Справа №: 398/4099/18
провадження №: 1-кп/398/149/19
ВИРОК
Іменем України

"15" березня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002575 від 13 вересня 2018 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Олександрії Кіровоградської області, українки, громадянин України, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, неодруженої, не маючої на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 10 квітня 2017 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочинів проти власності, вчинила нове кримінальне правопорушення за наступних обставин:

12 вересня 2018 року, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на лікуванні в травматологічному відділенні, палаті №4 в Міському комунальному лікувально-профілактичному закладі міської лікарні №1, розташованої за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Ярмаркова, буд. 15, реалізовуючи корисливий мотив, скориставшись, що її дії ніким не будуть помічені, перебуваючи в одній палаті з потерпілою ОСОБА_6 , коли остання відпочивала, таємно зняла з правого вуха ОСОБА_6 золоту сережку. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 634,76 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнала у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті не оспорювала, оскільки в ньому все викладено вірно. Зазначила, що щиро розкаюється у вчиненому та обіцяє в подальшому не вчиняти злочини.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, доказів на підтвердження розміру процесуальних витрат та відомостей, які мають значення для вирішення долі речових доказів. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченої, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, докази на підтвердження розміру процесуальних витрат та відомостей, які мають значення для вирішення долі речових доказів, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченої у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вчинений обвинуваченою злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості, є умисним корисливим злочином, якими завдано майнової шкоди потерпілій.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченої встановлено, що вона на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікаря психіатра не перебуває. Знаходиться на диспансерному обліку в лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, опіоїдів та психостимуляторів, синдром залежності з 2017 року. Офіційно не працює На час вчинення інкримінованого злочину мала не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, злочин вчинений обвинуваченою під час відбування покарання з випробуванням.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до обвинуваченої судом не встановлено.

Відповідно до абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченою, відношення обвинуваченої до скоєного, даних про її особу, а також поведінки до вчинення злочину, з якої вбачається, що обвинувачена не має бажання стати на шлях виправлення, будучи раніше неодноразово судимою, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинила новий злочин в період іспитового строку, наявність пом`якшуючих її покарання обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, суд приходить до висновку, що обвинувачена, як особа представляє суспільну небезпеку, та як наслідок виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки саме таке покарання на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.
Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2017 року ОСОБА_4 засуджена за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 78 КК України, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 71 КК України та до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 квітня 2017 у виді 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту її фактичного затримання з метою направлення для відбування покарання.
Речовий доказ золоту сережку, вагою 1,03 гр., округлої форми, передану на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави суму процесуальних витрат у кримінальному провадженні №0002575 від 13 вересня 2018 року за проведення експертиз в розмірі 1 144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1