Провадження №: 1-кп/752/769/19
У Х В А Л А

11.04.2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,
провівши в приміщенні суду судове засідання кримінального провадження №0005738 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 189 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
встановив:
в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває вказане вище кримінальне провадження.
Враховуючи те, що з об`єктивних причин не можливо закінчити судовий розгляд до закінчення строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд керуючись ст. 331 КПК України поставив на обговорення питання про доцільність продовження, зміни чи скасування раніше обраних запобіжних заходів обвинуваченим, у зв`язку із закінченням строку їх дії.
Прокурор просив продовжити дію обраного запобіжного заходу обвинуваченим, у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що останні обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів.
Захисник ОСОБА_6 вказав про те, що суд не вправі ставити на обговорення такі питання з власної ініціативи, а клопотання сторона обвинувачення про продовження запобіжного заходу не подавала.
Захисник ОСОБА_8 погодився із позицією колеги, проте вказав, що прокурор не довів продовження наявності ризиків, підстав для продовження раніше обраного запобіжного заходу не має, просив змінити запобіжний захід на будь-який інший, не пов"язаний із позбавленням волі, посилаючись на міцні соціальні зв"язки обвинувачених.
Захисник ОСОБА_7 підтримала позиції своїх колег, крім іншого, просила врахувати тяжке матеріальне становище сімей обвинувачених, наявність на їх утриманні малолітніх дітей та батьків пенсіонерів, а також на поганий стан здоров"я її підзахисних та змінити їм запобіжний захід.
Обвинувачені підтримали клопотання захисників та просили їх задовольнити.
Потерпілий підтримав думку прокурора.
Заслухавши думку сторін та учасника кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається із обвинувального акту, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні ряду тяжких злочинів проти особи, групою осіб у кількості чотирьох чоловік, зокрема, у викраденні людини, вимаганні та розбої із застосуванням насильства. На думку суду, на сьогодні, враховуючи характер пред`явленого обвинувачення, позицію потерпілого та стадію судового провадження, а також той факт, що у даному провадженні є дві невстановлені слідством особи, продовжує існувати передбачений законом ризик можливості обвинувачених ухилитися від суду. Крім того, по справі триває судовий розгляд, тому існує ризик можливості вплинути на потерпілого та свідків, які є членами однієї родини, та по відношенню до яких згідно пред"явленого обвинувачення вчинялись неправомірні дії обвинуваченими, з метою зміни ними показів, тому продовжує існувати ризик того, що обвинувачені можуть іншим чином перешкоджати судовому розгляду. За таких обставин, суддя вважає, що продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним та необхідним.
При вирішенні даного питання суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви»). Суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Враховуючи наведене вище, а також обставини, інкримінованих обвинуваченим злочинів, їх тяжкість суд, вважає, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, про застосування яких просить сторона захисту, не можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.
Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діянь, які їм інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, зможе запобігти встановленим ризикам на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
З урахуванням викладеного суд вважає, що тримання під вартою в даному випадку не виходить за межі розумного строку та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки кореспондується з характером суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, та зважаючи на необхідності відкладення судового розгляду, відсутності реальної можливості завершити судовий розгляд та відсутності даних про зменшення чи відсутність ризиків для зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд
ухвалив:
продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк, що не перевищує 60 діб, до 09.06.2019 року включно.
Строк дії продовженого запобіжного заходу обчислювати з 11.04.2019 року.
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1