Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/7440/17
Провадження № 1-кп/490/200/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«22» листопада 2018 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув середню освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є таким, що не має судимостей

у вчиненні злочину, передбаченого статтею 198 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. 28 липня 2017 року близько 08 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку 2 по вулиці Адміральській у місті Миколаєві, отримав від іншої особи золотий ланцюжок з кулоном у формі «Рибки», достовірно знаючи про те, що це майно є відкрито викраденим, та, зберігаючи це майно при собі (в кишені штанів) направився до ринку «Центральний», де був затриманий працівниками поліції.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

2. Кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд виходе з приписів частини 1 статті 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту; зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення може здійснюватися судом лише у випадку, якщо це покращує становище особи, відносно якої здійснюється кримінальне провадження, а в інших випадках - лише за ініціативою прокурора шляхом зміни обвинувачення в суді.

В цьому випадку обвинувачення прокурором не змінювалось.

Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_4 кваліфіковані за статтею 198 Кримінального Кодексу України як зберігання майна, отриманого злочинним шляхом.

Наявність об`єктивної сторони зберігання такого майна знайшла своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Про кваліфікацію його дій, пов`язаних із отримання такого майна, у пред`явленому ОСОБА_4 обвинуваченні не зазначено.

За такого цим вироком ОСОБА_4 притягається до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 198 Кримінального Кодексу України - за заздалегідь не обіцяне зберігання майна, завідомо одержаного злочиним шляхом, за вдсутності ознак легалізаціїї (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

3. Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений свою винуватість у вчиненні злочину визнав.
При цьому від надання показів він відмовився, посилаючись про недоцільність такого через те, що усі обставини вчинення ним злочину є викладеними у матеріалах кримінального провадження, зокрема, в обвинувальному акті.

4. Той факт, що 28 липня 2017 року ОСОБА_4 зберігав при собі золотий ланцюжок з кулоном «Рибка», підтверджується:
-заявою ОСОБА_4 від 28 липня 2017 року на ім`я слідчого Центрального ВП ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_6 , у якій обвинувачений зазначає, що видає золотий ланцюжок;
-рапортом оперативного уповноваженого відділу карного розшуку Центрального ВП ГУ НП України в Миколаївській області, у якому той зазначає, що за вказівкою ОСОБА_4 здійснив вихід на місце, де, за словами обвинуваченого, той втратив кулон у формі «Рибки»;
-протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотографіями від 07 серпня 2017 року, а також протоколом пред`явлення предметів для впізнання від 08 серпня 2017 року, з яких вбачається, що ОСОБА_4 пропонував іншим особам придбати в нього золотий ланцюжок, що був 28 липня 2017 року виданий обвинуваченим правоохоронним органам;

5. Той факт, що вказані вище предмети в дійсності були протиправно вилучені у власника майна, підтверджується:
-протоколом від 28 липня 2017 року огляду золотого ланцюжка, виданого ОСОБА_4 ;
-протоколом від 28 липня 2017 року пред`явленого вказаного ланцюжка для впізнання, зі змісту якого вбачається, що саме цей ланцюжок був впізнаний ОСОБА_7 , як той, що був відкрито протиправно вилученим в неї;
- заявою ОСОБА_8 від 28 липня 2017 року, у якій вона зазначала, що отримала виданий ОСОБА_4 ланцюжок, як такий, що був в неї викраденим.

6. Та обставина, що ОСОБА_4 був освіченим про те, що золотий ланцюжок та кулон у формі «Рибки» був протиправно відкрито вилучені в ОСОБА_8 , підтверджується:
-протоколом слідчого експерименту за участі обвинуваченого від 21 серпня 2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 вказав місце, де було здійснене відкрите заволодіння цими предметами;
-протоколом огляду місця події від 28 липня 2017 року та протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілої від 11 серпня 2017 року, з яких вбачається, що вказане ОСОБА_4 місце заволодіння вказаними предметами є місцем, у якому дійсно відбулось протиправне вилучення цих предметів в ОСОБА_8 ;
-сукупністю наведених вище доказів щодо обставин вилучення золотого ланцюжка в ОСОБА_4 , з яких вбачається, що після вилучення цих предметів відомості про обставини їх отримання іншою особою обвинувачений отримати не міг.

