Дата документу 27.11.2018
Справа № 496/3249/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
(запасних присяжних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ),
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
захисника адвоката ОСОБА_13 ,
потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
представників потерпілих адвокатів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
обвинувачуваного ОСОБА_18 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження №0000649 від 02 травня 2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Троїцьке Біляївського району Одеської області, громадянина України, працюючого на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Південної випраної колонії (№ 51) УДПтС України в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.4,7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.296 КК України,
В С Т А Н О В И В :
02 травня 2016 року, приблизно о 04:00 годині, на перехресті вулиць Карла Маркса та Гоголя, у с.Троїцьке Біляївського району Одеської області, автомобіль «TOYOTA HIACE», державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_18 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зіткнувся з автомобілем «ВАЗ 210994-20», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_19 , з пасажирами ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 .
В результаті зіткнення транспортні засоби отримали незначні механічні ушкодження та зупинилися біля зазначеного перехрестя, поруч із автобусною зупинкою, на якій знаходилися люди.
ОСОБА_18 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою вчинення хуліганства, тобто з метою порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, погрожуючи фізичним насильством та позбавленням життя, виражаючись грубою нецензурною лайкою, зневажливо ставлячись до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, вийшови з автомобіля та, підійшовши до автомобіля потерпілого ОСОБА_19 , безпідставно наніс ОСОБА_22 та ОСОБА_20 , які перебували біля автомобіля потерпілого, декілька ударів кулаком в обличчя.
Далі ОСОБА_18 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, з метою вбивства потерпілого ОСОБА_19 з хуліганських мотивів, з мотивів явної неповаги до суспільства, використовуючи малозначний привід у вигляді отримання його автомобілем незначних механічних пошкоджень, порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, погрожуючи фізичним насильством та позбавленням життя, виражаючись нецензурною лайкою, зневажливо ставлячись до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, а також - з метою вбивства потерпілого ОСОБА_19 з особливою жорстокістю, завдав удар кулаком в обличчя потерпілому ОСОБА_19 , від чого той впав на землю, після чого з метою спричинення особливих фізичних страждань потерпілому, завдав йому чисельні удари руками і ногами в область голови, грудної клітини, тулуба та інших частин життєво важливих органів та декілька разів стрибнув ногами на грудну клітину потерпілого.
Далі ОСОБА_18 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вчинення хуліганства, тобто з метою порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, виражаючись грубою нецензурною лайкою, зневажливо ставлячись до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, у присутності людей на автобусній зупинці, які увесь цей час спостерігали за його діями, безпідставно завдав удари ногами і руками по кузову автомобіля «ВАЗ 210994-20», завдавши транспортному засобу механічні пошкодження.
Далі ОСОБА_18 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вчинення хуліганства, тобто з метою порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, виражаючись грубою нецензурною лайкою, зневажливо ставлячись до громадського порядку та існуючих норм моральності, безпідставно наніс ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які випадково опинилися на місці події, декілька ударів в обличчя.
Далі ОСОБА_18 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_19 з хуліганських мотивів та з особливою жорстокістю, завдаючи потерпілому особливих фізичних страждань шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, декілька разів стрибнув на голову та грудну клітину потерпілого та, прилюдно оголившись, випорожнився на потерпілого сечею, чим завдав потерпілому ОСОБА_19 особливих психічних та моральних страждань шляхом зганьблення честі та приниження гідності потерпілого.
В результаті побиття потерпілому ОСОБА_19 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в м`які мозкові оболонки головного мозку, крововиливу у шлуночки мозку, множинних двосторонніх переломів ребер, розриву правої частки печінки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпечності для життя постраждалого у момент заподіяння, а також у вигляді перелому кісток носу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та - у вигляді осаднення шкіри і крововиливів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Від отриманих тяжких тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_19 помер на місці події.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 визнав себе винним частково у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та показав суду, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталося в час та в місці, зазначеним в обвинувальному акті, зіткнулися автомобілі, якими керували він та потерпілий ОСОБА_19 . При цьому він був тверезий, а потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини потерпілого. Між ним та потерпілим виникла сварка, під час якої потерпілий кинув в нього ключами від автомобіля. Через це, а також через відчуття загрози з боку одного з приятелів потерпілого, який знаходився поряд, а також через перебування у збудженому стані, він завдав потерпілому удари, можливо, руками та ногами, а також, можливо, завдав удари іншим людям, які перебували в той час на місці події. Умислу на вбивство потерпілого у нього не було.
Дослідивши докази, суд доходить таких висновків.
Винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, крім його показів, підтверджується дослідженими судом доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_14 показав суду, що загиблий був його сином. Син дуже спокійна, виважена людина. Обвинуваченого ОСОБА_18 та його брата він знає давно, вони ведуть розгульний спосіб життя, п`ють, вживають наркотичні засоби, б`ють молодь. 02 травня 2016 року, коли його син їхав додому, його на автомобілі обігнав ОСОБА_18 , в результаті чого сталося ДТП. Після цього обвинувачений став чіплятися до сина, вдарив кастетом по голові в окуляри, збив їх та почав знущатися. Коли він приїхав на місце ДТП, син вже був мертвий, та обвинувачений почав і до нього чіплятись, погрожувати розправою. На його думку, обвинувачений вчинив це із-за безкарності, жодних вибачень від обвинуваченого та його родичів він не отримав, компенсації також не отримав.
Потерпіла ОСОБА_15 показала суду, померлий ОСОБА_19 був її чоловіком. Під час події, пов`язаної із вбивством чоловіка, вона була за кордоном з їх донькою на лікуванні. Після повернення вона дізналася, що її чоловіка вбили.
Свідок ОСОБА_24 показав суду, що 02 травня 2016 року він із друзями був рядом із магазином біля зупинки, де сталося ДТП. Вони підійшли туди, побачили обвинуваченого ОСОБА_18 , який бігав та кричав на потерпілого ОСОБА_19 , потім вдарив потерпілого, після чого почав бити його та друзів. У обвинуваченого ОСОБА_18 була неадекватна поведінка, він бігав, бив машину потерпілого, стрибав на потерпілого декілька разів, наносив йому багато ударів, більше 15. Потерпілий ОСОБА_19 благав обвинуваченого не вбивати його. Він чув від обвинуваченого: «Мені пофіг, я сяду, але за машину вб`ю». Після цього обвинувачений ОСОБА_18 почав комусь телефонувати. Він та його друзі злякались та поїхали звідти.
Свідок ОСОБА_25 показав суду, що він та його друзі випадково опинилися на місці, де відбулося ДТП. Вони підійшли до машин, побачили, як обвинувачений бив потерпілого ОСОБА_19 . При цьому обвинувачений ОСОБА_18 кричав: «Я за мамину машину повбиваю всіх». Потерпілий просив обвинуваченого: «Не бій, давай розберемося, не можу зрозуміти, що трапилося». Обвинувачений завдав потерпілому більше 10 ударів, бив по всьому тілу, в голову в живіт. Це було на протязі більше півгодини. З потерпілим в машині був хлопець, але після того, як почалася бійка, він втік. Обвинувачений також наносив удари по автомобілю ОСОБА_19 . Коли обвинувачений бив автомобіль, потерпілий просив не бити і не завдавати ударів. Останнє, що він бачив, як ОСОБА_19 знаходився біля пасажирських дверей з правого боку, лежав навприсядки, обвинувачений при цьому бив його і стрибав на ньому. Він підходив до обвинуваченого, намагався його заспокоїти, однак ОСОБА_18 сказав йому: «Іди в сторону, а то зараз і ти поруч ляжеш».
