Дата документу 27.12.2018 Справа № 554/8475/18
УХВАЛА
Іменем України

27 грудня 2018 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника - захисника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР в порядку ст.303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_4 23.10.2018 року звернувся до суду зі скаргою, в якій просить поновити йому строк на оскарження бездіяльності прокуратури Полтавської області, оскільки відповідь на свої заяви він отримав 09.10.2018 року; зобов`язати уповноважену особу прокуратури Полтавської області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявами від 03.09.2018 року, 05.09.2018 року, 06.09.2018 року і 10.09.2018 року про вчинення кримінального правопорушення, адресованих до Генеральної прокуратури України, у відповідності до вимог ст.214 КПК України.
В обґрунтування скарги ОСОБА_4 вказав, що 03.09.2018 року, 05.09.2018 року, 06.09.2018 року і 10.09.2018 року ним на адресу Генеральної прокуратури України були подані заяви про кримінальне правопорушення, які перенаправлені до прокуратури Полтавської області. Заявником у жовтні 2018 року було отримано листа про відмову у внесенні в ЄРДР заяв від 03.09.2018 року, 05.09.2018 року, 06.09.2018 року і 10.09.2018 року про кримінальне правопорушення за фактом зловживання посадовими особами Регіонального центру з надання БВПД у Полтавській області службовим становищем, порушення права на захист і створення перешкод у кримінальних провадженнях і за заявами від 25.06.2018 року, 17.07.2018 року; незаконних дій адвоката ОСОБА_5 , розголошення нею адвокатських таємниць; розтрати державних коштів, втручання в адвокатську діяльність, інших протиправних дій.
Відомості за заявами від 03.09.2018 року, 05.09.2018 року, 06.09.2018 року і 10.09.2018 року про вчинення кримінального правопорушення не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вбачається бездіяльність прокуратури Полтавської області, тому ОСОБА_4 просить скаргу задовольнити повністю.
Заявник ОСОБА_4 надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати скаргу без його участі, але за обов`язкової участі адвоката.
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала, просила задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.
Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином, відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги та додані матеріали, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, заявник ОСОБА_4 03.09.2018 року, 05.09.2018 року, 06.09.2018 року і 10.09.2018 року звернувся до Генеральної прокуратури України із письмовими заявами про вчинення кримінального правопорушення, які були перенаправлені до прокуратури Полтавської області.
Згідно заяв, було вчинено кримінальне правопорушення, а саме: зловживання посадовими особами Регіонального центру з надання БВПД у Полтавській області службовим становищем, порушення права на захист і створення перешкод у кримінальних провадженнях і за заявами від 25.06.2018 року, 17.07.2018 року; незаконні дії адвоката ОСОБА_5 , розголошення нею адвокатських таємниць; розтрата державних коштів, втручання в адвокатську діяльність , інші протиправні дії.
Відомості по заявах ОСОБА_4 до ЄРДР не внесено.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаними повідомленнями, оскільки в даних заявах не наведено формальних ознак злочинів, які заявник вважає вчиненими. При цьому, заявником в поданих заявах наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочинів адвокатом та посадовими особами Регіонального центру з надання БВПД у Полтавській області.
Як встановлено в судовому засіданні, фактично заявника не влаштовує хід та результат розгляду кримінальних проваджень, де він є заявником, проте він не позбавлений можливості оскарження в передбаченому процесуальному порядку дій чи бездіяльності органу досудового розслідування.
Відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).
Відповідно до ст. 214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором. Отже скаржнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини. Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст. 22 КПК України органом досудового розслідування.
Відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
У справі Європейського суду з прав людини Preda and Dardari v. Italy (1999) Суд вказав, що метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.
Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.
Щодо вимог заявника про поновлення пропущеного строку на оскарження бездіяльності прокуратури Полтавської області, суд вважає, що ОСОБА_4 не було пропущено строк на оскарження, враховуючи при цьому, що його заяви було перенаправлено з Генеральної прокуратури України до прокуратури Полтавської області та те, що заявник утримується в місцях позбавлення волі.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, ст. 304, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Полтавської області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1