Провадження № 1-кп/520/1180/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2018 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0012592 від 31.10.2013 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осановець Іванівської області, РФ, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

05.05.2014 року, Особа_Т (матеріали кримінального провадження, у відношенні якого виділені в окреме провадження) в обідню пору доби (більш точний час не встановлено), разом з Особою_К (матеріали кримінального провадження, у відношенні якого виділені в окреме провадження), знаходячись у приміщенні кафе, розташовану по вул. Жолудева у м. Києві, діючи умисно, повторно, користуючись корисливим мотивом, запропонували Особі_М (матеріали кримінального провадження, у відношенні якого виділені в окреме провадження) та ОСОБА_4 , спільно з ними таємно викрадати майно мешканців м. Києва, шляхом проникнення до їх житла, на що останні, керуючись корисливими мотивами, відповіли згодою, тим самим дійшли попередньої змови безпосередньо до вчинення вказаних злочинів.

З метою реалізації спільного злочинного умислу та отримання єдиного злочинного результату, Особа_К, Особа_Т, Особа_М та ОСОБА_4 розробили та узгодили між собою план вчинення злочинів, згідно з яким домовились використовувати у спільній злочинній діяльності наявні в їх користуванні транспортні засоби, а саме легкові автомобілі «MAZDA 6», сірого кольору д/з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 та «КІА CERATE», д/з НОМЕР_2 , яким керував Особа_К, а також придбані з метою спілкування під час крадіжок мобільні телефони.

Згідно з розробленим та узгодженим всіма членами групи планом злочинної діяльності, Особі_К та ОСОБА_4 , які керували вищезазначеними транспортними засобами, було доручено транспортування учасників групи безпосередньо до об`єктів злочинного посягання, а також забезпечення швидкої втечі з місця вчинення кримінального правопорушення. Окрім того, відповідно до розробленого та узгодженого всіма членами групи плану вчинення кримінальних правопорушень, Особі_К було доручено забезпечувати безпеку своїм спільникам, шляхом спостереження за навколишньою обстановкою, та в разі її настання, використовувати мобільний зв`язок, повідомити їх про це та надати можливість швидко покинути місце злочину. В свою чергу, Особі_Т було доручено злам замків на вхідних дверях до житлових приміщень громадян, а Особі_М та ОСОБА_4 , безпосереднє таємне викрадення чужого майна.

14.05.2014 року, о 07:45 год., Особа_К та Особа_Т, діючи умисно, повторно, на автомобілі марки «КІА CERATE», д/з НОМЕР_2 , прибули за адресою: м. Київ, вул. Андрі Барбюса. В свою чергу відповідно до попередньої домовленості ОСОБА_4 та Особа_М, на автомобілі марки «MAZDA 6», сірого кольору д/з НОМЕР_1 , також прибули за вищезазначеною адресою, з метою скоєння таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникнення у житло громадян.

14.05.2014 року о 09:55 год., Особа_К, Особа_М та ОСОБА_4 діючи узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, з метою таємного викрадення чужого майна відповідно до попередньої домовленості з Особою_К, увійшли у парадну будинку АДРЕСА_3 .

Перебуваючи за вказаною адресою, Особа_К, відповідно до попередньої домовленості з учасниками групи, перебуваючи у дворі вищезазначеного будинку, з метою виникнення небезпеки, став спостерігати за навколишньою обстановкою.

У свою чергу, ОСОБА_4 та Особа_М, Особа_Т відповідно до попередньої злочинної змови з Особою_К, увійшовши у парадну будинку АДРЕСА_3 , де, скориставшись відсутністю господарів, використовуючи саморобні пристрої (відмички) та електричні інструменти шляхом злому замка та пошкодження обшивки вхідних дверей, проникли до квартири АДРЕСА_4 , з метою викрадення чужого майна, звідки таємно викрали майно ОСОБА_6 , а саме: чоловічий перстень з металу жовтого кольору із зображенням «Ганеши», вартістю 300 грн., чоловічий перстень з металу жовтого кольору із зображенням «Хануман», вартістю 300 грн., чоловічий перстень з металу жовтого кольору із зображенням «Шивалінгам», вартістю 28 грн., чоловічий перстень з металу жовтого кольору з чорним агатом в середині фіаніт, вартістю 300 грн., жіночий перстень з металу білого кольору з емаллю бірюзового кольору, вартістю 50 грн., кільце жіноче з металу білого кольору з різнокольоровими камінцями, вартістю 108 грн., статуетка з металу жовтого кольору із зображенням жінки, вартістю 72 грн., закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальної цінності не має, закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальної цінності не має, картка платника податків на ім`я ОСОБА_6 , матеріальної цінності не має, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_6 , матеріальної цінності не має, свідоцтво про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальної цінності не має, чим спричинили потерплій матеріальну шкоду на загальну суму 1 257 грн.

Після чого, 14.05.2014 року о11:25 год., Особа_Т, Особа_М та ОСОБА_4 , вийшов з під`їзду вказаного будинку, разом з Особою_К, який спостерігав за навколишньою обстановкою, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, розподіливши його між собою.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Допитний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті, в тому числі й щодо викрадених предметів та їх вартості. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде скоювати кримінальних правопорушень. Надав до суду поштові квитанції щодо рекомендованих відправлень грошових коштів на адресу потерпілої, які отриманні останньою. Просив розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування в повному обсязі матеріальної шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, відшкодування в повному обсязі матеріальної шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення, а також думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру не має, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

Що стосується клопотання сторони захисту, у якому остання просить суд застосувати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 пункт «Є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд вважає за доцільне відмовити, оскільки ОСОБА_4 не підпадає під дію вказаного Закону, оскільки не являється суб`єктом його застосування у відповідності до вимог ст.1 цього Закону, так як ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий корисливий злочин.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1 .