ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0001865 від 16 листопада 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпро, громадянин України, має професійно-технічну освіту, працездатний, який не працює та не навчається, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх, малолітніх або інших осіб, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 , ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2018 року приблизно о 09 годині 00 хвилин у ОСОБА_4 та невстановленої слідством особи, які знаходились поблизу будинку № 127 по вул. Менделєєва у м. Дніпро, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище споруду, збудовану для зберігання матеріальних цінностей, вхід до якої обмежено для сторонніх осіб дверима з врізним замком та намотаною металевою проволокою.

В цей же день, приблизно о 09 годині 35 хвилин, ОСОБА_4 разом з невстановленою слідством особою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, розташованого поряд з будинком № 127 по вул. Менделєєва у м. Дніпро, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, переконавшись що за їх діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, проникли до сховища, звідки викрали відливи віконні оцинковані, у кількості 8 одиниць, довжиною 150 см., шириною 40 см., загальною вартістю 636 гривень 00 копійок, проте не змогли закінчити злочин з причин, які не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_4 був затриманий з викраденим майном, а не встановленій слідством особі вдалось залишити місце скоєння злочину.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 , ч. 3 ст. 185 КК України визнав частково, суду пояснив, що він був разом зі знайомим ОСОБА_6 , коли вони зустріли чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , який попросив їх допомогти віднести йому належний метал до пункту прийому металобрухту. Коли вони погодились та прийшли на територію, ОСОБА_6 відмовився брати в цьому участь, оскільки зрозумів, що це чужий метал, а обвинувачений з особою на ім`я ОСОБА_7 зайшли всередину сховища, згодом пішов і останній, а ОСОБА_4 затримали разом з викраденим.
Після допиту потерпілого та свідків, обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненому злочині визнав повністю суду пояснив, що 21.10.2018 року зустрівся із знайомим ОСОБА_8 і той запропонував йому викрасти віконні зливи з території за адресою: АДРЕСА_2 , на що він погодився, а пізніше був затриманий на місці вчинення злочину. При цьому, обвинувачений усвідомлював, що територія, на якій знаходиться сховище належить іншій людині, проникаючи куди вони вчиняють крадіжку.
Потерпілий ОСОБА_5 до суду з`явився та пояснив, що 21.10.2018 року його мати виносила сміття і побачила, що хтось зайшов до них у двір, після чого зателефонувала йому. Коли ОСОБА_5 приїхав, на місці був ОСОБА_4 , якого він затримав і викликав поліцію.
Свідок ОСОБА_9 суду показав, що того дня ОСОБА_4 та ОСОБА_10 попросили його перенести метал, на що він спочатку погодився, але коли вони прийшли на місце, свідок побачив, що це двір його знайомої і зрозумів, що вони прийшли вчиняти крадіжку, тому відмовився і пішов.
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 21.10.2018 року він запропонував обвинуваченому проникнути на територію чужого домоволодіння та викрасти металеві віконні зливи, на що останній погодився. Під час вчинення крадіжки, власниця сховища помітила їх і свідок втік, а ОСОБА_4 затримали на місці.
Із досліджених судом доказів вбачається, що під час досудового розслідування проводилось впізнання за участю свідка ОСОБА_9 . Зазначений свідок, серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка 21.10.2018 року, разом з іншою особою, запропонував йому проникнути у сховище, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та винести майно, яке там знаходилось.
В протоколі огляду місця події від 21.10.2018 року та фототаблиці до нього зафіксовано місце вчинення злочину, звідки було викрадено віконні відливи.
Суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків та дослідивши матеріали, що характеризуютьособу останнього та надані стороною обвинувачення докази, зокрема висновки експертизи №3237/18 від 26.11.2018 року щодо вартості викраденого майна, протокол слідчого експерименту від 30.11.2018 року за участю ОСОБА_4 з фототаблицею до нього, де останній показав як вчиняв крадіжку, та вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті та встановлених в суді, доведена повністю.

ОСОБА_4 повинен нести кримінальну відповідальність за закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 , ч. 3 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі з випробуванням. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_4 та попередженню нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 300,00 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 , ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити, якщо протягом 1 року /іспитового строку/ він не вчинить нового злочину.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази по справі: віконні відливи оцинковані у кількості 8 шт., які передано на гарантійне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи у сумі 300,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1