Свідок ОСОБА_26 показав суду, що 2 травня 2016 року, вночі, він та його друзі ОСОБА_24 , ОСОБА_23 і ОСОБА_25 на автомобілі під`їхали до магазина, щоб купити по пляшці пива, почули, як зіткнулися автомобілі, підійшли до них та побачили, як ОСОБА_18 витягнув з машини потерпілого, який не хотів вилазити з машини. Обвинувачений кричав: «Що ти наробив?» Потім, після того, він вдарив потерпілого руками кілька разів, потерпілий впав. Потерпілий не давав відсіч, просто стояв і просив заспокоїтися. Першим завдав удар ОСОБА_18 , потерпілий не завдав жодного удару, обвинувачений завдав більше 15 ударів, наносив удари по обличчю, по тулубу, стрибав на потерпілого, бив його. Потім ОСОБА_18 почав ходити навколо машини і дивитися, що трапилося, почав кричати: «Мені все одно, за машину вб`ю». Потім ОСОБА_18 почав бити машину потерпілого ногами, бив по фарах, стрибав на багажнику, на капоті. Потім, коли потерпілий стояв з боку пасажирських дверей, ОСОБА_18 почав бити його, завалив на землю і разів зо два, точно не пам`ятає, стрибнув на нього двома ногами, потім відійшов і підійшов до них, поводився агресивно, вдарив ОСОБА_23 і ОСОБА_24 . Вони його відштовхнули, він сів на дорогу, його трусило, він підгибав ноги, стогнав. Вони підійшли запитати, що з ним, він сказав «не чіпайте мене», і після цього вони поїхали. Все це відбувалося 30-40 хвилин. Протягом всього часу обвинувачений бив потерпілого. Потерпілий при цьому просив його не бити, але обвинувачений продовжував. Останнє, що бачив перед від`їздом, як ОСОБА_18 стрибнув на потерпілого.
Свідок ОСОБА_23 показав суду, що в ніч з 1 на 2 травня 2016 року він та його друзі ОСОБА_24 , ОСОБА_26 і ОСОБА_25 на автомобілі їхали з дискотеки, заїхали в нічний магазин, щоб взяти по пляшці пива, почули удар, як під час ДТП. Вийшли з магазину, побачили «ВАЗ 21099» і білий мікроавтобус, потім побачили, як відбувається бійка підозрюваного і потерпілого. Потерпілий був спокійним, та хотів заспокоїти обвинуваченого, щоб все було мирно. Він бачив, як обвинувачений наносив удари потерпілому. Потерпілий впав, потім обвинувачений підійшов до нього та вдарив і його, двічі, і ОСОБА_24 . Потім обвинувачений став бити машину потерпілого, потім обвинувачений знову вдарив потерпілого, той впав, а обвинувачений стрибнув на нього.
Свідок ОСОБА_22 показав суду, що вночі вони з потерпілим їхали з ОСОБА_27 в Троїцьке. Автомобіль під керуванням ОСОБА_18 врізався в них. Він вийшов перший з машини. Вийшов ОСОБА_18 та почав його бити, потім підійшов до машини обійшов спереду з пасажирської сторони, дістав спочатку ОСОБА_28 , почав бити Рому. Рома втік. З нами був ще один чоловік з сусіднього села Градениці, він теж втік. Потім ОСОБА_18 почав бити потерпілого ОСОБА_19 . Обвинувачений казав потерпілому, щоб той писав якийсь документ про те, що ОСОБА_19 винен в ДТП. Потерпілий відмовився писати, сказав що ОСОБА_18 винен в ДТП. ОСОБА_18 почав бити потерпілого ногами і руками, стрибав на ньому, з машини стрибав на загиблого, з даху, потерпілий просив про допомогу, але допомоги не було. Удари наносив в обличчя, в область живота, спини, в груди, по ногах, руках, скрізь. Коли наносилися удари, ОСОБА_29 спочатку був на ногах, а потім лежав від отриманих травм і не міг встати, він впав від ударів. Коли ОСОБА_19 знаходився на землі, ОСОБА_18 продовжував бити його руками і ногами, стрибав на нього з машини, стрибав на груди, живіт, голову, руки, ноги. Потерпілий не захищався, ударів не завдавав, він був людиною, яка не здатна битися. ОСОБА_18 був в стані алкогольного сп`яніння, перегар був, і на дискотеці він випивав та ще купив пляшку горілки. Потім ОСОБА_18 вдарив ще декількох людей. Він зрозумів, що допомоги не буде, та пішов звідти. Коли повернувся, то бачив, як ОСОБА_18 випорожнявся (мочився) на загиблого ОСОБА_29 , стояв над ним зі спущеними штанами, при цьому пропонував іншим зробити те ж саме. Його особисто ОСОБА_18 вдарив 3-4 рази, ОСОБА_19 - дуже багато разів, більше 100, напевно.
Свідок ОСОБА_30 показав суду, що він з братом та друзями - ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 їхали на машині з ОСОБА_27 з дискотеки в Троїцьке, на дорозі сталося ДТП, вони зупинилися подивитися. Там був ОСОБА_18 , потерпілий, багато людей, ніби все було нормально, брат пішов розмовляти з ОСОБА_18 , той йому показував, що його машина побита. Потім вони сіли в машину і поїхали, коли повернулися, він побачив, як ОСОБА_18 стоїть на даху «ВАЗ-2109», стрибає з даху на капот, а з капота чи то на землю, чи то на потерпілого ОСОБА_29 . Вони вирішили зупинитися, щоб зупинити обвинуваченого. Коли він підійшов до потерпілого, який лежав, той три рази прохрипів і все, він зрозумів, що потерпілий помер.
