Справа № 541/2069/18
Провадження № 1-кп/541/42/2019
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2019 року м. Миргород Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000687 від 05.09.2018 по обвинуваченню
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, утриманців не маючого, працюючого ТОВ «Шляхове будівництво «АЛЬТКОМ», не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -
за участю сторін та інших учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_4
захисника, адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
04 вересня 2018 року близько 17.00 год., ОСОБА_3 перебував поблизу магазину «Каштан» за адресою: м. Миргород, вул. Троїцька, 57, де розпивав спиртні напої разом з ОСОБА_6 , який прибув до даного магазину на належному йому мопеді марки «SUZUKI Lets 2», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 12000 гривень, під час чого у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, направлений та незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, скориставшись тим, що власник транспортного засобу відійшов, тобто діючи таємно, переслідуючи мету для використання транспортного засобу у власних інтересах, зняв мопед марки «SUZUKI Lets 2», д.н.з. НОМЕР_1 , зі стояночного гальма, сів на водійське сидіння за кермо зазначеного транспортного засобу, за допомогою ключів, що знаходились в жолобі для запалювання, запустив в дію двигун мопеда, після чого рушив з місця та поїхав у напрямку м. Хорол, тим самим довівши свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, до кінця.

Такі дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.
13 лютого 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Згідно даної угоди ОСОБА_3 та ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.289 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 1000 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.
Відповідно п.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.289 КК України, що, згідно з положеннями ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнає. Встановлено, що укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Потерпілий також розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити в порядку визначному ст. 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 13 лютого 2019 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1000 (одна тисяча)неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речовий доказ мопед марки «SUZUKI Lets 2», д.н.з. НОМЕР_1 вважати повернутим власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1