Справа 274/2006/19
Провадження: 1-кс/0274/605/19
05.04.2019 м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 № НОМЕР_1 від 26.07.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -
04.04.2019 слідчий СВ Бердичівського ВП звернувся до слідчого судді у клопотанням, у якому просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 3-х місяців, тобто строком до 07.05.2019 підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Бердичева, Житомирської області, громадянину України, неодруженому, непрацюючому, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, останнє 26.03.2013 року Бердичівським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 07.07.2016 року невідбуту частину покарання скорочено наполовину, згідно ст. 6 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року.
13.08.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 15.08.2019 ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
26.08.2016 кримінальні провадження за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених ч.1, 2 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.187 КК України об`єднанні в одне кримінальне провадження.
23.09.2016 у вказаному кримінальному провадженні було завершено досудове розслідування, до суду було направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 .
В ході судових розглядів ОСОБА_6 різними судами неодноразово продовжувався строк тримання під вартою.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22.03.2019 обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 та клопотання про застосування заходів медичного характеру до ОСОБА_7 повернуто для проведення досудового розслідування.
Двомісячний строк запобіжного заходу в цьому провадженні закінчується 07.04.2019 року, а завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо, оскільки необхідно дослідити та перевірити всі обставини вчинення злочину ОСОБА_6 та провести необхідні слідчі дії. Ризики у виді продовження вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 та незаконного впливу на свідків та потерпілого продовжують існувати.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, оскільки ризики доведені та продовжують існувати. Підозрюваний ОСОБА_6 може продовжувати вчиняти злочини, так як через незначний проміжок часу після звільнення з-під варти вчинив новий злочин, а також протиправно впливати на потерпілого та свідків. Щодо права слідчого звертатися з таким клопотанням до слідчого судді звернув увагу, що обвинувальний акт повернуто прокурору, а отже він не існує, тому досудове розслідування триває, строк досудового розслідування продовжено на один місяць.
Підозрюваний ОСОБА_6 просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Він уже тривалий час перебуває під вартою за те що наніс кілька ударів потерпілому. Майна у потерпілого не забирав. Хоче встановлення істини. Він одружений, має сина, батька, матір. Буде з`являтися до суду не має наміру переховуватись.
Захисник ОСОБА_9 заперечила проти задоволення клопотання, оскільки слідчий не вправі звертатися з таким клопотанням до слідчого судді. Відновлення досудового розслідування не передбачено кримінальним процесуальним кодексом. Після повернення обвинувального акту прокурору, мали б бути усунуті лише недоліки обвинувального акту. Проведення будь-яких слідчих дій недопустимо. Розгляд цього клопотання слідчим суддею неможливе. Окрім того звернула увагу, що її підзахисний майже три роки перебуває під вартою без рішення суду. Впливати на потерпілого її підзахисний не має наміру, оскільки покази потерпілого їх влаштовують. Свідки, які були понятими на досудовому розслідування це колишні курсанти, наразі працівники поліції. На них не може бути ніякого впливу зі сторони її підзахисного. Запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки її підзахисного.
Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши клопотання та додані документи, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, і принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст.8 КПК України).
Статтями 177, 178, 184, 194, 199 КПК України визначено мету та підстави застосування запобіжного заходу, обставини що враховуються при його обранні та продовженні, вимоги до клопотання про продовження запобіжного заходу, обов`язки прокурора щодо доведення певних обставин, які би давали суду підстави для продовження існуючого запобіжного заходу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України не оспорюється та доводиться доданими до клопотання документами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від потерпілого ОСОБА_8 від 12.08.2016 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 12.08.2016 та від 07.09.2016; протоколом огляду місця події в м. Бердичів по вул. Житомирська, 76, від 12.08.2016, яким зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення; протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 12.08.2016 та від 13.08.2016; протоколом впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 12.08.2016 року, під час якого були оглянуті смс-повідомлення про використання банківської картки «Укрсиббанку», належної потерпілому ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 13.08.2016 року в м. Бердичів по вул. Ватутіна, 4, під час якого було виявлено та вилучено дві частини банківської картки «Укрсиббанку», належної потерпілому ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 13.08.2016 року під час якого в свідка ОСОБА_10 було вилучено шкіряний гаманець та срібну каблучку; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.08.2016. року; ротоколом огляду місця події від 13.08.2016 року, під час якого було вилучено дві сім-карти у ОСОБА_11 .
Ухвалою слідчого судді від 15.08.2016 ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На час застосування запобіжного заходу існували ризики незаконного впливу на свідків та продовження вчинення кримінального правопорушення.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 07.02.2019 ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.04.2019 включно.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22.03.2019 обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 та клопотання про застосування заходів медичного характеру до ОСОБА_7 повернуто прокурору для усунення недоліків.
Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ст.183 КПК України).
До засудження обвинувачений повинен вважатися невинним, і мета такого положення полягає передусім у забезпеченні «умовного звільнення», якщо продовження його затримання більше не є обґрунтованим, при цьому, суд враховує, що збереження обґрунтованої підозри у тому, що заарештована особа вчинила злочин, є обов`язковою умовою законності продовження тримання під вартою, але з перебігом певного часу цього недостатньо і суд має встановити, чи продовжують існувати інші підстави, наведені суду, виправдовувати позбавлення волі.