Свідок ОСОБА_34 показав суду, що в ніч з 1 на 2 травня 2016 року, близько 4-ї ранку, він знаходився на зупинці біля сільської ради в селі Троїцьке із дівчатами, які чекали автобуса. Почули звук зіткнення автомобілів, дівчата злякалися і втекли, а він залишився подивитися, що трапилось. Після цього ОСОБА_18 вийшов з автомобіля Toyota, побачив, що у його автомобіля подряпини на бічній стороні, підійшов до автомобіля ВАЗ-99, крикнув «хто водій?». З правої задньої пасажирської двері виліз ОСОБА_35 . ОСОБА_18 підійшов до нього та завдав кілька ударів, той відбився і втік в сторону, потім ОСОБА_18 поліз в праві передні пасажирські двері з тими ж питаннями «хто водій?» і почав наносити удари ОСОБА_36 , той після цих ударів відбіг у сторону. Після цього з задньої лівої сторони вибіг хлопець, він, здається, з села Градениці, після цього виліз водій. ОСОБА_18 до нього підбіг з питанням «ти водій?», той відповів «так», після чого ОСОБА_18 завдав йому кілька ударів, від чого той впав на землю. В цей момент під`їхав автомобіль «Жигулі», в якому був ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 і ОСОБА_23 . Вони підійшли, стали питати, що сталося. Хтось із них хотів підійти до ОСОБА_37 , але той вибив у ОСОБА_24 пляшку пива, яка розбилася, і намагався нанести йому кілька ударів. ОСОБА_24 відбіг. Після цього ОСОБА_23 підбіг до нього, намагався заспокоїти. ОСОБА_18 завдав йому кілька ударів, ОСОБА_23 відбіг. Через деякий час ці хлопці сіли в машину і поїхали. Після цього ОСОБА_18 знову підбіг до потерпілого, говорив йому: «Що ти накоїв, це мамина машина», потім завдав потерпілому кілька ударів. Потім під`їхала червона машина «Жигулі», звідти вийшли кілька людей, які підійшли до ОСОБА_37 дізнатися, що сталося. ОСОБА_18 розповів їм про аварію, сказав їм їхати, після цього вони від`їхали. ОСОБА_18 знову підійшов до водія, завдав йому кілька ударів, той впав, ОСОБА_18 завдав ще кілька ударів ногою по ньому. Після цього ОСОБА_18 підбіг, запитав чи є телефон, він відповів, що телефон розряджений. Потім вони вдвох підійшли до машини ОСОБА_18 , знайшли його телефон. ОСОБА_18 диктував йому номери телефонів, але додзвонитися не змогли. Після цього він підбіг до потерпілого та завдав йому кілька ударів Потерпілий кричав йому «заспокойся, завтра вирішимо, перестань». ОСОБА_18 бігав і не знав, що робити. Водій встав, ОСОБА_18 підбіг до нього, завдав ще кілька ударів і той знову впав, потім встав і знову впав. ОСОБА_18 наносив удари, потерпілий кричав «я завтра все оплачу». ОСОБА_18 завдав йому кілька ударів ногою. Він підбіг до потерпілого, почав його відтягувати від ОСОБА_18 , але той сказав, щоб він пішов, а то і його вдарить. Він злякався, боявся постраждати, і пішов на зупинку. Потім ОСОБА_18 вигукував «що мені робити? мамина машина», кілька разів ударив по машині потерпілого. Після цього під`їхала срібляста іномарка, звідти вилізли два хлопця з Градениц, які теж підійшли і запитали, що трапилось. Коли потерпілий перевертався, ОСОБА_18 підбігав і наносив йому удари. Ці хлопці підбігли, намагалися відтягнути потерпілого. Потім проїжджав рейсовий автобус, люди говорили ОСОБА_18 , щоб він припинив свої дії, але ОСОБА_18 сказав всім «йдіть звідси, а то я вам зроблю», потім він знову повернувся до потерпілого, ще раз завдав кілька ударів. ОСОБА_18 був в неадекватному стані, напевно, в алкогольному. Це все тривало, приблизно, годину, може, більше.
Винуватість обвинуваченого підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_19 від 03 травня 2016 року (т.3 а.с.115, т.10 а.с.6), згідно якого ОСОБА_19 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
протоколом отримання біологічних зразків ОСОБА_18 для експертного дослідження від 06 липня 2018 року (т.9 а.с.38);
протоколом огляду місця події зі схемою ДТП та фототаблицею до нього (т.10 а.с.11-58 зворот диск);
актами №4771 та №4772 від 02 травня 2016 року прийому та передачі/затримання транспортних засобів ОСОБА_38 та ОСОБА_19 (т.10 а.с.59, 60);
протоколом огляду трупа ОСОБА_19 від 02 травня 2016 року (т.10 а.с.62-64), згідно якого під час огляду трупа було вилучено одяг ОСОБА_19 ;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03 травня 2016 року (т.10 а.с.72-73), згідно якого свідок ОСОБА_23 впізнав на фото ОСОБА_18 , як особу яка вчинила злочини;
протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_23 (т.10 а.с.74-75, 76 - диск), згідно якого свідок під час слідчого експерименту повідомив обставини події, яка сталася 02 травня 2016 року;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03 травня 2016 року (т.10 а.с.77-78), згідно якого свідок ОСОБА_24 впізнав на фото ОСОБА_18 як особу, яка вчинила злочини;
протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_24 (т.10 а.с.79-80, 81 - диск), згідно якого свідок повідомив про обставини вчинення кримінальних правопорушень;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03 травня 2016 року за участю свідка ОСОБА_25 (т.10 а.с.82-83), згідно якого свідок впізнав на фото ОСОБА_18 як особу, яка вчинила злочини;
протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_25 від 03 травня 2016 року (т.10 а.с.8485, 86 диск), згідно якого свідок повідомив про обставини вчинення кримінальних правопорушень;
висновком №1602 «Біляївської центральної районної лікарні» (т.10 а.с.91), згідно якого у ОСОБА_18 в крові в період забору 02 травня 2016 року міститься етиловий спирт 0,70 %о проміле;
копією журналу «Біляївської центральної районної лікарні» (т.10 а.с.92), згідно якої 02 травня 2016 року ОСОБА_18 був доставлений на освідування на алкоголь до лікарні;
висновком експерта №98 від 10 травня 2016 року (т.11 а.с.2-3), згідно якого у ОСОБА_18 будь-яких пошкоджень при судово-медичному огляді не виявлено;
висновком експерта №100 від 01 червня 2016 року (т.11 а.с.6-11), згідно якого: причиною смерті гр. ОСОБА_19 , 1981 р.н., стала поєднана травма голови, грудної клітки, органів черевної порожнини, яка проявилася: крововиливом в м`які мозкові оболонки головного мозку, шлуночки мозку, в кожнофасціальний клапоть голови і крововиливом подкожноапоневротіческій клапоть голови. Смерть гр. ОСОБА_19 наступила за 2-4 години до моменту огляду його на місці події; між встановленими ушкодженнями і смертю гр. ОСОБА_19 є прямий причинний зв`язок. До таких пошкоджень відносяться: крововиливи в м`які мозкові оболонки, шлуночки мозку, множинні переломи ребер, розрив печінки; на шкірних покривах трупа гр. ОСОБА_19 є безліч ушкоджень, які представлені 17 ділянками осаднення шкіри, 27 ділянками синців і 3 ділянками крововиливів; перераховані вище ушкодження розташовані на шкірних покривах обличчя, тулуба, кінцівок, які утворилися від багаторазового дії тупих, твердих предметів мають як обмежену, так переважну контактує поверхню. Встановити послідовність заподіяних ушкоджень не представляється можливим через відсутність об`єктивних судово-медичних даних. Всі встановлені зовнішні пошкодження носять ознаки прижизненности; причиною смерті гр. ОСОБА_19 з`явилася поєднана травма у вигляді: крововиливи в м`які мозкові оболонки головного мозку, крововилив в шлуночки мозку; множинні двосторонні переломи ребер, розрив правої частки печінки, переломи кісток носа; смерть гр. ОСОБА_19 наступила незабаром після заподіяння ушкоджень, цей період міг тривати від декількох хвилин до півгодини, що підтверджується відсутністю лейкоцитів в крові, а також відсутність перифокальною клітинної реакції на травму; за ознакою небезпеки для життя потерпілого наявні черепно-мозкова травма, множинні переломи ребер, розрив тканини печінки відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; у момент заподіяння перерахованих ушкоджень останні були небезпечними для життя постраждалого. Перелом кісток носа зазвичай у живих осіб за ознакою тривалості розладу здоров`я відносяться до категорії - легких, що тягнуть за собою короткочасний розлад здоров`я; ділянки осаднення шкіри, синці за ознакою тривалості розладу здоров`я відносяться до категорії - легких пошкоджень; судячи з локалізації ушкоджень на трупі гр. ОСОБА_19 , слід вважати, що в момент заподіяння ушкоджень поза потерпілого змінювалася, тобто потерпілий міг перебувати як в положенні сидячи за кермом автомобіля, а також в положенні стоячи або лежачи на горизонтальній поверхні, яким було асфальтне покриття дороги; найбільш ймовірно, що тяжкі ушкодження гр. ОСОБА_19 спричинені в положенні лежачи на спині, що підтверджується численними оссадненями, синцями шкіри обличчя, переломом кісток носа, освіту великої гематоми під шкірно-апоневротическим клаптем голови; також слід вважати, що множинні симетричні двосторонні переломи ребер утворилися в горизонтальному положенні потерпілого від численних ударів тупим, твердим предметом з переважаючою контактує поверхнею можливо від ударів ногами нападника людини; якщо потерпілий у момент заподіяння йому ушкоджень перебував у свідомості, тоді міг відчувати фізичний біль; синці, ділянки осаднення шкіри розташовані на зовнішній поверхні верхніх кінцівок, кистей рук свідчать про самозахист потерпілого; заподіяти собі вище перераховані пошкодження голови, грудної клітки, органів черевної порожнини при одноразовому падінні на горизонтальну поверхню з положення стоячи, неможливо; у момент смерті гр. ОСОБА_19 находився в сильному ступені алкогольного сп`яніння, що підтверджується даними судово - токсикологічного дослідження крові померлого, акт N 1877/100 від 10.05.2016 року;
висновком додаткової судово-медичної експертизи №100 від 11 липня 2017 року (т.11 а.с.21-26), згідно якої всі наявні пошкодження на трупі гр. ОСОБА_19 заподіяні багаторазовою дією тупих твердих предметів з великою силою удару в область голови, тулуба, кінцівок; у момент дорожньо-транспортної пригоди гр. ОСОБА_19 перебував за кермом в салоні легкового автомобіля. Удар автомобілів був косательним, тому водій і пасажири легкового автомобіля будь-яких пошкоджень не могли отримати; пошкодження, наявні на трупі гр. ОСОБА_19 , не характерні для травми заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди; з огляду на тяжкість завданих ушкоджень слід вважати, що подальше надання медичної допомоги потерпілому не могло привести до позитивного результату; заподіяти вище зазначені ушкодження як при одноразовому, так і при багаторазовому падінні на горизонтальну поверхню з положення стоячи, неможливо; смерть гр. ОСОБА_19 наступила незабаром після заподіяння ушкоджень, цей період міг тривати від декількох хвилин до півгодини; наявні пошкодження на трупі гр. ОСОБА_19 за механізмом травми не суперечать показанням свідків, вироблених в електронному варіанті;
висновком експерта №274 від 05 серпня 2016 року (т.11 а.с.22-54), згідно якого на спинці спортивної кофти, на передній поверхні футболки і на передній поверхні штанів ОСОБА_19 на тлі грязьових відкладень розташовані короткі розриви, які утворені від надмірного перерозтягнення в результаті зачепа об якісь нерівності, виступи; на спортивній кофті є розрив, орієнтований вздовж правого бокового шва, що переходить в поперечний розрив правого рукава і утворений від перерозтягнення матеріалу на даній ділянці, при цьому травмуюча сила діяла в поперечному напрямку по відношенню до довжника пошкодження; не виключається можливість утворення даних пошкоджень протягом подій, зазначених в постанові; на одязі ОСОБА_19 (спортивній кофті, футболці, спортивних штанях) є грязьові накладення, які на більшому протязі змішані з речовиною червоного кольору, схожою з кров`ю. Дані сліди можуть утворитися при ковзанні по поверхні, що має дані накладення; на одязі ОСОБА_19 слідів-відбитків підошовної поверхні взуття не виявлено; сліди взуття, вилучені з поверхні автомобіля «ВАЗ 210994-20», д.н. НОМЕР_2 , не придатні для ідентифікації; на брюках і кросівках гр. ОСОБА_18 є накладення червоно-коричневого кольору, схожі з підсохлою кров`ю, які на брюках представлені: поверхневими слідами у вигляді помарок неправильної геометричної форми з нерівними краями, різних розмірів, які розташовані на передній поверхні правої половини штанів в середній і нижній третині, на задній поверхні праворуч і ліворуч і утворені від контакту зі слідоутворювальною поверхнею, що має накладення, схожі на кров; бризками круглої і овальної форми, які розташовані купчасто, на передній поверхні штанів в середній і нижній третині справа і в середній третині зліва, на задній поверхні правої половини штанів в середній і нижній третині. Дані сліди утворені в результаті падіння частинок речовини. схожої на кров, які отримали додаткову кінетичну енергію на зазначені поверхні, під різним кутом. Сліди розташовані переважно справа, сконцентровані в нижній третині штанів; на кросівках сліди червоно-коричневого кольору представлені: ділянками просочування тканинного верху в області носка в напрямку зовні всередину; розпливчастими ділянками на бічних і задніх поверхнях взуття, судити про механізм утворення яких не представляється можливим; ділянками неправильної форми на підошовної поверхні взуття (переважно на лівій), які утворені при контакті з поверхнею, що має дані накладення; дрібними бризками круглої і овальної форми, а також у вигляді знаку оклику, які розташовані поодиноко (бічні поверхні підошви), а також групами (правий каблук), утворені в результаті падіння частинок речовини, схожої на кров, які отримали додаткову кінетичну енергію на зазначені поверхні, під різним кутом; на передній поверхні футболки ОСОБА_19 розташовані великі бризки червоно-коричневого кольору круглої і овальної форми, які утворені при падінні частинок речовини, схожої на кров, на передню поверхню футболки, звернену до джерела слідоутворення, в напрямку зверху вниз; на спинці футболки ОСОБА_19 розташовані дві ділянки просочування, які могли утворитися від контакту з поверхнею, що має накладення, схожі на кров; на представлених фотографіях з ОМП на автомобілі «ВАЗ 210994-20» д.