28 листопада 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стріхівці Ярмолинецького району Хмельницької області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, неодруженої, на утриманні двоє малолітніх дітей, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
ОСОБА_7 27 серпня 2017 року близько 20 год. 30 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки з ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно нанесла ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, один удар кулаком правої руки в область лівого плеча та один удар правою ногою в область лівого стегна, внаслідок чого заподіяла ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді перелому кісток носу з незначним зміщенням, крововиливу нижньої повіки правого ока, лівої навколо очної ділянки обличчя в проекції спинки носа, та легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді крововиливів лівого плечового суглобу та лівого стегна.
За умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_7 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самої обвинуваченої про те, що дійсно 27 серпня 2017 року близько 20 год. 30 хв. вона перебувала в квартирі АДРЕСА_2 , де вона вчинила словесну суперечку з ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.
Потерпіла ОСОБА_8 підтвердила ці показання ОСОБА_7 та показала, що остання безпідставно створила конфліктну ситуацію, під час якої на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків умисно та цілеспрямовано нанесла їй один удар кулаком в ліву частину обличчя, один удар кулаком в область лівого плеча та один удар правою ногою в область лівого стегна, в результаті чого спричинила тілесні ушкодження. На обставини вчинення ОСОБА_7 злочину потерпіла вказала під час проведення з нею слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі проведення цієї слідчої дії. Про заподіяння їй тілесних ушкоджень у вищевказаних місці та час потерпіла вказала і у заяві про вчинене кримінальне правопорушення.
Факт умисного заподіяння потерпілій за вказаних вище обставин тілесних ушкоджень обвинуваченою підтвердили в суді свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 очевидці цих подій. Останні зокрема ствердили, що бачили як ОСОБА_7 , будучи ініціатором словесної суперечки, умисно та цілеспрямовано завдала ОСОБА_8 один удар кулаком в ліву частину обличчя, один удар кулаком в область лівого плеча та один удар ногою в область лівого стегна, від яких в останньої виникли тілесні ушкодження.
Наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 підтверджується також даними травмкарти Хмельницького міського травматологічного центру від 27 серпня 2018 року, куди потерпіла звернулась за медичною допомогою.
Згідно з висновками судово-медичних експертиз у ОСОБА_8 виявлені легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді перелому кісток носу з незначним зміщенням, крововиливу нижньої повіки правого ока, лівої навколо очної ділянки обличчя в проекції спинки носа, та легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді крововиливів лівого плечового суглобу та лівого стегна. Ці тілесні ушкодження могли утворитися від не менше ніж чотириразової дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею 27 серпня 2017 року за вказаних потерпілою обставин.
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Суд відхиляє показання обвинуваченої про те, що під час конфлікту умисно тілесних ушкоджень потерпілій вона не завдавала, оскільки ці ствердження спростовуються об`єктивно дослідженими по справі доказами, зокрема показаннями потерпілої та свідків, які є послідовними, логічними, переконливими, узгоджуються між собою та з іншими наведеними доказами по справі, в тому числі даними висновків судово-медичних експертиз, а тому суд не знаходить підстав ставити їх під сумнів. Підстав для оговору потерпілою та свідками обвинуваченої не встановлено.
Більше того, обвинувачена ОСОБА_7 не заперечила можливість утворення від її дій у потерпілої тілесних ушкоджень. Разом з тим, ствердження обвинуваченої про те, що вищевказані свідки її били, а потерпіла хапала за волосся, в зв`язку з чим вона, захищаючись, могла випадково «зачепити» останню, є недостовірними, адже жодними об`єктивними доказами не підтверджені, а відтак суд визнає їх неправдивими і даними з метою ухилення від відповідальності за фактично вчинене, а тому відхиляє.
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують їй покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, що пом`якшує їй покарання, відсутні обставини, які б обтяжували покарання. За місцем проживання обвинувачена характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, проте своєї вини у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії невеликої тяжкості, фактично не визнала та у скоєному не розкаялася.
Суд не визнає в якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (про що зазначено в обвинувальному акті), оскільки в силу п. 1) ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття передбачає визнання особою факту вчинення злочину, дійсне, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, осуд своєї злочинної поведінки. Під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам дізнання, досудового слідства і суду у встановленні істини у справі, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину. Таких обставин в ході судового розгляду не встановлено.
Визначаючи вид покарання обвинуваченій, суд, окрім наведених вище обставин, також враховує характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, всі відомості про особу обвинуваченої, її поведінку після вчинення злочину, позицію прокурора щодо призначення покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченої для суспільства, і приходить до висновку призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у максимальному розмірі.
На переконання суду саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами.
Разом з тим, ОСОБА_7 вчинила умисний злочин, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII має дітей, яким не виповнилося 18 років (сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), відносно яких батьківських прав не позбавлена, а тому вона підпадає під дію ст. 1 п. «в» вказаного Закону та підлягає звільненню від відбування призначеного їй покарання. Сама ОСОБА_7 в судовому засіданні дала згоду на застосування до неї амністії, проти чого не заперечили інші учасники судового розгляду. Визначені Законами України «Про амністію у 2016 році» (ст. 9) та «Про застосування амністії в Україні» (ст. 4) заборони до застосування амністії відсутні.
Цивільний позов ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню.
Внаслідок дій обвинуваченої потерпілою понесені витрати на лікування в сумі 1388 грн. 02 коп. Цей факт та розмір матеріальної шкоди визнається обвинуваченою, іншими учасниками судового провадження не оспорюється та підтверджується наданими потерпілою чеками, квитанціями та медичною документацією.
Також суд вважає, що у зв`язку з ушкодженням здоров`я та протиправною поведінкою обвинуваченої потерпілій заподіяно і моральну шкоду, оскільки остання перенесла фізичний біль, незручності і душевні страждання, певний час відчувала дискомфорт і незручності, що також змінило звичний спосіб її життя та потребувало додаткових зусиль для його влаштування. На думку суду, з урахуванням ступеню вини обвинуваченої, наслідків, що настали, понесених потерпілою моральних страждань, суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 5000 грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати.
В силу ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 129 КПК України вищевказані розміри завданої шкоди підлягають стягненню з обвинуваченої на користь потерпілої.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 1388 грн. 02 коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а всього 6388 (шість тисяч триста вісімдесят вісім) грн. 02 коп.
В задоволенні решти вимог відмовити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: