Справа № 466/5368/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/199/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 21 серпня 2018 року про відмову в задоволенні заяви засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21 серпня 2018 року ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що з перших днів свого відбування покарання у ЛВК № 48 він був працевлаштований, за що п`ять разів заохочувався. Зазначає, що під час відбування покарання в ЛВК № 30 з перших днів був офіційно працевлаштований на ТзОВ «Фуджікура» і працює по сьогоднішній день.
Вказує на те, що своїм сумлінним ставленням до праці він довів, що став на шлях виправлення.
Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступ прокурора - на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, після фактичного відбуття не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, якщо засуджений став на шлях виправлення.

З врахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи засудженого, який неодноразово судимий, суд першої інстанції правомірно відмовив у заміні невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням.

Обгрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що засуджений ОСОБА_7 на шлях виправлення не став. З таким висновоком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Так, ОСОБА_7 протягом терміну відбування покарання, поряд з п`ятьма заохоченнями мав і шість стягнень. Зі змісту характеристики, наданої 7 серпня 2018 року Личаківською виправною колонією (№ 30), вбачається, що засуджений ОСОБА_7 на шлях виправлення не став.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що його поведінка в місцях позбавлення волі на даний час ще не свідчить про те, що він став на шлях виправлення, а тому не має підстав для застосування положень ст. 82 КК України.

З врахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що висновок про виправлення засудженого повинен грунтуватись на даних про особу засудженого, його поведінку за весь період перебування у виправній установі, доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 - необгрунтованою.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 21 серпня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4