н. НОМЕР_2 визначаються накладення червоно-коричневого кольору, які схожі на підсохлу кров. Дані сліди представлені мазками, які розташовані на задньому бампері, на правому задньому крилі, на правій задній двері. На задньому бампері слід утворений при русі слідоутворювальної поверхні, яка має накладення, подібні з кров`ю, по поверхні бампера в напрямку зовні всередину; на правому задньому крилі та на правій задній двері сліди утворені при русі слідоутворювальної поверхні, яка має накладення, подібні з кров`ю в напрямку зверху вниз, від передньої частини автомобіля до задньої. На правій задній двері розташовані також мазки, які утворені при русі слідоутворювальної поверхні ззаду наперед; особливості рельєфу слідоутворювальної поверхні в слідах не відобразилися; на правих передніх і задніх дверях автомобіля, а також на задній кришці багажника розташовані бризки круглої і овальної форми, а також поодинокі сліди у вигляді знаку оклику. Дані сліди утворені при падінні частинок речовини, схожої на кров, які отримали додаткову кінетичну енергію, на зазначені поверхні автомобіля під кутом близьким до прямого (сліди круглої форми) або під гострим кутом (овальні і у формі знака оклику) в напрямку зверху вниз. На момент утворення слідів зазначені поверхні автомобіля були звернені до джерела слідоутворювання. Джерело слідоутворювання не могло знаходитися нижче рівня розташування слідів; локалізація слідів, схожих з підсохлою кров`ю, на різних поверхнях одягу ОСОБА_19 і ОСОБА_18 , а також різний напрямок слідів вказує на то. що положення даних осіб змінювалося протягом події. Локалізація слідів, схожих з кров`ю, на правій бічній поверхні автомобіля ВАЗ вказує на те, що джерело слідоутворення розташовувалося праворуч від автомобіля; сліди, схожі з кров`ю, на одязі та взутті ОСОБА_19 (бризки круглої і овальної форми на передній поверхні футболки, краплі на носку правої кросівки, які утворені при падінні з висоти понад 100см, короткі вертикальні патьоки на передній поверхні штанів) вказують на те, що в момент їх утворення ОСОБА_19 знаходився в положенні, близькому до вертикального; бризки, розташовані на задній поверхні правої половини брюк ОСОБА_18 (сконцентровані в нижній третині), а також бризки на задній поверхні підошви правої кросівки ОСОБА_18 , могли утворитися при нанесенні ударів взуттям по закривавленій поверхні, якої могла бути поверхня голови ОСОБА_19 . При цьому ОСОБА_19 , найбільш ймовірно, перебував в горизонтальному положенні; на задній поверхні брюк в області сідниць при візуальному дослідженні слідів, сходніх з кров`ю, не виявлено; на автомобілі «ВАЗ 210994-20» д.н. НОМЕР_2 є грязе-пилові сліди сірокоричневого кольору, які є слідами-відбитками підошви взуття; сліди мають схожість у формі і розташуванні елементів рельєфу, тобто утворені різними частинами підошви взуття однієї людини. Сліди пригодні для ідентифікації; позитивний результат суміщення слідів відбитків на автомобілі і експериментальних слідів дозволяє вважати, що сліди відбитки на автомобілі «ВАЗ 210994-20» д.н. НОМЕР_2 могли бути утворені підошовною поверхнею кросівок гр. ОСОБА_18 ;
висновком експерта №668 від 22 липня 2016 року (т.11 а.с.60-66), згідно якого кров потерпілого ОСОБА_19 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО; кров підозрюваного ОСОБА_18 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО; на 3-х марлевих тампонах зі змивами з кришки капоту, передніх правих дверей та дверної ручки задніх правих дверей (об`єкти №1-3- маркування відділення) а/м «ВАЗ 21-0994-20» д/н НОМЕР_2 , джинсових штанах (об`єкти №4-12) підозрюваного ОСОБА_18 , спортивних штанах (об`єкти №13-17), спортивної куртці (об`єкти №18-30) потерпілого ОСОБА_19 , на парі кросівок (об`єкти №31-39) підозрюваного ОСОБА_18 виявлена кров людини, в об`єктах №4-12 з домішками поту, в об`єктах №21,24,25,29,30 з домішками сечі. При виявлені групової приналежності в об`єктах №1-3, 13-20, 22, 23, 26-28, 31-39, кров групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, що не виключає її походження від особи-носія даної групової належності, у тому числі від потерпілого ОСОБА_19 .. На джинсових штанах підозрюваного ОСОБА_18 , виявлені антигени А та В, в об`єктах №4,5,7,8,11 з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, що не виключає походження крові від особи-носія групи крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО, у тому числі від потерпілого ОСОБА_19 з домішком поту особи-носія антигену В, у тому числі від підозрюваного ОСОБА_18 (незалежно від категорії видільництва); на спортивній куртці (об`єкти №18-30) потерпілого ОСОБА_19 об`єктах № 21,24,25,29,30 - виявлені антигени А та В з ізогемаглютинін анти-В, в об`єктах №18-20,22,23,26-28,30 - тільки антиген А ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає походження крові від сам потерпілого ОСОБА_19 з домішком сечі особи-носія антигену В, тому числі від підозрюваного ОСОБА_18 (незалежно від категорії видільництва);
постановою про долучення до кримінального провадження речових доказів, а саме: автомобіля марки «TOYOTA НІ АСЕ», д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіля марки «ВАЗ 210994-20», д.н.з. НОМЕР_3 , металевого фрагмента застібки з логотипом «Flagman», 3 сліди пальців рук, 2 фрагменти відбитків долоні рук, 2 відтиски слідів взуття, 3 змиви речовини бурого кольору, 13 слідів пальців рук, кофта, футболка, штани, кросівки потерпілого ОСОБА_19 , кросівки та джинсові штани підозрюваного ОСОБА_18 , компакт-диск з фотографіями в електронному вигляді з місця події, 3 компакт-диски з відео до протоколів слідчих експериментів ОСОБА_23 , ОСОБА_24 і ОСОБА_25 (т.11 а.с.150-153);
висновком експерта №612 від 23 липня 2018 року (т.9 а.с.43-45, 46), згідно якого кров обвинувачуваного ОСОБА_18 відноситься до групи АВ (IV) за ізосерологічною системою АВО; згідно висновку експерта за №668 від 23.06.16 р. судово-медичної експертизи кров потерпілого ОСОБА_19 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В за ізосерелогічною системою АВО; кров підозрюваного ОСОБА_18 відноситься до групи АВ за ізосерелогічною системою АВО; на 3-х марлевих тампонах зі змивами з кришки капату, передніх правих дверей та дверної ручки, задніх правих дверей (об`єкти №1-3- маркування відділення) а/м «ВАЗ 21-0994-20» д/н НОМЕР_2 , джинсових штанах (об`єкти №4-12) підозрюваного ОСОБА_18 , спортивних штанах (об`єкти №13-17), спортивної кофти (об`єкти №18-30) потерпілого ОСОБА_19 , на парі кросівок (об`єкти №31-39) підозрюваного ОСОБА_18 виявлена кров людини (в об`єктах № 1-3, об`єктах №4-12) групи А з ізогемаглютинином анти-В за ізосерелогічною системою АВО, що не виключає її походження від особи носія даної групової належності, у тому числі від потерпілого ОСОБА_19 ; на джинсових штанах підозрюваного ОСОБА_18 виявлені антигени А та В, в об`єктах №4,5,7,8,11 з ізогемаглютинином анти-В за ізосерелогічною системою АВО, шо не виключає походження крові від особи-носія групи крові А з ізогемаглютинином анти-В за ізосерелогічною системою АВО, у тому числі від потерпілого ОСОБА_19 з домішком поту особи-носія антигену В. у тому числі від підозрюваного ОСОБА_18 (незалежно від категор. відільництва); на спортивній куртці (об`єкти №18-30) потерпілого ОСОБА_19 в об`єктах № 21,24,25,29,30 - виявлені антигени А та В, в об`єктах з ізогемаглютинином анти-В, що не виключає походження крові; особи-носія групи крові А з ізогемаглютинином анти-В за ізосерелогічною системою АВО, у тому числі від потерпілогс ОСОБА_19 з домішком сечі особи-носія антигену В, у тому числі від підозрюваного ОСОБА_18 (незалежно від категорії видільництва.)»;
відеозаписом про відібрання біологічних зразків на диску (т.12. а.с.125).
