Справа № 368/1814/18 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1195/2019 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 286 КК

У Х В А Л А
06 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5 ,
за участю прокурора: ОСОБА_6 ,
засудженого: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відеоконференцзв`язку матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 17.01.2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від покарання,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.03.2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

21.12.2018 року до Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 17.01.2019 року засудженому ОСОБА_7 у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що, виходячи з принципів інституту кримінального покарання, враховуючи особу засудженого, тяжкість злочину, та те, що стягнення хоч і знято та погашено, однак засуджений є злісним порушником режиму утримання, таке звільнення від покарання буде суперечити принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин. Суд першої інстанції також врахував ту обставину, що моральні збитки потерпілим не відшкодовані.

Не погоджуючись із рішенням суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання. Вимоги обґрунтовує тим, що за час відбування покарання він мав 5 дисциплінарних стягнень, які на час розгляду клопотання судом першої інстанції, були погашені, й 3 заохочення, наявність яких в суді першої інстанції врахована не була. Також засуджений зазначає, що на даний час його малолітня дитина знаходиться під опікою його батьків, оскільки мати його сина позбавлена батьківських прав, і він має намір повернутися в сім`ю та виховувати дитину, хоча судом першої інстанції вказані обставини було взято під сумнів. Апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі неправильно зазначено строк покарання, яке він відбув, оскільки на момент судового розгляду він відбув 2/3, а не строку. ОСОБА_7 зазначає, що під час судового розгляду головуючий не перебував в нарадчій кімнаті та копію оскаржуваної ухвали він отримав лише 23.01.2019 року, що перешкодило йому оскаржити її у передбачений законом строк.

Заслухавши доповідача, думку засудженого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити; прокурора, яка апеляційну скаргу засудженого просила залишити без задоволення; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

ОСОБА_7 засуджений вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27.03.2015 року за ч. 2 ст. 286 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки /а. п. 2-8/.

Початком відбування строку покарання засудженим є 03.02.2016 року, кінцем строку 03.02.2020 року /а. п. 25/.

Згідно характеристики від 10.01.2019 року, затвердженої начальником ДУ «Кагарлицька ВК (№115)», в Кагарлицькій ВК №115 засуджений відбуває покарання з 03.02.2016 року /а. п. 25/.

Відповідно до вказаної характеристики, за період перебування в колонії засуджений п`ять разів допустив порушення вимог режиму відбування покарання, за що був розглянутий на дисциплінарній комісії та притягнутий до дисциплінарної відповідальності, в тому числі три рази поміщався в дисциплінарний ізолятор. Допущені порушення виражались у вживанні спиртних напоїв. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Намагається дотримуватися правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Намагається виконувати законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Засуджений ОСОБА_7 за період відбування покарання має три заохочення від керівництва установи, стягнення були зняті у встановленому законом порядку. 07.02.2018 року розглядалося питання щодо застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України. Комісією установи було відмовлено в застосуванні даної пільги у зв`язку з тим, що засуджений не довів свого виправлення /а. п. 25/.

Згідно довідки про заохочення та дисциплінарні стягнення засудженого ОСОБА_7 від 10.01.2019 року, засуджений має 3 заохочення (16.06.2016 року подяка начальника ВК за добросовісне відношення до праці на овочесховищі; 20.10.2016 року подяка начальника ВК за добросовісне відношення до праці на контрагентському об`єкті «Візит»; 23.03.2017 року начальником ВК знято стягнення від 04.11.2016 року за сумлінну поведінку та проведення косметичного ремонту в кімнаті приготування їжі, має 5 дисциплінарних стягнень (04.11.2016 року ДІЗО 7 діб (знято 23.03.2017 року) за вживання спиртних напоїв; 03.05.2017 року ДІЗО 10 діб (погашено 01.03.2018 року) за вживання спиртних напоїв; 25.08.2017 року ДІЗО 14 діб (погашено 01.03.2018 року) за вживання спиртних напоїв; 31.08.2017 року догана (погашено 01.03.2018 року), виявлено та вилучено заборонений предмет, а саме, мобільний телефон; 27.06.2018 року догана (погашено 28.12.2018 року), створення конфліктної ситуації з молодшим інспектором /а. п. 27/.

Проаналізувавши вказані відомості, колегія суддів приходить до висновку, що протягом відбування покарання поведінка ОСОБА_7 є вкрай не стабільною, оскільки, не зважаючи на наявність заохочень, ним систематично вчиняються порушення режиму відбування покарання, що вказує на відсутність позитивних змін в його поведінці.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину та інші обставини.

Частиною 2 ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції були належним чином досліджені відомості про особу засудженого, зокрема, його характеристика, довідка стягнень та заохочень, у зв`язку з чим, суд першої інстанції прийшов до правильних висновків щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання.

Що стосується аргументів апелянта щодо того, що його дружина позбавлена батьківських трав та він бажає повернутися до сім`ї, то відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Коростенської міської ради №413 від 07.09.2016 року, ОСОБА_8 призначена опікуном над малолітнім онуком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а. п. 10/, тобто, малолітній син засудженого перебуває під опікою близького родича, що, в подальшому, після відбуття ОСОБА_7 покарання, не перешкоджає йому займатися вихованням дитини.

Вказівка засудженого на ту обставину, що суд першої інстанції не перебував в нарадчій кімнаті, спростовується матеріалами провадження.

Зокрема, відповідно до журналу судового засідання та диску з його фіксацією від 17.01.2019 року, суддя вийшов до нарадчої кімнати, і після повернення з неї проголосив ухвалу /а. п. 30/.

Враховуючи викладене, наведені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильних висновків щодо того, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, і рішення про його умовно-дострокове звільнення, є передчасним.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 17.01.2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від покарання залишити без змін.

С У Д Д І :

__________________ ___________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4