справа № 208/6029/16-к
№ провадження 1-кп/208/66/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0002517 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 16.02.2017 року Заводським райсудом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень,

який обвинувачується у скоєнні кримінальниго правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В першій половині серпня 2016 року, ОСОБА_4 через телевізійну службу знайомств познайомився з ОСОБА_6 , після чого вони зустрілись декілька разів в м. Дніпро, де остання мешкає.

24.08.2016 року близько 19.00 год. ОСОБА_4 приїхав в м.Дніпро з метою зустрічі з ОСОБА_6 , після чого вони удвох приїхали за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_6 залишилась у ОСОБА_4 в гостях на 2 дні.

26.08.2016 року близько 08.00 годин, коли ОСОБА_6 збиралася їхати додому у ОСОБА_4 виник раптовий протиправний умисел, направлений на таємне, із корисливого мотиву, викрадення у ОСОБА_6 її мобільного телефону, який знаходився у жіночій сумочці останньої на кріслі вищевказаної квартири.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, 26.08.2016, приблизно о 08.10 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, відкривши зовнішню кишеню жіночої сумочки, яка належить ОСОБА_7 їй ОСОБА_8 , витяг із чохла для мобільного телефону мобільний телефон «Nokia 515 Dual Sim», чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 ; ІМЕІ- НОМЕР_2 , вартістю 2430 грн.

Враховуючи вищевикладене, протиправними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 було завдано майнової шкоди на вищезазначену суму.

У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Пояснив суду, що дійсно знайом з потерпілою ОСОБА_7 . 26.08.2016 року, знаходився з нею в своїй квартирі. Зранку ОСОБА_7 збиралась додому. В нього виник умисел на викрадення належного їй телефону. Він витяг телефон з сумки та у подальшому продав його. Кається у скоєному. Просить його суворо не карати. Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом підсудного, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнання своєї вини, щире каяття, відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вину визнав, враховує обставини що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують. З урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, з встановленням строку випробування. На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати по проведенню експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого. Доля речових доказів вирішується судом згідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін строком на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом випробувального строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації;

Речові докази по справі, сім карти, залишити у власника.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати по проведенню експертизи у сумі 352 гривні 40 копійок.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1