Справа № 621/2470/17
Пр. № 1-кп/621/48/19
Вирок

Іменем України

30 січня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №0001085 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиман Зміївського району Харківської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 18 серпня 2017 року в денний час, маючи на меті здійснення незаконної порубки лісу, прибув на територію кварталу №43 виділу №2 Гомільшанського лісництва ДП «Змїївське лісове господарство», який відноситься до лісів природно-заповідного фонду загально-державного значення та є господарською зоною національного природного парку «Гомільшанські ліси», приготувавши заздалегідь предмети, необхідні для проведення порубки.

Згідно пункту 1.2 положення про Національний природний парк «Гомільшанські ліси» затвердженого Наказом Міністерства екології природних ресурсів України від 30.09.2011 року №367 «Парк є бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання».

Перебуваючи на території вказаного кварталу, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою наживи, протиправно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та те, що він перебуває на території національного природного парку, в порушення вимог Закону України «Про природно- заповідний фонд України», та ст.ст. 4, 69 Лісового кодексу України, не маючи спеціального документу для використання лісових ресурсів лісорубного або лісового квитка, так само, не маючи права здійснювати порубку дерев державної форми власності, із застосуванням ручної пили здійснив незаконну порубку для власної потреби наступних сиророслих дерев: дерево породи дуб звичайний діаметром пня в корні 24 сантиметри, дерево породи дуб звичайний діаметром пня в корні ЗО сантиметри. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 було припинено їх зростання та державному підприємству «Зміївське лісове господарство», було спричинено шкоду внаслідок самовільної порубки сиророслих дерев на загальну суму, згідно із розрахунком шкоди, здійсненого відповідно додатка №1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року № 541 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду України», 3456 гривень 76 копійок.

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обгрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах. Цивільний позов ДП "Зміївське лісове господарство" визнав у повному обсязі.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ст. 246 КК України як незаконна порубка дерев на територіях природно-заповідного фонду.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, досліджуючи дані про особу винного ОСОБА_4 , враховує, що він раніше відповідно до ст.89 КК України не судимий, офіційно не працює, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжує покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, від відбування якого ОСОБА_4 належить звільнити з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Щодо висновків викладених в ухвалі Апеляційного суду Харківської області від 26 квітня 2018 року про скасування вироку Зміївського районного суду Харківської області від 01.12.2017 у зв`язку з незастосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, суд зазначає наступне.

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.09.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у злочині, передбаченого ст.246 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі статті 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Вказаний вирок набрав законної сили.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 12.10.2018, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 звільнено від покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.09.2017 року у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Відповідно до ч.1 ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Згідно п.1 ч.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються: особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

Отже, на момент постановлення цього вироку судимість згідно вироку від 29.09.2017 погашена. Таким чином, правові підстави для застосування ч.4 ст.70 КК України на момент постановлення цього вироку відсутні.

Цивільний позов підлягає задоволенню, так як обвинувачений ОСОБА_4 визнав його у повному обсязі і ця обставина не підлягає доведенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.246 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ДП "Зміївське лісове господарство"- задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ДП "Зміївське лісове господарство" 3456 (три тисячі чотириста п`ятдесят шість) грн. 76 коп., перерахувати вказану суму на р/ р 0227 ГУ ДКСУ в Харківській області, МФО 851011, код ОКПО: 37754227, одержувач: УДКСУ у Зміївському районі в рахунок відшкодування заподіяної злочином шкоди.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: