Справа № 573/2223/18
Номер провадження 1-кп/573/214/18
ВИРОК
і м е н е м У к р а ї н и
27 грудня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Куянівка, Білопільського району, Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , неодруженого, офіційно не працюючого, освіта професійно-технічна, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуваючого, не інваліда, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого,-
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України,-

в с т а н о в и в:
24 квітня 2018 року, близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_4 перебував на своєму городі за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час його сусід, ОСОБА_5 , разом із сім`єю також знаходився на своєму городі та сіяв буряк.
ОСОБА_4 підійшов до межі та покликав ОСОБА_5 на розмову з приводу сміття, яке з`явилося в кінці його городу, на його думку, з вини ОСОБА_5 . У ході розмови з приводу сміття між ним та ОСОБА_5 розпочалася словесна сварка. У ході словесної сварки, на грунті раптово виниклих неприязнених відносин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення невизначеної шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс останньому один удар металевою ножівкою зубцями, яка знаходилася у його правій руці в область правої частини голови, один удар по лівій руці, один удар по лівій долоні, один удар в область лівої частини спини, один удар по лівій нозі та один удар по правій гомілці.
Відповідно до висновку СМЕ № 80 від 24.05.2018 року у ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: рана в потилично-тім`яній ділянці зправа; садна: на лівій долоні, на лівому передпліччі з осадненнями та синцем, по задній поверхні лівого плечового суглобу, під лівою лопаткою з синцем- 2, синець правої гомілки.
Ушкодження у вигляді рани голови відносяться до легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів, але не більше 21 дня, всі інші відносяться до легких.
Спричиняючи тілесні ушкодження, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив злочин з прямим умислом стосовно ОСОБА_5 .
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразились в умисному спричиненні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , які спричинили короткочасний розлад здоров`я більше 6 днів, але не більше 21 дня - ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вищевказані дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, - тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у скоєнні злочину, вказаному в обвинувальному акті, визнав повністю, суду дав свідчення, аналогічні описовій частині вироку, пояснивши, що він 24 квітня 2018 року знаходився на городі, який належить його співмешканці та розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та під час прибирання знайшов в кінці городу пакет з памперсами та покликав ОСОБА_5 , який в цей час знаходився у себе на городі, якому зробив зауваження з приводу того чому той викинув сміття на його земельну ділянку. ОСОБА_5 йому відповів, що то не він викинув сміття. Тоді обвинувачений розлютився та наніс ОСОБА_5 у ліву частину голови ножівкою один удар, після чого побігла кров з голови потерпілого. Та захищати потерпілого прибіг жінчин батько- тесть потерпілого з палкою, якою завдавав йому ударів, від яких пішла на потилиці кров, він відбіг до кінця городу та втратив свідомість і впав, його схопив напад епілепсії. Отямившись, він побачив, що біля нього нікого немає та пішов до будинку АДРЕСА_2 . Пізніше він просив пробачення у потерпілого, але той його не пробачив. В судовому засіданні обвинувачений також просив пробачення у потерпілого. Щиро розкаявся, завірив суд, що виправиться та подібної поведінки не допустить ніколи.
Просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись його поясненнями та розглянути справу відповідно до ст. 349 КПК України. У скоєному щиро кається.
Прокурор не заперечував проти розгляду справи у скороченому порядку.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 24.04.2018 року, близько 17:30 год., він знаходився у себе на городі за адресою: АДРЕСА_2 , та сіяв буряк разом зі своєю родиною: дружиною та двома дітьми, та батьками дружини. Потім ОСОБА_4 позвав його до межі та сказав: «Там мусор, ти туда не бросай». На що потерпілий відповів ОСОБА_4 , що як прийде його співмешканка, тоді і розберуться чиє то сміття. ОСОБА_4 почав його виштовхувати з межі грудьми на його город і потерпілий також відштовхнув ОСОБА_4 від себе. Потім ОСОБА_4 завдав йому удар ножівкою в праву ділянку голови, від чого пішла кров. ОСОБА_4 намагався ще завдати удар ножівкою потерпілому, але потерпілий ухилявся, закриваючи голову рукою, внаслідок чого отримав один удар по лівій руці, один удар по лівій долоні, один удар в область лівої частини спини, один удар по лівій нозі та один удар по правій гомілці. Його дружина почала викликати поліцію і його обороняти прибіг тесть. ОСОБА_4 ударив тестя ножівкою по руці, а другий раз - по ребрам. А коли дружина підійшла, - то і їй прийшовся від ОСОБА_4 удар ножівкою(плашмя), без тілесних ушкоджень. Після чого ОСОБА_4 пішов у садок, та, пройшовши метрів 50, впав обличчям до землі. А коли до нього підійшли - він вже лежав на спині. Потерпілий підняв з землі ножівку. Після чого його дружина почала обробляти йому рани. Потім приїхали співробітники поліції. При них ОСОБА_4 сказав, що його били кулаками і палками. Щодо міри покарання потерпілий висловився, що не пробачив обвинуваченому і що того належить покарати за законом.
Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_6 з приводу опечатки у обвинувальному акті стосовно розташування тілесного ушкодження у потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що при освідуванні потерпілого ОСОБА_5 27.04.2018 року він встановив рану в потиличній ділянці голови зправа, а вказівка лікаря-хірурга Білопільської ЦРЛ на розташування рани в потиличній ділянці голови зліва, а потім і в амбулаторній картці потерпілого - є опечаткою. Експерт підтримав свій висновок щодо тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого - легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом ухвалено про проведення скороченого судового розгляду і визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. Права та наслідки такого порядку судом їм роз`яснено.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину при вищевикладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, що обвинувачений раніше не судимий, а також відомості, які характеризують його особу: за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не являється інвалідом, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 579 на час вчинення злочину не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні злочину, щиро розкаюється у скоєному, сприяв розкриттю злочину, попросив пробачення у потерпілого, враховуючи вік обвинуваченого та на підставі даних, що характеризують особу обвинуваченого та конкретних обставин справи, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням буде покарання у виді громадських робіт.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.
Процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню немає. Цивільний позов не заявлявся. Речових доказів також немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374,376,392,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Вирок суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення, - з дня отримання копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя