Провадження № 11-кп/4820/199/19
Справа № 675/1609/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянула в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року,-

В с т а н о в и л а :

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року відмовлено задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 . Як видно зі змісту заяви засуджений звертався до суду заявою та просив про визнання факту невідповідності в Україні такого виду покарання як довічне позбавлення волі ст. 28 Конституції України та ст.3 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод; усунути протиріччя шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк та сплатити засудженому компенсацію моральної шкоди в сумі один мільйон гривень.
Відмовляючи в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 , суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що призначення покарання у виді довічного позбавлення волі передбачене ст.64 КК України за вчинення особливо тяжких злочинів та підстави вважати, що існують будьякі сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, постановленого щодо ОСОБА_8 , відсутні.
В апеляційній скарзі засуджений, як видно з її змісту, просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд заяви в суді першої інстанції, оскільки не згоден з висновками суду першої інстанції.
Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника в підтримання доводів поданої апеляційної скарги, які під час апеляційного розгляду вказували на невмотивованість ухвали суду з приводу усіх вимог заяви засудженого, думку прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги засудженого, вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції з підстав істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в Державній установі Замкова виправна колонія (№58), за вироком апеляційного суду Хмельницької області від 20 березня 2007 року, ОСОБА_8 засуджено до довічного позбавлення волі із конфіскацією належного йому майна, крім житла, за вчинення кримінальних правопорушення, передбачених п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 357 КК України. Ухвалою Верховного Суду України від 13 листопада 2007 року вирок апеляційного суду Хмельницької області щодо ОСОБА_8 залишено без зміни.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За змістом п.п.2, 3 ч. 1 ст. 372 КПК України в мотивувальній частині ухвали зазначається суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; а в резолютивній частині ухвали висновки суду.

Однак суд першої інстанції цих вимог кримінального процесуального закону не дотримався, постановлено судом ухвалу без дотримання вимог ст.372 КПК України.

Звертаючись до суду з відповідною заявою засуджений вказував про три вимоги: визнання факту невідповідності в Україні такого виду покарання як довічне позбавлення волі ст. 28 Конституції України та ст.3 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод; усунення протиріччя, що виникло в момент призначення йому покарання у виді довічного позбавлення волі, шляхом призначення покарання, яке відповідає гарантіям ст.3 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод та ст. 28 Конституції України, а саме позбавлення волі на певний строк; сплату засудженому компенсації завданої моральної шкоди в сумі один мільйон гривень. Фактично за усіма вимогами було відкрито провадження, та, як видно з ухвали, суд розглядав усі три вимоги.
В мотивувальній частині ухвали суду відсутні мотиви суду щодо всіх вимог заяви засудженого ОСОБА_8 . Суд першої інстанції, відмовляючи засудженому в задоволенні заяви, в мотивувальній частині ухвали не розкрив їх змісту та не зазначив мотивів, з яких виходив при постановленні ухвали.

Вказуючи про відмову в задоволенні заяви в резолютивній частині, в мотивувальній частині ухвали суд вказав, що в суду відсутні підстави вважати, що існують будь-які протиріччя при виконанні вироку, а саме такі обставини можуть бути предметом судового розгляду згідно ст. 537 КПК України (відтак незрозуміло, що ж тоді було предметом розгляду судом першої інстанції). Мотивувальна частина ухвали фактично зводиться до цитування судом положень ст.ст. 2, 21, 537,539 КПК України.

Варто зауважити, що судом були прийняті до розгляду вимоги заяви щодо стягнення моральної шкоди, однак мотивувальна частина взагалі не містить висновків суду з цього приводу, а також фактично не з`ясовано судом, чи підлягають розгляду судом в порядку виконання вироку такі вимоги.

Положеннями ст. 415 КПК України визначено вичерпний перелік підстав призначення нового розгляду у суді першої інстанції, проте такі у даній справі відсутні.

В силу ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься і верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 3 Конституції України, ст. 8 КПК України).

З огляду на викладене, колегія суддів вимушена ухвалити у цій справі найприйнятніше рішення: скасувати оскаржену ухвалу, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, постановлену з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, який слід провести відповідно до вимог КПК України, з`ясувавши належним чином вимоги заяви засудженого, прийнятність їх усіх при розгляді в порядку кримінального судочинства, ухвалити рішення з наведенням мотивів, якими суд керувався.

Прийняти своє рішення, зважаючи на повноваження апеляційного суду, зміст поданої засудженим заяви та доводи апеляційної скарги засудженого, апеляційний суд позбавлений можливості, позаяк, за відсутності будь-яких мотивів в мотивувальній частині ухвали, апеляційний суд позбавлений можливості надати їм оцінку.

З врахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 9, 407, 412, 415, 418 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 , скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції справи за заявою засудженого ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді