Справа № 599/2003/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" листопада 2018 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду кримінальне провадження №0000215 від 09 вересня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця та жителя АДРЕСА_1 ; громадянина України; з середньо - спеціальною освітою; не працюючого; одруженого; не судимого; на утриманні має троє неповнолітніх дітей ОСОБА_6 - 2004 р. н., ОСОБА_7 2010р. н. та ОСОБА_8 2015р.н. у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.
Так, 20.08.2018 року ОСОБА_4 приблизно опівночі, перебуваючи на підприємстві ТОВ «Вірлів Агро», де він залишився на добове чергування, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та знаючи, що на території підприємства і приміщеннях пташників розташовані камери відео спостереження, вимкнув живлення до вказаних камер, так як він знав де та яким чином вони вимикаються. Після чого, взявши заздалегідь підготований мішок та з трубопроводу подачі корму, що в приміщенні пташника № 2 ТОВ «Вірлів Агро» насипав гранульованого корму масою 50 (п`ятдесят) кілограм. Набраний мішок з кормом він самостійно на плечах виніс за територію підприємства та заховав його у кущах. Ранком 21 серпня 2018 року після чергування, ОСОБА_4 на своєму велосипеді направився додому. По дорозі додому забрав з кущів мішок з викраденим ним кормом.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_4 25 серпня 2018 року приблизно опівночі та 30 серпня 2018 року приблизно опівночі аналогічно викрав ще один мішок 50 кг та два мішки по 50 кг гранульованого корму, спричинивши матеріальну шкоду ТОВ «Вірлів Агро» на загальну суму 2600 гривень.

Суд приход до висновку, що ОСОБА_4 , є винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) та в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що претензій до обвинуваченого матеріального характеру немає, так як матеріальна шкода в сумі 2600 гривень в повному обсязі відшкодована. Просить застосувати до обвинуваченого мінімальну міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав і пояснив, що вчинив крадіжку чотирьох мішків гранульованого корму, при призначенні покарання просить врахувати його з`явлення із зізнанням у вчиненні крадіжки, те, що розкаявся, відшкодував повністю шкоду та просить застосувати до нього покарання у виді штрафу..
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд приймає до уваги не тільки те, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання, його з`явлення із зізнанням, те, що шкода відшкодована, щиро розкаявся у вчиненому, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до середньої тяжкості, а тому вважає, що дає підстави для призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межіу виді штрафу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 129, 369-371, 373-374 КПК України,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст.185 КК України і призначити покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн. та за ч.2 ст.185 КК України у виді штрафу 55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 935 грн.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно визначити покарання у виді штрафу 55 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 935 грн.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На даний вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського
районного суду ОСОБА_1