Судом були вивчені також інші письмові матеріали, надані сторонами кримінального провадження, які не спростовують висновків суду щодо винуватості обвинуваченого:
постанова слідчого від 13 травня 2016 року про призначення судової трасологічної (дактилоскопічної) експертизи (т.11 а.с.143-144);
висновок дактилоскопічної експертизи №2395/05 від 26 серпня 2016 року (т.11 а.с.145-147), згідно якої експертами не вдалося ідентифікувати вилучений під час огляду слід долоні руки;
постанова слідчого від 13 травня 2016 про призначення судової автотехнічної експертизи (т.11 а.с.117-117);
висновок судової автотехнічної експертизи №2394 від 01 липня 2016 року (т.11 а.с.119-120), згідно якого до моменту ДТП рульове керування автомобіля «Тойота», його ходова частина дозволяли водієві керувати автомобілем, не мали несправностей, які б приводили до раптового для водія відведення автомобіля убік, або до раптової втрати керованості транспортним засобом; до моменту ДТП робоча гальмова система автомобіля дозволяла знижувати швидкість транспортного засобу з відомої водію ефективністю, не мала несправностей, що приводять до раптової для водія відмови, раптового відведення автомобіля убік при русі й гальмуванні;
постанова слідчого від 13 травня 2016 року про призначення судової автотехнічної експертизи (т.11 а.с.122-123);
висновок судової автотехнічної експертизи №2436 від 01 липня 2016 року (т.11 а.с.124-127), згідно якого до моменту ДТП рульове керування автомобіля «ВАЗ-21099», його ходова частина дозволяли водієві керувати автомобілем, не мали несправностей, які б приводили до раптового для водія відведення автомобіля убік, або до рантової втрати керованості транспортним засобом; до моменту ДТП робоча гальмова система автомобіля дозволяла знижувати швидкість транспортного засобу з відомої водію ефективністю, не мала несправностей, що приводять до раптової для водія відмови, раптового відведення автомобіля убік при русі й гальмуванні; на кузові автомобіля ВАЗ-21099 є ушкодження, утворення яких характерно для контактування з об`єктами, що не мають міцних твердих кромок і частин (у порівнянні з міцністю металу). Дані ушкодження не ставляться до процесу зіткнення автомобіля з автомобілем Тойота в процесі ДТП, їхні утворення можливо при контактуванні з виступаючими частинами;
постанова слідчого про призначення транспортно-трасологічної експертизи (т.11 а.с.129-130);
висновок судової транспортно-трасологічної експертизи №2435 від 01 липня 2016 року (т.11 а.с.131-136), згідно якої спочатку автомобіль «Тойота» контактував своєю лівої передньою частиною з бічної частиною правого переднього крила автомобіля ВАЗ-21099 під кутом близько 30- 40 градусів, при його відлічувані в плані проти ходу годинної стрілки від напрямку поздовжньої осі автомобіля ВАЗ до напрямку поздовжньої осі автомобіля «Тойота», як це показане на схемі №1 таблиці додатка; приблизне положення автомобілів у момент їх зіткнення на проїзній частині показане на схемі №2 додатка;
постанова слідчого від 13 травня 2016 року про призначення судової автотехнічної експертизи обставин та механізму зіткнення (т.11 а.с.138-139);
висновок судової авто технічної експертизи №2434 від 29 червня 2016 року (т.11 а.с.140-141), згідно якої у даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія «Тойота» регламентувалися вимогами пунктів 13.1 і 12.3 ПДР, згідно з якими водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції, а у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу; дії водія автомобіля ВАЗ-21099 регламентувалися вимогами пунктів 9.2 б), 10.1, 10.4 ПДР, згідно з якими перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а перед поворотом праворуч водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку; оскільки слідством не надані вихідні дані, що характеризують дорожньо-транспортну ситуацію перед зіткненням транспортних засобів, вирішити питання постанови про технічну можливість запобігання ДТП водіями, про відповідність їх дій вимогам ПДР, питання про те, дії кого з водіїв перебувають у причинному зв`язку із ДТП, експертним шляхом не представляється можливим;
ухвала слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 08 липня 2016 року про направлення ОСОБА_18 до КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» для проведення комплексної стаціонарної психолого-психіатричної експертизи (т.11 а.с.84-88);
постанова слідчого від 05 липня 2016 року про призначення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи (т.11 а.с.89-92);
постанова слідчого від 01 червня 2016 року про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи (т.11 а.с.67-69);
постанова слідчого від 20 травня 2016 року при призначення судово-медичної імунологічної експертизи (т.11 а.с.55-57);
постанова прокурора від 20 травня 2016 року про освідування підозрюваного ОСОБА_18 (т.11 а.с.58-59);
постанова слідчого від 20 травня 2016 року про призначення судово-медичної експертизи (т.11 а.с.19-21);
постанова слідчого від 30 червня 2016 року про призначення додаткової судово-медичної експертизи (т.11 а.с.12);
постанова слідчого від 02 травня 2016 року при призначення судово-медичної експертизи трупа (т.11 а.с.4-5);
постанова слідчого від 02 травня 2016 року про призначення судово-медичної експертизи (т.11 а.с.1);
заяви ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про визнання їх потерпілими в кримінальному провадженні за фактом вбивства ОСОБА_19 (т.10 а.с.120,121);
висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №30 від 02 травня 2016 року (т.10 а.с.87), згідно якого у ОСОБА_18 ознак сп`яніння не виявлено;
висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №31 від 02 травня 2016 року (т.10 а.с.93), згідно якого у ОСОБА_18 ознак сп`яніння не виявлено;
заява ОСОБА_14 від 02 травня 2016 про надання дозволу поліції на огляд його автомобіля (т.10 а.с.9);
заява ОСОБА_38 від 02 травня 2016 про надання дозволу на огляд її автомобіля працівникам поліції (т.10 а.с.10);
два протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст.124, 130 ч.1 КУпАП (т.12 а.с.161,162).
Таким чином, ОСОБА_18 своїми умисними діями, що виразилися в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), вчинене з особливою жорстокістю та з хуліганських мотивів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.п.4, 7 ч.2 ст.115 КК України.
Крім того, ОСОБА_18 своїми умисними діями, що виразилися в грубому порушенні громадського порядку за мотивами явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом (хуліганство), вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч.1 ст.296 КК України.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 р. №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю (п.4 ч.2 ст.115 КК України), якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних (шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордування, мучення, в тому числі з використанням вогню, струму, кислоти, лугу, радіоактивних речовин, отрути, яка завдає нестерпного болю, тощо), психічних чи моральних (шляхом зганьблення честі, приниження гідності, заподіяння тяжких душевних переживань, глумління тощо) страждань, а також якщо воно було поєднане із глумлінням над трупом або вчинювалося в присутності близьких потерпілому осіб і винний усвідомлював, що такими діями завдає останнім особливих психічних чи моральних страждань.
Суд вважає, що обвинувачений під час вбивства потерпілого завдав йому особливих фізичних страждань шляхом заподіяння потерпілому великої кількості тілесних ушкоджень, а також завдав потерпілому особливих психічних та моральних страждань шляхом зганьблення честі та приниження гідності потерпілого.
Відповідно до п.11 зазначеної Постанови, як умисне вбивство з хуліганських мотивів за п.7 ч.2 ст.115 КК України дії винного кваліфікуються, коли він позбавляє іншу особу життя внаслідок явної неповаги до суспільства, нехтування загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, а так само без будь-якої причини чи з використанням малозначного приводу.
Якщо крім убивства з хуліганських мотивів винний вчинив ще й інші хуліганські дії, що супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене кваліфікується за п.7 ч.2 ст.115 і за відповідною частиною ст.296 КК України).
Суд вважає, що обвинувачений позбавив потерпілого життя внаслідок явної неповаги до суспільства, нехтування загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, а так само з використанням малозначного приводу.
Суд вважає, що обвинувачений крім убивства з хуліганських мотивів вчинив ще й інші хуліганські дії, що супроводжувались особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, тому кваліфікував його дії за ч.1 ст.296 КК України.
