"29" жовтня 2018 р. Справа № 363/5025/17
УХВАЛА
Іменем України
29 жовтня 2018 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді клопотання Садівницького товариства «Глядин» про арешту майна у кримінальному провадженні № 0001084,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт майна в кримінального провадження № 0001084.

Посилаючись на те, що у провадженні слідчого Вишгородського ВП ГУ НП в Київської області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0001084.

ОСОБА_3 звертаючись у кримінальному провадженні № 0001084 з клопотання щодо арешту земельних ділянок, слідчим було відхилено шляхом повного ігнорування.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 98, 170 КПК України, вище викладене просить, накласти арешт на земельні ділянки, що є речовими доказами в кримінальному провадженні № 0001084 наданий час перебуває у фігурантів цього кримінального провадження.

ОСОБА_3 у судовому засідання не з`явився, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд клопотання без участі представника.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 172 КПК відсутність заявника, слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду клопотання про арешт майна.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, однак, до матеріалів, які обґрунтовують клопотання не надано документів, які підтверджують доводи слідчого та прокурора, та не зазначені вимоги, передбачені ч. 2 ст. 171 КПК України.

Крім того, ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності вимог кримінально-процесуального закону та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні особи, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у визначеному процесуальним законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 не наведено законних і достатніх підстав для арешту майна, а тому застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження не є виправданим та може призвести до порушення прав, свобод і інтересів осіб власників земельних ділянок.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що для задоволення клопотання про арешт майна відсутні підстави.

Керуючись ст.ст. 170-174, 305-309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання Садівницького товариства «Глядин» про арешту майна у кримінальному провадженні № 0001084- відмовити.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 02 листопада 2018 року о 09-100 год.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1