Єдиний унікальний номер 205/2107/19
Провадження № 1-кс/205/663/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2019 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В :
05 березня 2019 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла дана скарга, в якій заявник посилаючись на викладені обставини просить визнати протиправною бездіяльність слідчого та начальника Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР викладених в заяві ОСОБА_4 від 30.01.2018 року; зобов`язати слідчого та начальника Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до ЄРДР викладені в заяві ОСОБА_4 від 30.01.2018 року про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст..126-1, ч.3 ст.153, ч.2 ст. 156 КК України.

В судовому засіданні заявник та його представник адвокат ОСОБА_5 вимоги скарги підтримали.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що підстави для задоволення скарги відсутні, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Розглянувши матеріали даної скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні скарги виходячи із наступних підстав.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Встановлено, що 30 січня 2019 року заявник звертався до Новокодацького ВП ДВП ГУПН в Дніпропетровській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення та просив внести відповідні відомості до ЄРДР (а.с.8-9).

В ході розгляду справи встановлено, що за заявою ОСОБА_4 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2019 року за №0000624 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

У відповідності до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 року затверджено Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також надання відомостей з нього.

Пунктом 1.1. Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань визначено, що формування Реєстру розпочинається з моменту внесення до нього Реєстратором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених у заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ним самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.

При цьому, відповідно до п. 1.2. Розділу ІІ цього Положення відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя приходить до висновку, що заявник у скарзі зазначає те, що відомості до ЄРДР мають бути внесені та кваліфіковані саме за ознаками кримінального правопорушення за ст..126-1, ч.3 ст.153, ч.2 ст. 156 КК України. Із витягу з ЄРДР вбачається, що за його заявою внесено відповідні відомості, але кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Згідно із положеннями п.5 ч.1 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, до Реєстру вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Тобто, законодавець визначив, що правову кваліфікацію кримінального правопорушення визначає посадова особа, що вносить відомості до ЄРДР.

Згідно із ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Крім того, ч.2 ст..307 КПК України, чітко визначено, які рішення ухвалює слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, в свою чергу визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, згідно положень вказаної статті КПК України, слідчим суддею не передбачено.

Враховуючи вищевикладене та за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги є необґрунтованими та безпідставними, так як відомості про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 внесено до ЄРДР відповідно до чинного законодавства, а вимога про визнання протиправною бездіяльність слідчого не може бути предметом розгляду в порядку ст..303 КПК України, у зв`язку із чим, не підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 діючого в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1