Справа № 669/857/18
Провадження № 1-в/669/18/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

інспектора Білогірського РС філії

державної установи «Центр пробації» ОСОБА_4

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Білогір"я подання інспектора Білогірського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2017 року,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Полонне, Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, на утриманні має троє неповнолітніх дітей, не працюючої, засудженої Теофіпольським районним судом Хмельницької області від 25.04.2017 року за ст..121 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців іспитового строку,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Теофіпольського районного суду від 25 квітня 2017 року ОСОБА_5 визнано винуватою та засуджено за ч.1 ст.121 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено їй іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців. Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 такі обов`язки: повідомляти органи з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися на реєстрацію в органи з питань пробації.

Інспектор Білогірського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про скасування ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2017 року, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 з часу перебування на обліку в Білогірському районному секторі, а саме з 02 січня 2018 року, 05.03.2018 року та 02.07.2018 року, порушує умови відбування покарання, не з`являється на реєстрацію.

В судовому засіданні інспектор Білогірського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 подання підтримав, вказав, що засуджена ОСОБА_5 неналежно виконує покладені на неї судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. та систематично не являється на реєстрацію.

Прокурор ОСОБА_3 вважає, що подання підлягає задоволенню.

Засуджена ОСОБА_5 просила не направляти її до місць позбавлення волі та надати можливість для виправлення. Вказала, що в неї на утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей та обіцяла в подальшому не порушувати обов`язків, покладених на неї вироком суду.

Заслухавши пояснення засудженої, інспектора та думку прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження та особової справи ОСОБА_5 суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і це не заперечується сторонами, що вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням і встановлено їй іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців. Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 такі обов`язки: повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися на реєстрацію в органи з питань пробації

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 166 КВК України, Якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України"Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. Ця норма конкретизована у підп. 5.3 п.5 розділу ІV «Інструкції про порядок виконання покарань, не повязаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України за № 270/1560 від 19.12.2003 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 року за № 16/8615, де визначено, що якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов"язків після застереження у виді письмового попередження, а також коли засуджена особа не з"являється до інспекції два і більше разів без поважних причин, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання. Як зазначено у підп.5.4 цього ж пункту, невиконанням обов"язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов"язків, які було покладено на неї судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Аналіз положень ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України та вищевказаних роз`яснень Верховного Суду України свідчить про те, що орган пробації має право внести до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання тільки при наявності наступних правових підстав: 1) якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки; 2) якщо він систематично вчинює правопорушення (три і більше), що потягли за собою адміністративні стягнення. Крім того, вказані підстави обов`язково повинні свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Аналізуючи викладені норми суд приходить до висновку, що невиконанням зобов`язань у вигляді не явки на реєстрацію до органів пробації слід визнавати факти не явки засудженої до органів пробації два і більше разів підряд без поважних причин.

Враховуючи наведене, суд вважає, що фактів не явки засудженої ОСОБА_5 до органу пробації двох і більше разів підряд, які б свідчили про системність не виконання останньою покладених на неї обов`язків та не бажання ставати на шлях виправлення, в судовому засіданні не встановлено.

У поданні ставиться питання про скасування іспитового строку засудженій і направлення для відбування покарання у вигляді позбавлення волі щодо ОСОБА_5 .. При цьому матеріали справи містять пояснення ОСОБА_5 від 29.01.2018 року, в якому вона зазначає, що не змогла приїхати на реєстрацію 02.01.2018 року оскільки хворіла дитина. Крім того, згідно письмових пояснень засудженої ОСОБА_5 , остання не змогла з`явитися на реєстрацію 05.03.2018 року та 02.07.2018 року оскільки хворіла, а також не було на кого залишити неповнолітніх дітей. У зв`язку з наведеним, суд не розцінює неявки ОСОБА_5 для реєстрації як ухилення від відбування покарання, крім того, на її утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей: дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За таких обставин, суд вважає, що по одиночні випадки не явки засудженої на реєстрацію до органу пробації, ще не можуть свідчити про те, що ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення і ухиляється від відбування покарання. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає, що подання органу пробації про направлення засудженої ОСОБА_5 для відбування покарання призначеного вироком Теофпольського районного суду Хмельницької області від 25.04.2017 року задоволенню не підлягає, так як в судовому засіданні не встановлено достатніх фактів, які б свідчили про те, що засуджена не виконує покладені на неї судом обов`язки і вчиняє дії, що свідчать про її не бажання стати на шлях виправлення.

Керуючись ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, ст. ст. 372, 376, 392, 395, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого інспектора Білогірського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 , про скасування звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2017 року, ОСОБА_5 , відмовити.

Особову справу №08/2017р. повернути до Білогірського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Білогірський районний суд.

Суддя підпис ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя Білогірського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1