Провадження № 11-сс/4820/133/19
Справа № 686/7140/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : запобіжний захід Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2019 року клопотання слідчого 1-го відділення СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Хмельницької місцевої прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задоволено частково.
Застосовано відносно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:
-24.07.2000 року вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області за ч.3 ст.81 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.46-1 відстрочено виконання вироку на 2 роки, зі сплатою штрафу 850 грн.;
- 04.11.2010 року вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки 6 місяців;
-11.09.2015 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,
запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 13 травня 2019 року включно.
Строк дії ухвали по 13 травня 2019 року включно.
Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001276 зареєстровано дане кримінальне правопорушення правова кваліфікація правопорушення ч. 2 ст.186 КК України.
15.03.2019 року о 02 год. 20 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.
Того ж дня, ОСОБА_8 винесено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (грабіж, поєднаний з насильством, вчинений повторно), а саме про те, що він 15.03.2019 року близько 00 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебував біля ТЦ «Квартал», що за адресою вул. Вайсера, 12/1А, у м. Хмельницькому, де помітив потерпілого ОСОБА_10 , який сидів на бордюрі. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_11 , діючи умисно, під малозначним приводом підійшов до ОСОБА_12 та запитав чи останній себе нормально почуває, після чого, з метою подолання опору та заволодіння майном потерпілого, застосував відносно останнього насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я, яке виразилось в нанесенні декількох ударів кулаками рук в голову ОСОБА_13 .
Надалі ОСОБА_11 з корисливих мотивів, умисно, повторно, шляхом вільного доступу, з внутрішньої кишені куртки, відкрито викрав гаманець коричневого кольору, належний ОСОБА_10 , вартістю 100 грн., всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 200 грн., після чого покинув місце події.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, характеризується негативно, хворіє, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину із застосуванням насильства до потерпілого, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Свої вимоги аргументує тим, що наявність ризиків не підтверджується доказами, а тому відсутні будь які об`єктивні дані, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Стверджує захисник і про те, що ні в клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу, ні в оскаржуваній ухвалі немає жодного факту на підтвердження ризиків, на які посилається слідчий суддя, що є припущеннями слідчого та слідчого судді.

Вказує, що слідчим суддею не враховано, що його підзахисний має постійне місце проживання в смт. Ярмолинці та міцні соціальні зв`язки, хворіє на відкриту форму туберкульозу, в зв`язку з чим в умовах СІЗО він не буде мати можливості ефективно лікуватися, що може створювати загрозу його життю та здоров`ю.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, яка задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.184 КПК України.
Наведені в клопотанні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому був опитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, відібрані пояснення у посадової особи, в провадженні якої перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Враховано слідчим суддею і вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , та характеризуючі дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно того, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання не є визначальними і не можуть бути підставою для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.
Не заслуговують на увагу доводи сторони захисту і про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні ризики. Про наявність реальної загрози вчинення нових кримінальних правопорушень та переховування від органів досудового розслідування та суду, вплив на свідків та потерпілого свідчить те, що слідство знаходиться на початковій стадії.

Відомості ж про неможливість перебування підозрюваного в умовах СІЗО у матеріалах провадження відсутні.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Вище наведені обставини свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного ОСОБА_8 шляхом обрання останньому найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданою.
З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді в ході апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.3 ст.407, ст.418, ст.422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2019 року про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 13 травня 2019 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4