Відповідно до п.22 зазначеної Постанови для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Суд вважає, що множинність, характер і локалізація тілесних ушкоджень, а саме ушкодження життєво важливих органів потерпілого, завданих обвинуваченим потерпілому, причини припинення обвинуваченим злочинних дій, а саме - припинення ним дій тільки після того, як потерпілий після побиття не виказував ознаки життя, а також зухвала, агресивна поведінка обвинуваченого, що передувала події, і пасивна, не агресивна поведінка потерпілого, що передувала події, та тривалість дій обвинуваченого свідчить про наявність у обвинуваченого умислу на вбивство потерпілого.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_13 та обвинувачений ОСОБА_18 заявили про визнання наданих стороною обвинувачення доказів недопустимими.
Так, сторона захисту просила суд визнати недопустимим доказом протокол огляду від 02.05.2016 року через відсутність в протоколі підпису особи, яка брала участь у проведенні цієї слідчої дії, через не зазначення в протоколі володільця відеокамери, за допомогою якою фіксувалася ця слідча дія, через не зазначення в протоколі, чи сертифіковано цю камеру, через не зазначення в протоколі способу упаковки речових доказів.
Суд вважає дане клопотання необґрунтованим.
Відповідно до ч.1 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Сторони кримінального провадження, як це передбачено ч.2 ст.89 КПК України, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Частиною першою статті 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ, про що зазначено в ч.2 ст.86 КПК України, не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Частиною другою статті 87 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:
1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;
2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;
3) порушення права особи на захист;
4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;
5) порушення права на перехресний допит.
Недопустимими, відповідно до ч.3 ст.87 КПК України, є також докази, що були отримані:
1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;
2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;
3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;
4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.
Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані (ч.4 ст.87 КПК).
Судом встановлено, що для визнання протоколу огляду від 02 травня 2016 року недопустимим доказом відсутні підстави, передбачені ст.87 КПК України.
Судом встановлено, що протокол огляду від 02 травня 2016 року містить підпис особи, яка проводила дану слідчу дію, та пойнятих, що свідчить про те, що цей доказ отриманий у порядку, встановленому КПК України.
Сторона захисту просила суд визнати недопустимим доказом протокол огляду трупа від 02 травня 2016 року через сумніви сторони захисту щодо часу його проведення та складанням його державною та російською мовами.
Судом встановлено, що для визнання протоколу огляду трупа від 02 травня 2016 року недопустимим доказом відсутні підстави, передбачені ст.87 КПК України.
Протокол огляду трупа від 02 травня 2016 року, як доказ, був отриманий у порядку, встановленому КПК України.
Сторона захисту просила суд визнати недопустимими доказами протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03 травня 2016 року за участю свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які впізнавали ОСОБА_18 як особу, яка вчинила кримінальні правопорушення, через неконкретність показань свідків, зафіксованих в протоколах, через неякісність фотографій, які при цьому використовувалися, та через порушення «усіх вимог законодавства».
Судом встановлено, що для визнання протоколів впізнання недопустимими доказами відсутні підстави, передбачені ст.87 КПК України.
Суд вважає, що протоколи впізнання, як докази, були отримані у порядку, встановленому КПК України.
Сторона захисту просила суд визнати недопустимими доказами протоколи проведення слідчих експериментів від 03.05.2016 року за участю свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 через однаковість їх змісту, через їх складання з використанням як засобів друкування, так і без використання цих засобів, через проведення цих слідчих дій у відсутності обвинуваченого і його захисника та не у нічний час, через підписання протоколу, поміж інших осіб, також прокурором, який, як на думку сторони захисту, не мав на це повноваження, через не зазначення в протоколі «носія, на який зафіксована ця слідча дія», та «порядку пакування та зберігання цього носія», а також через не зазначення у протоколі приналежності відеокамери, на який фіксувалася ця слідча дія, та її сертифікації.
Судом встановлено, що для визнання протоколів проведення слідчих експериментів недопустимим доказом відсутні підстави, передбачені ст.87 КПК України.
Суд вважає, що зазначені протоколи, як докази, були отримані у порядку, встановленому КПК України.
Сторона захисту просила суд визнати недопустимим доказом висновок щодо результатів медичного освідування обвинуваченого на предмет встановлення знаходження його у стані алкогольного, наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 02 травня 2016 року через те, що проведення цього дослідження співпадає з часом затримання обвинуваченого, а також через відсутність в ньому підпису обвинуваченого та через порушення Інструкції про проведення цього дослідження.
Судом встановлено, що для визнання зазначеного висновку недопустимим доказом відсутні підстави, передбачені ст.87 КПК України.
Суд вважає, що зазначений висновок, як доказ, був отриманий у порядку, встановленому КПК України.
Сторона захисту просила суд визнати недопустимим доказом висновок судово-психіатричної експертизи №260 та висновок судово-психіатричної експертизи №103 через наявність сумніву у сторони захисту щодо доведеності факту перебування обвинуваченого під час вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння, а також через незрозумілість цих висновків.
Судом встановлено, що для визнання зазначених висновків експертиз недопустимими доказами відсутні підстави, передбачені ст.87 КПК України.
Суд вважає, що зазначені висновки експертиз, як докази, були отримані у порядку, встановленому КПК України.
Сторона захисту просила суд визнати недопустимим доказом висновок експерта №668 від 20 травня 2016 року (судово-медична імунологічна експертиза) та висновок повторної судово-медичної імунологічної експертизи №612 від 16.07.2018 року через порушення порядку проведення експертних досліджень.
Судом встановлено, що для визнання зазначених експертних висновків недопустимими доказами відсутні підстави, передбачені ст.87 КПК України.
Суд вважає, що зазначені експертизи були проведені у передбаченому порядку їх проведення, а відтак - в порядку, встановленому КПК України.
Сторона захисту просила суд визнати недопустимим доказом постанову судді Апеляційного суду Одеської області від 14 червня 2017 року, якою скасована постанова судді Біляївського районного суду Одеської області, у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, щодо обвинуваченого ОСОБА_18 .
Судом встановлено, що для визнання зазначеної постанови судді Апеляційного суду Одеської області недопустимим доказом відсутні підстави, передбачені ст.87 КПК України.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше не судимий, характеризується позитивно (т.12. а.с.182,183,186,187,188,189, 190,191), працює.
В судовому засіданні були допитані свідки щодо особи обвинуваченого.
Так, свідок ОСОБА_39 показала суду, що обвинувачений є її сином. Про події, які сталися, їй відомо зі слів сторонніх осіб. Вона приїхала на місце події, побачила сина, який був дуже переляканий. Син ніколи не курив, спиртне не вживав, завжди був хорошим другом, був гарною людиною.
Свідок ОСОБА_40 показала суд, що ОСОБА_18 знає з дитинства, він був завжди порядною людиною, не бачила щоб він з кимось бився або лаявся, ніколи не пив і не курив, ніколи не бачила щоб він вів неправильний спосіб життя, до всіх ставився завжди добре і до нього теж все ставилися добре, ніяких інцидентів ніколи не було. Він проживав з мамою і братом, без батька. В сім`ї завжди були добрі стосунки, він за маму дуже переживав завжди допомагав їй, він дуже сильно за маму переживав, сім`я у них порядна.
Свідок ОСОБА_41 показала суду, що знає обвинуваченого з дитинства, вони сусіди, він позитивна людина, ніколи ніяких спалахів агресії у нього не було. В його сім`ї завжди були тільки гарні відносини, коли він в школі навчався, ніхто на нього не скаржився. Він любив займатись спортом, із друзями часто зустрічався. Свята проводив тихо, мирно. Він дуже добре відносився до дітей, по натурі добра людина.
