ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/264/18 Справа № 212/5709/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ТОВ Дніпрорегіонгаз на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 серпня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИЛА:

До Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ТОВ Дніпрорегіонгаз на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 серпня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , про арешт майна.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що здійснити арешт вище значених речей необхідно з передбаченою положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України метою збереження речових доказів, тому для використання в подальшому розслідуванні зазначених речових доказів необхідно запобігти можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В апеляційній скарзі:
- адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити і зобов`язати повернути вказане майно.
Вважає, що дане рішення прийняте із порушенням норм кримінального процесуального законодавства України і відтак, має бути скасоване.
Вказує, що відповідно до протоколу від 28.07.2018 року, огляд було проведено з 20 год. 40 хв. до 21 год. 20 хв. Відтак, на думку апелянта, клопотання про арешт майна мало б бути подане не пізніше 21 год. 20 хв. 30.07.2018 року. При цьому, дане клопотання було подане до Жовтневого районного суму міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 03 серпня 2018 року, тобто з порушенням встановленого строку.

Також згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Зазначає, що слідчим суддею не було дотримано процесуальних строків, передбачених ч.1 ст. 172 КПК України, оскільки 03 серпня 2018 року прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, і лише 06 серпня 2018 року слідчим суддею Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено ухвалу про задоволення клопотання прокурора.
Також на думку апелянта, в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містить майно, а також яким чином вказане майно могло бути використане як знаряддя вчинення злочину. Відтак, не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів.
Зазначає, що зберігання речових доказів повинно здійснюватись в спеціальних умовах, проте тривале їх знаходження за відсутності умов відповідного зберігання, може призвести до знищення майна.
Щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження ухвали вказує, що дана ухвала винесена без участі представника ТОВ «Дніпрорегіонгаз». Останній строк на апеляційне оскарження припадає на 17.10.2018 року, оскільки оскаржувану ухвалу від 06.08.2018 було отримано апе6лянтом 12.10.2018 року.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з наданими матеріалами, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи питання про дотримання апелянтом строку на апеляційне оскарження судового рішення, колегія суддів виходить із того, що ухвала слідчого судді про арешт майна постановлена без виклику представника АТ ВТБ БАНК, а тому за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк для звернення до суду з апеляційною скаргою обчислюється з дня отримання представником установи копії судового рішення.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів виходить з того, що представник установи дізнавшись про арешт майна, скористався своїм правом та подав апеляційну скаргу, проте пропустив строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про його накладення. За таких обставин, колегія суддів вважає поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та приходить до висновку, що його слід поновити.

Вирішуючи питання об`єктивності рішення слідчого судді, яким накладено арешт на майно, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
На переконання колегії суддів, вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримано.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор, який вніс клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Зокрема, посилаючись у клопотанні, що ТОВ Дніпрорегіонгаз було задяіне у протиправному фінансово-економічному механізму і було створене з метою прикриття незаконної діяльності, яка направлена на здійснення незаконних фінансово-господарських операцій, прокурор повинен був зібрати на надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження такого висновку. Жодних доказів того, що саме ТОВ «Дніпрорегіонгаз проводило роботи з реалізації пального судового провадження не міститься. Не приведені такі докази і в клопотанні слідчого, що свідчить про голослівність зазначених стверджень останнього.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає, аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Однак прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Зокрема, в матеріалах, доданих до клопотання, не існує жодного доказу того, що , відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Крім того, колегія суддів відмічає, що прокурор у клопотанні, що, вбачав наявність достатніх підстав вважати що тимчасово вилучене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та містять в собі відомості які є необхідними для встановлення істини по кримінальному провадженню та просив накласти арешт на зазначене майно, а саме ємність пофарбована у білий колір з написом на фоні червоного кольору «Пропан-Вогненебезпечно» «Емкость для СУГ V=9,9 м», «заказ №61115», «апарат № 6», насос «BASEEFA 02ATEX0015Х», запорно-запобіжну арматуру пофарбовану в білий колір, станину пофарбовану в сірий колір та газорозподільну колонку опломбовану паперовою пломбою «SA 0111508», виявлених та вилучених на території та в приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонити власникам та уповноваженим ними особам використання та розпорядження вказаними предметами та документами. Дозволити визначити місце зберігання виявлених предметів на території та в приміщеннях, розташованих за адресою: вул. Електрична, 3А в Покровському районі м. Кривого Рогу, СВ Покровського ВП КВП Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області до закінчення досудового розслідування та судового провадження..
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не доведено, що стосовно ТОВ «Дніпрорегіонгаз існує обґрунтована підозра щодо вчинення його особами кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування стосовно цього товариства заходів забезпечення кримінального провадження.
В свою чергу, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності ТОВ «Дніпрорегіонгаз завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для працівників цього товариства.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту та необ`єктивність судового розгляду в частині, що стосується ТОВ «Дніпрорегіонгаз, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в цій частині, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника ТОВ «Дніпрорегіонгаз задоволенню частково, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 серпня 2018 року, - задовольнити та поновити його.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ТОВ Дніпрорегіонгаз задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 серпня 2018 року, про задоволення клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 , про арешт майна, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_9 винесене в кримінальному провадженні № 0001499 повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4