Справа№2515/9555/2012
Провадження №1-в/751/361/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2018 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова заяву Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України про роз`яснення вироку суду від 31.10.2012 року та вирішення питання щодо речових доказів у справі №2515/9555/2012, провадження №1-кп/2515/295/2012 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2018 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшла заява Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України про роз`яснення вироку суду від 31.10.2012 року в частині визначення власника речових доказів - грошових коштів у сумі 4 000 доларів США та вирішення питання про подальше місце їх зберігання або повернення до Державного бюджету України (т.4 а.п.276-277).

Представник МВС України підтримав заяву та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали кримінального провадження, думку прокурора, суд доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п.1 ч.4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку, окрім іншого, зазначається рішення щодо речових доказів і документів.

При цьому, відповідно до п.14 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вирокомНовозаводського районного суду м. Чернігова від 31.10.2012 року ОСОБА_5 визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 368 КК України та призначено покарання, з врахуванням ч.1 ст.70 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 15 000 грн на користь держави з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, строком на 2 роки. Речові докази по справі - 4 000 доларів США, які знаходяться на зберіганні в ГУБОЗ МВС України, слід повернути власнику для використання за призначенням (т.4 а.п. 242-248).

Встановлено, що в рамках розслідування кримінальної справи в УБОЗ УМВС України в Чернігівській області вручено ОСОБА_6 4 000 доларів США номіналом 100 доларів США кожна для подальшого використання під час проведення оперативно пошукових заходів (т.1 а.п.17).

У подальшому, відповідно до постанови слідчого від 23.05.2012 року грошові кошти у сумі 4 000 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США кожна визнано речовим доказом по кримінальній справі №78/01183 та передано для зберігання в ГУБОЗ МВС України (т.1 а.п. 30).

Згідно копії прибуткового касового ордеру №4 від 29.05.2012 року грошові кошти в сумі 4 000 доларів США внесені на валютний рахунок 672/2 (т.4 а.с.301).

При цьому, згідно ч.9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ст. 380 КПК України, якщо судове рішення суду є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Роз`яснення рішення це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Вимоги, які пред`являє кримінальний процесуальний закон до змісту ухвали або вироку, містяться у ст.372 і ст.374 КПК України.

Суд вважає, що вирок суду є зрозумілим, містить усі посилання на норми процесуального права, якими керувався суд, не допускає подвійного тлумачення, а відтак роз`яснення не потребує. Також при ухваленні вироку вирішено долю речових доказів.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про роз`яснення вироку суду від 31.10.2012 року та вирішення питання щодо долі речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370-372, 380, 537 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України про роз`яснення вироку суду від 31.10.2012 року у справі №2515/9555/2012, провадження №1-кп/2515/295/2012 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя ОСОБА_1