печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:
до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події 28.11.2018, а саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який було поміщено на зберігання стоянку тимчасово-вилучених транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Промислова, 4; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 із забороною використовувати та розпоряджатися даним транспортним засобом.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Печерським УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005375 від 27.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В судове засідання прокурор не з`явився про причини своєї неявки суд не повідомив, направив клопотання про розгляд клопотання у його.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяв про розгляд клопотання у його відсутність не направив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання слідчого, прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Власник майна в судове засідання не з`явився, доводів прокурора належним чином не спростував.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити та накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КП України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події 28.11.2018, а саме: автомобіль марки «VOLKSWAGEN» модель «GOLF» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який було поміщено на зберігання стоянку тимчасово-вилучених транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Промислова, 4; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 із забороною використовувати та розпоряджатися даним транспортним засобом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1