печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника особи, яка звернулась з клопотанням ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року у справі № 757/51536/18-к в рамках кримінального провадження № 0002788, -
ВСТАНОВИВ:
26.11.2018 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року у справі № 757/51536/18-к в рамках кримінального провадження № 0002788.
Представник особи, яка звернулась з клопотанням ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просили задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та прожив відмовити.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процессу, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.
Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002788 від 08.10.2016 року за підозрою ряду службових осіб ПрАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», 100% акцій якого внесено до статутного капіталу ПАТ «Укрзалізниця», службових осіб ПАТ «Укрзалізниця», зокрема за підозрою ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та за іншими фактами вчинення службовими особами ПАТ «Укрзалізниця», ПрАТ «ДТРЗ» і ряду комерційних структур злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 212 КК України.
В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/51536/18-к від 22.10.2018 накладено арешт на:
- автомобіль марки AUDIQ5, № кузова: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , у вигляді позбавлення права відчужувати, розпоряджатись та користуватися ними.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором, на даній стадії досудового розслідування не доведено, що є необхідність у забезпеченні кримінального провадження, як арешт майна, наявність підстав вважати, що існує правова підстава для арешту майна спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання в частині скасування заборони розпоряджатися та користуватися, без права відчуження автомобіля марки AUDI Q5, № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.
Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2018 року у справі № 757/51536/18-к на рухоме майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), зокрема:
-автомобіль марки AUDI Q5, № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , в частині заборони розпоряджатися та користуватися, без права відчуження.
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 09 год. 05 хв. 19 грудня 2018 року.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1