Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

11 грудня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001546 від 26.11.2018 року за ознаками злочину, передбаченому ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2018 року клопотання слідчого СВ Рівненського районного відділення поліції Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 35240 (тридцять п`ять тисяч двісті сорок) гривень.
Строк тримання під вартою постановлено рахувати з моменту затримання підозрюваного, тобто з 23 год. 30 хв. 26 листопада 2018 року.
Строк дії ухвали встановлено до 23 год. 30 хв. 25 грудня 2018 року.
В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вказує, що судом безпідставно обрано ОСОБА_7 найсуворіший запобіжний захід. Зазначає, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому прокурором, не навели наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів розслідування та суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Звертає увагу, що оскільки ОСОБА_7 вчинив злочин щодо близької людини та повернув викрадені речі, тому в майбутньому, на думку захисника, до підозрюваного ОСОБА_7 може бути застосоване покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі. Вважає, що таким чином виключається ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора та слідчого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
У ч.1 ст.131 КПК України вказано, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу. Пунктом 4 ч.2 даної статті передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років
З матеріалів провадження вбачається, що 26 листопада 2018 року о 23 год.30 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України, 27 листопада 2018 року йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Під час розгляду клопотання слідчого, відповідно до вимог ст.194 КПК України, слідчий суддя суду першої інстанції, врахувавши вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним злочину, можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, особу підозрюваного, та перевіривши наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження та встановив, що для запобігання вказаним ризикам, застосування більш м`якого запобіжного буде недостатнім, а тому доводи захисника ОСОБА_8 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу є необґрунтованими.
Також при апеляційному розгляді слідчим та прокурором доведено, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, що на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатнім для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.
Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею також враховано обставини вчинення та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , ту обставину, що за вказаний злочин може бути призначено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, а також відомості про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, не має будь-якого законного джерела доходу, не одружений, тобто відсутні соціальні зв`язки та стримуючі фактори, за місцем реєстрації не проживає та не має постійного місця проживання, що підтвердив і в суді першої інстанції, на підставі чого слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Також з дотриманням вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя в ухвалі визначив розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При визначенні розміру застави, на думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вимог ч.4 ст.182 КПК України, вірно врахував обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного та ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та виключає можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.
Доказів на спростування висновків слідчого судді захисником в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 29 листопада 2018 року про часткове задоволення клопотання слідчого СВ Рівненського районного відділення поліції Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3