Справа № 565/73/19
Провадження № 1-кп/565/35/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кузнецовського міського суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000405, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Кузнецовськ, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого Кузнецовським міським судом Рівненської області: 18.10.2002р. за ст.185 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки із звільненням від відбування покарання із дворічним іспитовим строком; 21.10.2003р. за ст.185 ч.3 КК України до остаточного покарання за сукупністю вироків - чотири роки позбавлення волі; 20.05.2010р. за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді арешту строком на три місяці; 16.07.2010р. за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді арешту на строк шість місяців; 12.01.2011р. за ст.185 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік; 02.02.2011р. за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.3 КК України до остаточного покарання за сукупністю вироків - чотири роки три місяці позбавлення волі; 02.03.2011р. за ст.185 ч.3 КК України до остаточного покарання за сукупністю вироків - чотири роки шість місяців позбавлення волі; 13.05.2016р. за ст.190 ч.2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік (направлений для відбуття призначеного покарання згідно з ухвалою суду від 01.11.2016р.); 02.12.2016р. за ст.395 КК України до остаточного покарання за сукупністю вироків два роки один місяць позбавлення волі, проживаючого в АДРЕСА_1 , за ст.125 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

07 грудня 2018р. приблизно о 0 год. у приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 з мотивів раптової неприязні умисно дерев`яним товкачем, який тримав у правій руці, завдав ОСОБА_4 біля десяти ударів у ділянку голови, не менше двох ударів окремо по кожній з кистей рук та не менше двох ударів у ділянку колінного суглобу кожної ноги, внаслідок чого ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку з наявністю паренхіматозного крововиливу, забійної рани лобної ділянки, забою обох кистей, обох колінних суглобів, що належать до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину за ст.125 ч.2 КК України. З показань обвинуваченого ОСОБА_5 слідує, що в той день, біля дванадцятої години ночі, він, у будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , разом із трьома своїми братами та потерпілою ОСОБА_4 випили півтори літри самогону. Обвинувачений та потерпіла були нетверезі. Далі, перебуваючи в кухні, за те, що ОСОБА_4 відмовила ОСОБА_5 у статевих відносинах, обвинувачений зі злості, щоб помститися за це, почав бити потерпілу дерев`яним товкачем по голові, руках, ногах. Завдав таким чином потерпілій багато, від десяти до тридцяти, ударів. Потерпіла була в крові. Цих подій ніхто не бачив, так як брат обвинуваченого спав п`яний. Потім, вночі, брат обвинуваченого ОСОБА_6 завів ОСОБА_4 додому. На наступний день до будинку обвинуваченого прибули поліцейські, так як потерпіла написала заяву до поліції.

Потерпіла ОСОБА_4 відмовилася давати в суді показання по суті справи. Висловила позицію про необхідність суворого покарання обвинуваченого за вчинене.

В ході судового розгляду на підставі ст.349 ч.3 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи щодо часу, місця, способу заподіяння ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, так як ці обставини сторонами не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. Судом роз`яснено, що у такому разі сторони будуть позбавлені права оспорювати визнані фактичні обставини у апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого, дані у суді є послідовними, співвідносяться із фактичними обставинами справи, тому, суд визнає їх достовірними в частині встановлених фактичних обставин обвинувачення.

Висновком експерта №199 від 27.12.2018р. підтверджено, що у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку з наявністю паренхіматозного крововиливу, забійної рани лобної ділянки, забою обох кистей, обох колінних суглобів. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, в термін, вказаний в ухвалі, і відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Діяння ОСОБА_5 правильно кваліфіковане за ст.125 ч.2 КК України, оскільки повністю доведено його винуватість у вчиненні умисно легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я злочину, відповідальність за який передбачена ст.125 ч.2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує, що вчинено злочин невеликої тяжкості проти здоров`я особи, те, що обвинувачений не працює, має негативну характеристику від дільничного офіцера поліції, має непогашені судимості за вчинення умисних злочинів.

При призначенні покарання необхідно врахувати обставину, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого активне сприяння розкриттю злочину. З установлених під час розгляду справи обставин суд не вбачає щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому злочині, так як визнання ним своєї винуватості у вчиненому не є рівнозначним щирому каяттю. Обвинувачений не висловлює жалю щодо того, що відбулося, не вжив заходів до відшкодування шкоди, та лише формально під час судового засідання вибачився перед потерпілою, тому, поведінка ОСОБА_5 свідчить про відсутність з його боку щирого каяття і дещо байдуже ставлення до розглядуваної ситуації.

Обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною є вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів знову вчинив умисний злочин через незначний проміжок часу після звільнення з місць відбування покарання у виді позбавлення волі. Наведене свідчить про сформованість стійкої направленості обвинуваченого на протиправну асоціальну поведінку, вчинення умисних злочинів, а тому, з метою виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів, необхідно обрати покарання, за видом найбільш суворе з передбачених нормою ст.125 ч.2 КК України, - у виді обмеження волі ближче до максимальної межі цього виду покарання, встановленої санкцією ст.125 ч.2 КК України, так як альтернативні види покарання щодо ОСОБА_5 будуть недостатніми.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

На підставі норми ст.58 ч.1 КВК України строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки ОСОБА_5 на облік у виправному центрі.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1