У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 336/1253/19-к
пр. 1-кс/336/454/2019
26 лютого 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 (тел. НОМЕР_1 )

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Запоріжжя, громадянину України, який має не повну середню освіту, офіційно не працевлаштованому, не одруженому, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000528, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, яким просить застосування до вищеназваного підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
В судовому засіданні прокурор наполіг на заявленому клопотанні за викладеними в ньому підставами.
Захисник ОСОБА_5 , з думкою якої погодився й підозрюваний, заперечила на подане клопотання, посилаючи на його необґрунтованість.
Заслухавши думки учасників судового засідання, перевіривши клопотання та доводи прокурора наданими доказами, слідчий суддя дійшов висновку про те, що подане клопотання не підлягає задоволенню на підставі нижче наведеного.
За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан;наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Згідно з ч.1 та п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як встановлено слідчим суддею та підтверджується матеріалами справи, у провадженні СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000528, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
23 лютого 2019 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24 лютого 2019 року під час проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000528 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

З обставин вказаної підозри слідує, що 23 лютого 2019 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою із невстановленою особою, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку №22 по проспекту Моторобудівників у місті Запоріжжя, помітивши потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідували потерпілого ОСОБА_8 від вищевказаної адреси до під їзду № НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_2 . Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_7 , за попередньою змовою із невстановленою особою, підійшли до потерпілого ОСОБА_8 , де ОСОБА_7 наніс долонею руки один удар потерпілому ОСОБА_8 в область голови, після чого схопив потерпілого ОСОБА_8 за комір светра, за допомогою м`язової сили рук, ОСОБА_7 разом із невстановленою особою, повалили потерпілого ОСОБА_8 , в ході чого останній впав на поверхню асфальту та вдарився передньою поверхнею тулуба. Після чого ОСОБА_7 разом із невстановленою особою перевернули потерпілого ОСОБА_8 на спину та нанесли останньому декілька ударів в область голови та тулуба. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 разом із невстановленою особою, відкрито викрали з правої кишені куртки потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон «Prestigio MultiPhone PAP4500», в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , вартістю 750 гривень 00 копійок, а з лівого кармана куртки потерпілого ОСОБА_8 , викрали мобільний телефон марки Nokia X202 в корпусі чорного кольору, вартістю 500 гривень 00 копійок. Після чого ОСОБА_7 спільно із невстановленою особою, разом із викраденим майном побіг у бік зупинки транспорту «Гортоп» Шевченківського району міста Запоріжжя та зник з місця вчинення злочину, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1250 гривень.
Зважаючи на досліджені судом наявні в матеріалах справи докази: протокол затримання ОСОБА_7 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протокол огляду предмету за участю потерпілого ОСОБА_8 , 1977 р.н., протокол пред`явлення для впізнання - ОСОБА_7 за участю потерпілого ОСОБА_8 - вказана підозра є обґрунтованою.
У межах цього кримінального провадження підозрюваного повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого корисливо-насильницького злочину - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує також вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування.
При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що слідчим та прокурором не підтверджено жодними доказами намір підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду чи ухилявся від проведення слідчих дій.
Слідчий суддя вважає, що у ході розгляду клопотання прокурором не доведено наявність доказів того, що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
Так, підозрюваний є неповнолітнім, раніше не судимим, інших обвинувачень не має, має реєстрацію місця проживання, має постійне місце проживання на території м. Запоріжжя.
Прокурор цих обставин в судовому засіданні не заперечив.
Суд вважає, що лише тяжкість скоєного злочину не може бути підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
А тому дійшовши висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення та наявність ризиків, але не доведено що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою для запобігання цим ризикам, слідчий суддя доходить висновку що з метою забезпечення дієвості застосування запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню, до підозрюваного доцільно застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, який забезпечить дотримання ним процесуальних обов`язків під час досудового слідства, зможе запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно з матеріалів клопотання та пояснень підозрюваного той проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.29, 55, 63, 129 Конституції України, ст.ст.131-132, 176-178, 181, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Строком на два місяці застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши у період з 21-00 год. поточного дня до 8-00 год. наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком виклику до суду, слідчого чи прокурора.
Звільнити негайно з-під варти у залі суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Покласти на підозрюваногоОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, в суд за першим викликом;
2) повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання;
3) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Визначити строк дії цієї ухвали по 25 квітня 2019 року включно.
Цю ухвалу передати для виконання Шевченківському відділенню поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області за місцем проживання підозрюваної, зобов`язавши названий орган негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

26.02.19