Зокрема, у справі "Волосюк проти України" ("SergeyVolosyuk v. Ukraine", рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини наголосив, "саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Для цього вони мають дослідити всі факти на користь і проти існування реального суспільного інтересу, який, за належного врахування принципу забезпечення презумпції невинуватості, виправдовує відхід від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, і викласти ці міркування у своїх рішеннях про подовження строку тримання під варто. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньо.
Крім того, відповідно до ст.5 п.3 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на «розгляд судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», а й передбачає, що «звільнення може бути обумовлено гарантіями з`явитися на судове засідання» (п.37, п.38).
Відповідно до статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
В обґрунтування необхідності продовження тримання під вартою ОСОБА_6 слідчий зазначив, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
Поряд з тим, у клопотанні взагалі не викладено обставини та не надано доказів, тобто по суті не доведено того, що на даний час раніше заявлені ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу та неодноразового продовження судом дії запобіжного заходу, не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше, тривале тримання ОСОБА_6 , під вартою. Окремо слід зазначити, що зазначений у клопотанні ризик можливого продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 виключається з огляду на усічений склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КПК України.
Крім того, у клопотанні також відсутнє належне обґрунтування неможливості запобігання відміченим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, що, згідно ст.ст. 184, 199 КПК України, є обов`язковим.
Так, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 завершено ще 23.09.2016 та до суду було направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 . Провадження більше двох років перебувало на розгляді в суді.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду 07 лютого 2019 року скасовано вирок відносно ОСОБА_6 та йому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.04.2019.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22.03.2019 обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 повернуто прокурору як такий, ще не відповідає вимогам КПК.
Після повернення обвинувального акту прокурору недоліки обвинувального акту до цього часу не усунуті, обвинувальний акт до суду не направлено.
Вищезазначені обставини щодо руху кримінального провадження можуть свідчити про надмірну тривалість кримінального провадження та надмірне тримання обвинуваченого під вартою, що може привести до порушення пункту 3 статті 5 Конвенції «Про захист прав людини та та основоположних свобод». Про існування аналогічних порушень було відмічено у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Бондаренко та інші проти України», «Харченко проти України» «Ігнатов проти України», де зазначалося, що існування системної проблеми надмірної тривалості судового перегляду тримання під вартою та надмірної тривалості кримінальних проваджень є предметом усталеної практики Європейського Суду, яка є вкрай негативною в України і практика тривалого розгляду справ та тримання осіб від вартою є несумісною із положеннями Конвенції.
Враховуючи, що прокурором не було надано доказів продовження існування в тому ж об`ємі раніше заявлених ризиків, зважаючи на термін тримання обвинуваченого під вартою, що становить більше двох років і семи місяців, а з врахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року (справа № 663/537/17) та вимог ст. 72 КК України, щодо зарахування терміну попереднього ув`язнення, загальний строк ув`язнення становить більше п`яти років, відсутність достатнього обґрунтування прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого для запобігання відмічених ним ризиків ( характеризуючи дані на підозрюваного датовані 2016 роком), слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 та задоволення клопотання підозрюваного у застосуванні до нього альтернативного запобіжний заходу у виді домашнього арешту.
При цьому слідчим суддею враховано, що обвинувачений має постійне місце проживання з батьками, його мати є інвалідом 2 групи, з часу застосування запобіжного заходу змінився сімейний стан обвинуваченого, він одружений.
Зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, особу підозрюваного, наявні у нього непогашені судимості, з метою запобігання ризику можливого незаконного випливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце свого проживання та покладення обов`язків, встановлених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Окремо слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_6 що відповідно до вимог ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення, пов`язані із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Щодо доводів захисника про неможливість розглядати слідчим суддею дане клопотання, слідчий суддя зазначає, що обвинувальний акт повернуто прокурору, тобто не можна стверджувати про направлення його до суду, а отже завершення досудового розслідування відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст.3 КПК України. Окрім того кримінальне провадження перебуває у слідчого, який відповідно до ч. 1 ст. 191 КПК уповноважений на складання обвинувального акту, а вирішувати питання застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування покладається на слідчого суддю.
Керуючись статтями 181, 193, 194, 196, 199, 202, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП у Житомирській області ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_6 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, громадянина України, одруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 цілодобовий домашній арешт, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 строком на один місяць, тобто до 05.05.2019
Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) з`являтися на виклик до слідчого, прокурора, суду;
2) не залишати місце свого постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;
3) не відлучатися з м. Бердичева та Бердичівського району Житомирської області, крім явки до слідчого, прокурора, суду;
4) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
5) утримуватися від спілкування зі свідками обвинувачення, потерпілим;
6) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали вручити ОСОБА_6 , прокурору та направити уповноваженій службовій особі ДУ „Житомирська УВП (№ 8)".
Ухвалу направити для виконання до Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1