7. Судом вживались заходи щодо встановлення дійсної ролі обвинуваченого у вчиненні злочину, в зв`язку з чим судом кримінальні провадження відносно ОСОБА_4 та особи, яка звинувачена у викраденні майна, були об`єднані в одному.
Але наразі доказів того, що ОСОБА_4 був осіченим про те, що пограбування ОСОБА_8 планується та на момент такого планування дав згоду на їх придбання, збергіання або збут, а також про те, що він брав участь у такому пограбуванні, наразі судом не отримано.
Так, органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням ОСОБА_4 в співучасті у вчиненні злочину не обвинувачується, вийти за межі висунутого обвинувачення суд не може.
До того ж, особа, яка обвинувачувалась у вчиненні пограбування, наразі померла, через що ухвалою суду провадження в частині обвинувачення цієї особи, та, зрештою, обвинувачення за статтею 186 Кримінального Кодексу України, було закрите.
Потерпіла ОСОБА_8 ж у судові засідання, не зважаючи на те, що постійно належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, не з`являлась.
Наразі ж її подальший виклик до суду не є можливим, адже обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого статтею 198 Кримінального Кодексу України, не передбачає участь потерпілого у кримінальному провадженні. Таке унеможливлює допит у суді ОСОБА_8 в межах висунутого обвинувачення.
Отже, можливість збирання доказів щодо дійсної ролі ОСОБА_4 у вчиненні злочину є вичерпаною.

Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого статтею 198 Кримінального Кодексу України за обставин, встановлених судом, доведеною.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, органи досудового розслідування та публічне обвинувачення вказують повне визнання ОСОБА_4 своєї вини, його щире каяття та активне сприяння ним у розкритті кримінальних правопорушень.
Але з наявністю таких обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, в цьому випадку погодитись неможливо.

8. Так, відмова від дачі показів поза розумним сумнівом не може бути розціненою, як "сприяння у розкритті кримінальних правопорушень".

9. Що ж стосується "щирого каяття", то воно також виявляється, окрім іншого, й у тому, що особа дає правдиві свідчення щодо вчиненого нею правопорушення. За такого факт відмови від дачі свідчень слід визнати таким, що вказує про відсутність щирого каяття.

10. Відносно ж "повного визнання своєї вини" суд відзначає, що така обставина на визначена у частині 1 статті 66 Кримінального Кодексу України, як така, що пом`якшує покарання. До того ж, в цьому випадку ця обставина не свідчить про знижений ступінь суспільної небезпеки діяння та особи винного з огляду на те, що таке визнання вини не свідчить про каяття ОСОБА_4 .
Отже, підстави враховувати цю обставину, як таку, що пом`якшує покарання обвинуваченого, наразі є відсутніми.

11. Інших обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження встановлено не було.

Оцінюючи наведене, суд доходе висновку про те, що обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , наразі відсутні.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду встановлено не було. За такого суд вважає, що такі обставини є відсутніми.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції статті 198 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину та відомості про особу винного, а також - відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його покарання.

В зв`язку із цим суд відзначає наступне.

12. Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочину, вчиненого ОСОБА_4 , суд відзначає, що вчинений ним злочин є злочином середнього ступеню тяжкості.

При цьому суд відзначає, що в цьому випадку обізнаність ОСОБА_4 про походження майна випливає з його присутності у безпосередній близькості із місцем вчинення злочину.

За такого в цьому випадку вчинений ним злочин, зміст якого полягає у причетності до розкрадання майна, межує із співучастю у протиправному заволодінні майном, що підвищує суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_4 протиправного діяння.

13. Вивченням відомостей про особу винного встановлено, що він на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, де веде скритний образ життя, не працює, перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом "Синдром залежності від опіоїдів, каннабіноїдів та алкоголю".

Також суд відзначає, що цей злочин ОСОБА_4 вчинив через менш, ніж через місяць після погашення судимості за вчинення попередніх злочинів.

Суд також враховує, що громадський порядок ОСОБА_4 не порушує.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті 198 Кримінального Кодексу України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.

При цьому враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, який не несе ризику небезпеки для суспільства, в тому числі - для окремих осіб, а також висновок органу пробації про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд вважає, що його виправлення без відбування покарання, що призначається, є можливим, через що на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в три роки.

Вирішення питання про долю речових доказів.

Речовий доказ у справі - цепочку з металу золотого кольору довжиною 52,5 см. шириною 4 мм. - на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути власнику.

Судові витрати у справі відсутні.

Вирішення питання про запобіжний захід.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 20 грудня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підстави для зміни цього запобіжного заходу до набрання вироком чинності є відсутніми.

Після ж набрання вироком чинності цей запобіжний захід слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 198 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки 6 /шість/ місяців.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
До набрання вироком чинності обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін; після набрання вироком чинності цей запобіжний захід скасувати.

Речовий доказ у справі - цепочку з металу золотого кольору довжиною 52,5 см. шириною 4 мм. - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_10 =

22.11.2018