Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
461/2278/19: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; проведення обшуку житла чи іншого володіння особи.
Надіслано судом: 15.04.2019. Зареєстровано: 16.04.2019. Забезпечено надання загального доступу: 16.04.2020.
Дата набрання законної сили: 09.04.2019
Номер судового провадження: 1-кс/461/3094/19
Справа № 461/2278/19
Провадження № 1-кс/461/3094/19
УХВАЛА

09.04.2019 року.

Слідчий суддяГалицького районногосуду містаЛьвова ОСОБА_1 ,за участісекретаря ОСОБА_2 ,слідчого ОСОБА_3 ,розглянувши клопотаннястаршого слідчого1відділення слідчоговідділу управлінняСБУ уЛьвівській області ОСОБА_3 про обшук у кримінальному провадженні № 0000022 від 27 березня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло відпові дне клопотання слідчого, яке вмотивоване тим, що 18 вересня 2018 року у період часу з 23.30 по 24.00 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , знаходячись на території Республіки Польща придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - макову соломку, в особливо великих розмірах, обіг якого заборонено, масою 63277,22 грам, поміщений у 7 дорожніх сумках чорного кольору із вставками зеленого кольору, після чого за допомогою ОСОБА_6 організував його незаконне переміщення через митний кордон України рейсовим автобусом марки «Неоплан», р.н. НОМЕР_1 , сполученням «Лодзь-Долина».

На виконання спільного з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинного умислу, ОСОБА_6 19 вересня 2018 року, близько 04.00 год., як пасажир рейсового автобуса марки «Неоплан», р.н. НОМЕР_1 , сполученням «Лодзь-Долина» намагався, з приховуванням від митного контролю, перемістити вищевказаний наркотичний засіб через митний кордон України у міжнародному автомобільному пункті пропуску «Грушів» Львівської митниці ДФС, що знаходиться на території Яворівського району Львівської області, однак свій злочинний намір до кінця не довів, оскільки був викритий працівниками правоохоронних органів. При цьому, ОСОБА_4 , як організатор вчинення кримінального правопорушення, виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення його до кінця.

07 березня 2019 року в рамках кримінального провадження № 0000003 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305 КК України.

Слідчий зазначає, що в будинку АДРЕСА_1 , де проживає підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також інших приміщеннях господарського призначення (комора в підвалі, на горищі і т.і.), що закріплені за вказаним будинком, можуть знаходитись наркотичні речовини, зброя, а також носії інформації - персональні електронно-обчислювальні машини, ноутбуки, нетбуки, планшети, флеш-накопичувачі, телефони та смартфони, на яких зберігається інформація в електронному вигляді щодо замовлення, придбання, оплати наркотичних речовин, а також інші документи, які підтверджують проведення таких дій.

Просить задовольнити клопотання і надати слідчому дозвіл на проведення обшуку в помешканні.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.

Суд, перевіривши матеріали, долучені до клопотання, приходить до висновку про необґрунтованість клопотання та про відмову у його задоволенні.

Відповідно до ч. 1,5 ст. 234 КПК України, обшук проводитьсяз метоювиявлення тафіксації відомостейпро обставинивчинення кримінальногоправопорушення,відшукання знаряддякримінального правопорушенняабо майна,яке булоздобуте урезультаті йоговчинення,а такожвстановлення місцезнаходженнярозшукуваних осіб.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Відповідно довитягу зкримінального провадження№ 0000022від 27березня 2019року внесеновідомості уЄРДР провчинення кримінального правопорушення,передбаченогоч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 305 КК України.

Метою проведення обшуку, який проводиться на підставі ухвали слідчого судді за результатами розгляду обґрунтованого клопотання слідчого за погодженням з прокурором або прокурора, є виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до частини п`ятої статті 234 КПК України слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про обшук, якщо, зокрема, не буде доведено існування достатніх підстав вважати, що відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Відповідно до усталеної прецедентної практики Європейського суду з прав людини, незважаючи на те, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, що відображає принцип належного здійснення правосуддя; судові рішення повинні достатньою мірою містити мотиви, на яких вони ґрунтуються. Відсутність достатнього обґрунтування у рішеннях національних судів порушує право особи на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, зазначене у пункті 1 статті 6 Конвенції (див. рішення у справах «Бочан проти України», «Суомінен проти Фінляндії»).

Згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції органи державної влади не можуть втручатись у здійснення права особи на повагу до приватного і сімейного життя, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

При цьому держави, які підписали Конвенцію, мають певну свободу розсуду стосовно необхідності втручання, але винятки, про які йдеться в пункті 2 статті 8 Конвенції, вимагають ретельного вмотивування. Необхідність у таких виняткових діях у цій справі має бути встановлена якнайпереконливіше (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Класс та інші проти Німеччини», «Компанія «Кола Ест» та інші проти Франції», «Бук проти Німеччини»).

Слідчим не доведено, що ОСОБА_4 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В порушення п. 6 ч.3 ст.234 КПК України в клопотання не вказано особу, якій належить житло, де плануєтьсяпровести обшук або особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться.

Слідчим недоведено існуваннядостатніх підставвважати,що відшукуваніречі,документи знаходятьсяу зазначеномув клопотанніжитлі заадресою:АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2 п.6 ст.234 КПК України в ухвалі про дозвіл на обшук повинні міститися відомості про речі, документи або осіб виявлення яких проводиться обшук.

При цьому, вирішуючи дане клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. Євросуд зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст.6 Конвенції.

Визнаючи порушенняст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободта констатуючи незаконність обшуку у справі «Ернст та інші проти Бельгії», Європейський суд зазначив, що ордер на проведення обшуку не містив жодної інформації про конкретні цілі та підстави для проведення обшуку, характер розслідування, точні місця проведення обшуків та про предмети, що підлягали вилученню. Таким чином, слідчі наділялися широкими повноваженнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Перелік документів, які можуть мати значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні не конкретизований.

Тобто, перелік речей і предметів, що можуть бути виявлені та вилученні відповідно до ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук, не є вичерпним та конкретизованим з урахуванням попередньої кваліфікації дій особи.

Слідчий суддя враховує те, що долучені до матеріалів клопотання докази не є достатніми для доведення виправданості такого ступеня втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий в судовому засіданні не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в його клопотанні.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведена обґрунтованість проведення обшуку. Слідчий не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

У зв`язку з викладеним, у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст. 234-236 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 09 квітня 2019 року проголошено її вступну та резолютивну частини.

Повний текст ухвали проголошений 11 квітня 2019 року о 17 год. 20 хв.

Ухвала оскарженнюне підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...