ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 344/8394/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/35/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 р. м.Тернопіль

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

в режимі відеоконференції обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження, зареєстрованого у ЄРДР за № 0001395 від 03.04.2016 року, за апеляційними скаргами захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2018 року,-

В с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , українця, громадянина України, раніше відповідно до вимог ст.89 КК України несудимого,
визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання:

- за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

- за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.70 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 - тримання під вартою - залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 визначено рахувати з 11 травня 2016 року, з моменту затримання. Відповідно до ст.72 КК України зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення: з 11.05.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , українця, громадянина України, раніше судимого:
- 12.12.2005 року Івано-Франківським міським судом за ч.2 ст.186 КК України до трьох років позбавлення волі,
10.09.2008 року Івано-Франківським міським судом за ч.1 ст.187 КК України до трьох років позбавлення волі,
- 21.03.2014 року Івано-Франківським міським судом за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн.,
визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, та призначено покарання:

- за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

- за ч.2 ст.187 КК України, у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.70 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 - тримання під вартою - залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 визначено рахувати з 11 травня 2016 року, з моменту затримання. Відповідно дост.72 КК України зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення: з 11.05.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вироком суду також вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Згідно вироку, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, за попередньою змовою групою осіб, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, а також незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Злочини скоєно за наступних обставин. 03.04.2016 року, близько 05-15 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 знаходились по АДРЕСА_3 . Перебуваючи на вказаному місці, останні звернули увагу на потерпілого ОСОБА_10 у якого на спині знаходився рюкзак, після чого у них виник умисел на відкрите заволодіння його майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих спонукань, підбігли з-за спини до ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 схопив потерпілого за куртку, повернув його до себе та приклав до живота останнього предмет зовні схожий на ніж, погрожуючи його застосуванням, який ОСОБА_10 сприйняв як холодну зброю. В цей момент ОСОБА_8 вийняв із кишень куртки ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Samsung GT-E1202», вартістю 353 грн., в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку компанії «МТС», вартістю 13, 40 грн., MP-3 плеєром марки «Transcend», вартістю 369 грн. В подальшому ОСОБА_7 відтягнув потерпілого ОСОБА_10 до стіни приміщення банку «Форум», що по вул. Тичини, 20 в м. Івано-Франківську, а саме в мало освітлювальне місце, де вийняв із його рюкзака мобільний телефон марки «Meizu M2 Mini», вартістю 3165 грн., шкіряний гаманець марки «Portupeya», вартістю 179 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 200 грн. Після вчинення злочину ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 покинули місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 4279, 40 грн.

Також, 08.04.2016 року близько 11-55 год., ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 знаходились на пішохідній доріжці берега річки «Бистриця-Солотвинська», навпроти магазину «Слов`янка», що по вул. Набережна, 6А в м. Івано-Франківську, де побачили потерпілого ОСОБА_11 , після чого у них виник умисел на незаконне заволодіння його майном. З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 , з корисливих спонукань, діючи повторно, близько 12-00 год., наблизились до потерпілого ОСОБА_11 , після чого зупинили його. В цей момент ОСОБА_7 знаходячись перед ОСОБА_11 , почав звинувачувати його у видуманих фактах, а саме у видуманому побитті їх знайомої, та відразу почав обшукувати ОСОБА_11 . В цей момент ОСОБА_8 зупинився з правої сторони від потерпілого перекриваючи йому шлях можливої втечі. Під час обшуку ОСОБА_11 , ОСОБА_7 вийняв з його лівої кишені штанів грошові кошти в сумі 380 грн., які відразу заховав собі до кишені куртки. В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 взявши за руку ОСОБА_11 , силою провів його через кущі не берег річки у безлюдне місце, в цей момент ОСОБА_8 знаходячись поряд перешкоджав ОСОБА_11 втекти від них. Під час слідування ОСОБА_7 висловлював погрози ОСОБА_11 та попереджав останнього у побитті при спробі його втечі. Пройшовши у визначене місце, ОСОБА_8 присів на гілку дерева, а ОСОБА_7 силою посадив ОСОБА_11 поряд нього. В цей час ОСОБА_7 продовжував звинувачувати потерпілого у видуманому побитті їх знайомої, та побачивши на руці ОСОБА_11 обручку, висловив вимогу у її передачі. На відмову ОСОБА_11 , Нагірний (Павлишин) вийняв з кишені предмет зовні схожий на ніж, який ОСОБА_11 сприйняв як холодну зброю та почав його демонструвати. В цей момент ОСОБА_8 знаходячись поряд ОСОБА_11 , перегороджував останньому шлях втечі та демонстрував йому намір на побиття при спробі ОСОБА_11 не виконувати їхні незаконні вимоги. ОСОБА_11 сприймаючи їх погрози, як реальні та такі що загрожують його здоров`ю, зняв з пальця руки обручку, яку ОСОБА_7 силою вирвав у нього з руки виготовлену із золота, 585 проби, вагою 6,91 гр., вартістю 4082, 22 грн., яку відразу заховав собі до кишені куртки. Після заволодіння майном та грошима ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) спільно із ОСОБА_8 покинули місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 4462, 22 грн.

Крім цього, 11.05.2016 року близько 04-00 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 знаходились по АДРЕСА_4 . Перебуваючи у вказаному місці, останні звернули увагу на потерпілого ОСОБА_13 у якого на плечі побачили чоловічу сумку, після чого у них виник умисел на відкрите заволодіння його майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих спонукань, підбігли з-за спини до ОСОБА_13 , після чого із застосуванням насильства, яке виразилось у нанесенні йому кулаком удару в область грудної клітки, повалили потерпілого на землю. В подальшому ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 продовжуючи наносити удари руками та ногами по тілу потерпілого намагались відкрито викрасти сумку потерпілого ОСОБА_13 вартістю 235 грн., в якій знаходився гаманець марки «Dr. BOND», вартістю 540 грн., та грошові кошти в сумі 1190 грн. Однак, потерпілий ОСОБА_13 почав чинити опір, утримуючи при цьому руками сумку із власним майном не даючи тим самим заволодіти нею та почав кликати на допомогу перехожих. В подальшому потерпілий ОСОБА_13 , піднявшись із землі, схопив ОСОБА_8 за верхній одяг та почав утримувати його до приїзду працівників поліції. В свою чергу ОСОБА_7 побачивши, що на допомогу потерпілому рухаються перехожі громадяни, з метою уникнути затримання покинув місце вчинення злочину. Таким чином ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 намагались відкрито викрасти майно потерпілого ОСОБА_13 , однак свої злочинні дії не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

Крім того, згідно вироку, обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.187 КК України, зокрема у тому, що 12.04.2016 року близько 02-30 год., ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 знаходячись по вул. Ю. Целевича в м. Івано-Франківську, побачили потерпілого ОСОБА_14 , який йшов вулицею повертаючись додому. В цей час в ОСОБА_8 та ОСОБА_7 виник умисел на незаконне заволодіння майном ОСОБА_14 . З метою реалізації спільного злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 , з скорисливих спонукань, діючи повторно, зупинився перед потерпілим ОСОБА_14 , перешкоджаючи проходу останнього, а ОСОБА_8 пройшовши за спину потерпілого, схопив рукою за шию та притримував його. При цьому, ОСОБА_7 перебуваючи перед потерпілим ОСОБА_14 вийняв металевий предмет зовні схожий на пістолет, ствол якого спрямував в область живота потерпілого, при цьому демонстративно здійснив декілька рухів, які імітували перезаряджання зброї. Потерпілий ОСОБА_14 сприймаючи предмет схожий на пістолет, як такий, що становить реальну небезпеку для його життя і здоров`я не чинив перешкод та спроб вирватись від них. Після чого, потерпілий ОСОБА_14 , на вимогу нападників вийняв з своєї сумочки гаманець, з якого вийняв та передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1800 грн. та 200 доларів США, що згідно довідки НБУ становить 5114 грн. В подальшому ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_8 покинули місце вчинення злочину, заподіявши потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 6914 грн.

Вказаний епізод, за результатами розгляду справи, був виключений судом з обвинувачення у зв`язку з його недоведеністю.

В апеляційних скаргах:

- захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просить вищевказаний вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження у справі за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України за відсутністю у справі достатніх доказів для доведення вини обвинуваченого.
Свої доводи мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а рішення прийнято з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону.
Так, під час обшуку жодних доказів на причетність обвинуваченого до інкримінованих злочинів знайдено не було, слідчий експеримент не прводився, а впізнання проведено із суттєвими порушеннями.

захисник обвинуваченого ОСОБА_8 просить вищевказаний вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження у справі за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України за відсутністю у справі достатніх доказів для доведення вини обвинуваченого.
Мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а рішення прийнято з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, оскільки судом не встановлено належних доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого.
Зазначає, що вирок по суті грунтується на показах потерпілих, а протоколи предявлення особи для впізнання не можуть бути визнані допустимими доказами, так як вказані слідчі дії проведені із суттєвими порушеннями.
Крім того судом першої інстанції не взято до уваги, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду зобовязано Івано-Франківську міську прокуратуру внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_8 щодо ОСОБА_15 за ч.1 ст.384 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинувачених та захисника, які підтримали подані ними апеляційній скарги та просять вирок суду скасувати та ухвалити новий виправдувальний вирок, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляцій, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
При постановлені вироку, суду необхідно чітко дотримуватися виконання вимог ст.374 КПК України про обґрунтування обвинувачення конкретними доказами не лише кожному обвинуваченому, а й по кожному епізоду обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, обвинувачених, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення, не обмежуючись лише зазначенням прізвища свідка, потерпілого або назви проведеної експертизи, тощо.
Вказаних вимог закону місцевим судом дотримано не було.
Як вбачається з матеріалів провадження, під час розгляду даного кримінального провадження, судом було задоволено клопотання обвинувачених про виклик до суду та допит в якості свідків понятих, які на досудовому слідстві були присутні під час проведення впізнання потерпілими осіб обвинувачених за фотокартками та при проведення впізнання з участю обвинувачених.
У зв`язку з неявкою даних свідків в судові засідання, судом 24.01.2018 року було винесено ухвалу про їх привід, а саме свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 .. Тобто, прийнявши рішення про застосовування приводу до вказаних свідків, суд вирішив, що їх допит є необхідним для повного з`ясування усіх обставин справи, без яких неможливо постановити законне та обґрунтоване рішення.
Разом з тим, не зважаючи на те, що ухвала про привід виконана не була та зазначені свідки судом не допитані, судом було завершено розгляд справи без допиту цих свідків та постановлено у справі вирок, що суперечить вимогам ст. 370 КПК України та тим самим не перевіривши доводи сторони захисту про відсутність понятих під час проведення впізнання потерпілими.
Крім того, обвинуваченими та їх захисником, в заперечення пред`явлених обвинувачень, було заявлено клопотання про визнання недопустимими доказами протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та протоколи пред`явлення особи для впізнання, з мотивів, що вказана процесуальна дія була проведена органом досудового розслідування з порушення вимог ст.223 КПК України, а саме те, що відомості в протоколах про присутність при цій процесуальній дії понятих є недостовірною.
Зазначене клопотання залишилося поза увагою суду першої інстанції, а доводам, які викладені у ньому, суд жодним чином не дав оцінки у вироку.
Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянтів, викладених у доповненнях до апеляційної скарги обвинувачених, про невідповідність вироку суду вимогам ст.374 КПК України так як відсутнє у резолютивній його частині рішення з приводу виключення з обвинувачення епізоду за ч.2 ст.187 КК України відносно потерпілого ОСОБА_14 від 12.04.2016 року у зв`язку із недоведеністю його вчинення, про що дійшов висновку місцевий суд під час розгляду провадження та викладено в мотивувальній частині вироку. Такі доводи апелянтів не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Так, ч.5 ст.374 КПК України передбачено, що якщо особі пред`явлено декілька обвинувачень і деякі з них не доведені, то у резолютивній частині вироку зазначається, за якими з них обвинувачений виправданий, а за якими - засуджений.
п.13 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
В даному випадку, дійшовши висновку про необхідність виключення з обвинувачення за ч.2 ст.187 КК України епізоду відносно потерпілого ОСОБА_14 від 12.04.2016 року у зв`язку з недоведеністю вчинення його обвинуваченими, місцевим судом вірно не зазначено про це у резолютивній частині вироку, а лише описано в його мотивувальній частині, оскільки вказаний епізод не кваліфікувався окремою статтею чи її частиною КК України, а охоплювався ч.2 ст.187 КК України поряд з іншими епізодами вчинених злочинів, за якими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом були визнані винуватими.
Крім того, відповідно до п.7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судові засідання зафіксовані на носіях інформації №2590 та №2470.

При цьому на носії інформації №2590 наявний звукозапис судового засідання, який мав місце 08.07.2016 року та відсутні технічні носії інформації судових засідань, які мали місце 29.07.2016 року, 07.09.2016 року, 19.10.2016 року, 17.11.2016 року, 14.12.2016 року, 23.01.2017 року, 09.02.2017 року, 10.03.2017 року, 29.03.2017 року, 25.04.2017 року, 25.04.2017 року, 19.05.2017 року, 24.05.2017 року, 06.07.2017 року, 31.07.2017 року, 21.08.2017 року, 10.10.2017 року, 01.11.2017 року, 28.11.2017 року.

Також, на носії інформації №2470 відсутні звукозаписи судових засідань, які мали місце 08.06.2018 року, 16.08.2018 року та 31.08.2018 року.

Як вбачається з журналів судових засідань, під час судових засідань, звукозаписи яких відсутні, судом здійснювались процесуальні дії, зокрема допитувались свідки, потерпілі, проводилися судові дебати та оголошувався вирок.

Таким чином, у матеріалах кримінального провадження відсутній технічний носій інформації на якому повністю зафіксовано судове провадження у суді першої інстанції.

Вказана обставина відповідно до п.7 ч.2 ст.412 КПК України є безумовною підставою для скасування вироку з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції, що встановлено п.2 ч.1 ст.415 КПК України.

З урахуванням зазначеного вище та вимог ст. 374 КПК України щодо змісту вироку колегія суддів вважає, що під час розгляду справи місцевим судом допущено порушення вимог кримінального процесуального законодавства, і ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами ст. 409 КПК України є підставою для скасування такого рішення з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд.
Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Отже, доводи захисника про недоведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду слід перевірити під час нового судового розгляду кримінального провадження.

Під час нового судового розгляду необхідно усунути вказану вище неповноту, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, дослідити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинувачених у спосіб, визначений кримінально-процесуальним законодавством.

Також висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Зрештою, дати належну правову оцінку зібраним доказам, виходячи з принципу їх достовірності, допустимості та достатності і винести законне, обґрунтоване та справедливе рішення, яке також має відповідати вимогам ст. 374 КПК України.

За таких обставин вирок місцевого суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, а апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2018 року задоволенню частково.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 411, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2018 року задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2018 року скасувати та призначити новий судовий розгляд у тому ж суді в іншому складі.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи