ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/978/19 Справа № 206/6719/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 25 січня 2019 року, якою було відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи Ігренський виправний центр (№133) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
засуджений ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
захисник ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 25 січня 2019 року у задоволенні подання начальника Державної установи Ігренський виправний центр (№133) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України було відмовлено.
Мотивуючи своє рішення суд зазначив, що процес виправлення та перевиховання засудженого ОСОБА_6 має бути стабільним та послідовним, а на даний час відбутий проміжок часу є недостатнім терміном для того, щоб твердо впевнитися, що засуджений довів своє виправлення та досяг такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення нових кримінальних правопорушень.
Засуджений ОСОБА_6 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 25 січня 2019 року та застосувати до нього положення ст. 81 КК України.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд не взяв до уваги те, що за час відбуття покарання у Державній установі Жовтоводська виправна колонія (№26) мав 2 стягнення, які на сьогоднішній день погашені, а також 9 заохочень, приймав активну участь в благоустрою колонії, додаткового спостереження з боку адміністрації не потребував, добре дотримувався вимог режиму утримання. Активно приймав участь в программі диференційного виховного впливу Повернення. Також під час відбуття покарання у Державній установі Ігренський виправний центр (№133) має 2 заохочення, вимоги режиму утримання не порушував, працевлаштований.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого та захисника, просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, позицію прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
За положеннями ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
В контексті вимог ст. 6 КВК України сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, що не вбачається у поведінці засудженого.
Дослідженням матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 за час відбування покарання має 2 заохочення (у жовтні 2018 року та у січні 2019 року), працевлаштований, але відбуває покарання за особливо тяжкий злочин, неодноразово судимий.
Отже, на думку колегії суддів, наявність лише двох заохочень за час відбування покарання не може свідчити про належне та систематичне позитивне ставлення до праці, а при вирішенні питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення висновок суду повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, та не є доказом того, що засуджений за цей час довів своє виправлення.
Той факт, що ОСОБА_6 виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині, і з огляду на це такі дії засудженої не можна розцінювати як сумлінну поведінку та належне ставлення до праці, а отже суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_6 своїм відношенням до праці та поведінкою ще не довів своє виправлення та перевиховання і обґрунтовано відмовив у задоволенні подання, оскільки в даному конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання, а тому доводи засудженого про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення необґрунтовані. У зв`язку з чим ухвала суду є законною та обґрунтованою, а підстав для зміни чи скасування судового рішення колегія суддів не вбачає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст., 404, 405, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 25 січня 2019 року, якою було відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи Ігренський виправний центр (№133) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4