Справа № 404/8583/18
Номер провадження 1-кс/404/4099/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №№ 0010119 від 07.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ТОВ «Кредитні ініціативи» () шляхом заборони розпорядження та користування нею.

В обґрунтування клопотання послався на те, що у провадженні СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010119 від 07.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України.

06.12.2018 року невстановлені особи, шахрайським шляхом, заволоділи майном, що належить ОСОБА_4 , чим завдали останній матеріальної шкоди на суму близько 500000 гривень.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 03.07.2000 року ОСОБА_4 за договором купівлі продажу набула права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У 2006 році до неї звернулися АКБ «ТАС-Комерцбанк», які повідомили про те, що остання має заборгованість перед банком за кредитним договором, і в разі несплати боргу належна їй квартира, що розташована за адресою АДРЕСА_1 реалізована банком. Оскільки потерпіла ОСОБА_4 жодної позики в банку не брала, вона відмовилася сплачувати кошти.

Після цього, представники ПАТ «Сведбанку» як правонаступники «ТАС_Комерцбанку», звернулися з позовом до Ленінського районного суду м. Кіровограда. В ході судового розгляду в суді першої інстанції, а пізніше і в апеляційному суді було встановлено, що підпис в договорі іпотеки не належить ОСОБА_4 , а, отже, жодних боргових зобов`язань перед банком вона не має. Судове рішення набуло законної сили у 2013 році.

Після чого, незважаючи на судове рішення, що набуло законної сили, особи, що представилися як представники «ТАС-Комерцбанку», 06.12.2018 року прибули до приміщення вказаної квартири, в якій змінили замки.

Пізніше, було встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , 09.11.2018 року на підставі повідомлення про звернення стягнення належить ТОВ «Кредитні ініціативи».

З метою забезпечення належного збереження предмету вчиненого кримінального правопорушення, а також у майбутньому забезпечення виконання рішення суду вказана квартира, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом.

В клопотанні стверджується про наявність передбачених законом підстав для його задоволення.

Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до вищевказаної норми, представник ТОВ «Кредитні ініціативи» () - власник квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 в судове засідання не викликався.

Під час розгляду клопотання слідчий його підтримала, вказала, що це необхідна для збереження майна потерпілого.

З`ясувавши думку слідчого, вивчивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків:

Відповідно до вимог ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На час розгляду клопотання слідчому судді не надано інформацію про осіб проживаючих у вищевказаному житловому приміщенні, відтак заборона розпорядження житлом може призвести до виселення мешканців на вулицю у зимній період часу, таким чином на даному етапі досудового розслідування буде достатнім накласти арешт на квартиру шляхом заборони її відчуження. Питання заборони користування житловим приміщенням може бути вирішено додатково за надання відповідних доказів.

Враховуючи, що матеріалами клопотання доведено сукупність підстав та розумних підозр вважати, що у разі не накладення арешту на вказане домоволодіння його можуть відчужити, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання частково.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ Національної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0010119 - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 власником якої є ТОВ «Кредитні ініціативи» () шляхом заборони її відчуження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1