого його захисника та потерпілого, встановивши наявність доказів, що підтверджують фактичні підстави для визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України, дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.65, ч.2 ст.309 КК України, ст.ст.100, 124, 369, 370, 371, 374-376, 395, 472 КПК України, -

засудив:

Угоду про визнання винуватості, укладену 30 липня 2018 року у кримінальному провадженні №0000047 від 08 січня 2018 року - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий: ОСОБА_1