Свідок ОСОБА_42 показала суду, що обвинуваченого знає, він спиртне ніколи не вживав, в його сім`ї гарні стосунки, все було добре.
Відповідно до висновків стаціонарних судово-психіатричних експертиз №103 (т.11 а.с.93) обвинувачений на хронічне психічне захворювання не страждав і не страждає, під час вчинення протиправного діяння ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Обвинувачений у момент здійснення інкримінованого йому діяння знаходився в стані алкогольного сп`яніння, яке спотворює «физиологичность» протікання психічних, процесів і, тим самим, виключає можливість виникнення фізіологічного афекту або іншого якого-небудь юридично релевантного психічного стану (стану, яке могло б суттєво вилинути на його поведінку, знижувати здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, передбачати їх наслідки). Тобто, в стані фізіологічного афекту обвинувачений не знаходився.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставину, що обтяжує його покарання, та вважає, що йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_14 звернувся до суду із цивільним позовом до обвинуваченого, стверджуючи, що вчиненим злочином їм завдана майнова та моральна шкода.
Потерпілі просили стягнути з ОСОБА_18 на користь ОСОБА_15 витрати на поховання потерпілого ОСОБА_19 у розмірі 49499,47 грн., щомісячні платежі в інтересах неповнолітньої ОСОБА_43 у розмірі 1499,15 грн. до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячні платежі у розмірі 1499,15 грн. до досягнення малолітньою ОСОБА_44 чотирнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати на лікування дитини інваліда ОСОБА_43 в зв`язку зі смертю потерпілого у розмірі 87877,39 грн., шкоду, завданої майну, у розмірі 20422,61 грн., моральну шкоду у розмірі 7500000 грн.
Потерпілі просили стягнути з ОСОБА_18 на користь ОСОБА_14 витрати на поховання у розмірі 64772,00 грн.
В підтвердження обґрунтованості позову потерпілими надані суду наступні докази: копія паспорта та РНОКПП ОСОБА_15 ; копія паспорта ОСОБА_14 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_19 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_19 ; копія свідоцтва про шлюб; копія свідоцтва про народження ОСОБА_43 ; копія витягу з медичної карти ОСОБА_43 ; копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3358 від 01.06.2016 року; копія квитанції до прибуткового касового ордеру №145 від 04.05.2016 року та копія свідоцтва платника єдиного податку; копія довідки на продукти харчування; копія довідки на оренду приміщення; копії квитанцій ПП «Таврія ПЛЮС» №52 від 08.05.2016 року, №29 від 03.05.2016 року, №32 від 05.06.2016 року (на 1 арк.); копії квитанцій «Наша ряба» № 0007844 від 07.05.2016 року, №0008414 від 08.06.2016 року, №0007564 від 03.05.2016 року (на 1 арк.); копія товарного чеку №32 від 08.07.2016 року; копії квитків ДІ №446648 від 28.06.2016 року, ДІ №446649 від 28.06.2016 року (на 1 арк.); копії квитків БН №700210 від 18.07.2016 року, БН №700211 від 18.07.2016 року (на 1 арк.); копії квитанцій ТОВ «Альянс Холдинг» №0593993 від 29.06.2016 року, № 0356825 від 29.06.2016 року, №0356824 від 29.06.2016 року (на 1 арк.); копія квитанції на 109,60 EUR від 30.06.2016 року; копія рахунку «ГЕМО МЕДИКА ОДЕССА» та копія квитанції № від 26.05.2016 року (на 1 арк.); копія накладної від 03.05.2016 року; копія рахунку та копія квитанції Ospedale San Raffaele S.r.l. від 07.07.2016 року; копія квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 01.09.2016 року; копія висновку судово-товарознавчої експертизи №171; копія довідки № 155 від 26.07.2016 року; копія довідки УПСЗН.
Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно із ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Згідно із ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Згідно з ч.1 ст.1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.
Шкода відшкодовується:
1)дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);
2)чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно;
3)інвалідам - на строк їх інвалідності;
4)одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років;
5)іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.
Згідно зі ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на похорон і на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Суд вважає, що позов потерпілих підлягає частковому задоволенню.
Суд вважає, що неправомірними діями обвинуваченого, внаслідок яких настала смерть потерпілого ОСОБА_19 , потерпілій ОСОБА_15 було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася в її моральних стражданнях, погіршенні її психічного і фізичного здоров`я та в істотній зміні її нормальних життєвих зв`язків.
Суд вважає, що з урахуванням глибини і тривалості моральних страждань потерпілої ОСОБА_15 на її користь із обвинуваченого слід стягнути 1000000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Суд вважає, що позов потерпілих в іншій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.
Суд вважає за необхідне продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що, на думку суду, обґрунтовується наявністю ризику того, що обвинувачений може переховуватись від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК), що підтверджується тяжкістю покарання, яке йому призначається судом.
При цьому судом приймається до уваги вік обвинуваченого та задовільний стан його здоров`я, міцність його соціальних зв`язків в місті його постійного проживання, наявність в нього родини та утриманців, наявність у нього постійного місця роботи, його задовільний майновий стан, відсутність у нього судимостей.
Керуючись ст.ст.368-374 КПК України,
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_18 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.4,7 ч.2 ст.115, ч.1 ст.296 КК України, і призначити йому покарання у виді:
- за п.п.4,7 ч.2 ст.115 КК України 15 років позбавлення волі,
- за ч.1 ст.296 КК України 6 місяців арешту.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначити обвинуваченому покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 15 років позбавлення волі.
Обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити незмінним до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому обчислювати з 02 травня 2016 року, з моменту його затримання (т.10 а.с.94-97), зарахувавши йому в строк покарання строк тримання під вартою.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому до строку покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме знаходження його під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 02 травня 2016 року до набрання вироком законної сили.
Речові докази (т.11 а.с.150-153): автомобіль «TOYOTA НІАСЕ», д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль «ВАЗ 210994-20», д.н.з. НОМЕР_3 , повернути власникам; металевий фрагмент застібки з логотипом «Flagman», 3 сліди пальців рук, 2 фрагменти відбитків долоні рук, 2 відтиски слідів взуття, 3 змиви речовини бурого кольору, 13 слідів пальців рук, кофта, футболка, штани, кросівки потерпілого, кросівки та джинсові штани обвинуваченого знищити; лазерні диски зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05 травня 2016 року на автомобілі «TOYOTA HIACE», державний номер НОМЕР_1 , та «ВАЗ 210994-20», державний номер НОМЕР_2 , (т.10 а.с.98, 99, 100), - зняти.
Процесуальні витрати у розмірі 8136,80 грн., пов`язані із залученням експертів (т.11 а.с.142,137, 128, 121, 149), стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Цивільний позов ОСОБА_15 та ОСОБА_14 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_18 на користь ОСОБА_15 витрати на поховання у розмірі 49499,47 грн., щомісячні платежі в інтересах неповнолітньої ОСОБА_45 у розмірі 1499,15 грн. до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячні платежі у розмірі 1499,15 грн. до досягнення малолітньою ОСОБА_46 чотирнадцяти років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати на лікування дитини інваліда ОСОБА_45 в розмірі 87877,39 грн., та в рахунок відшкодування майнової шкоди - 20422,61 грн., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди - 1000000 грн.
Стягнути з ОСОБА_18 на користь ОСОБА_14 витрати на поховання у розмірі 64772,00 грн.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОСОБА_4 ОСОБА_5