ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін
кримінального провадження:
скаржника ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 січня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 січня 2019 року було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 від 29.11.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000195 від 27.01.2017 р. Також вказаною ухвалою було відмовлено в поновленні строку за скаргою ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 від 17.07.2017 р. про відмову у визнанні потерпілим та повернуто скаргу в цій частині заявнику.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу із змінами та доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21.01.2019 року та поновити йому строк на подання скарги на постанову від 17.07.2017 року.
Апелянт посилається на те, що ухвала слідчого суді є незаконною, так як вона базується на неповноті судового розгляду, а саме, суд не дослідив обставини, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення.
Вказує на те, що протоколи допиту свідка ОСОБА_9 є недопустимими доказами, оскільки останнього не було повідомлено про підозру в порядку КПК України та не допитано його в якості підозрюваного.
Також зазначає, що протокол огляду та прослуховування від 19.07.2018
Провадження №11-сс/822/38/19 Доповідач у суді 1 інстанції ОСОБА_10
Категорія ст.ст.303-304 КПК України Доповідач: ОСОБА_11
року компакт диску із записом судового засідання в апеляційному суді Чернівецької області від 29.12.2016 року в провадженні № 11-сс/794/209/2016 являється неповним, оскільки не було з`ясовано наявність чи відсутність обставин, на які вказував скаржник у своїй заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 29.12.2016 року.
Крім того, апелянт посилається на те, що слідчий суддя необґрунтовано відмовив йому в поновленні строку на оскарження постанови слідчого від 17.07.2017 року про відмову у визнанні потерпілим.
Вважає, що апелянт має право оскаржити постанову слідчого від 17.07.2017 р. про відмову у визнанні його потерпілим лише сумісно із постановою слідчого від 29.11.2018 року про закриття кримінального провадження, а раніше прийнятті рішення суду з цього приводу є неправосудними.
Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_5 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу повністю, вислухавши позицію прокурора, який заявив про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Вказані вимоги закону слідчим суддею при розгляді справи були дотримані в повному обсязі.

Так, апеляційним судом встановлено, що згідно матеріалів кримінального провадження від 27.01.2017 р. за заявою ОСОБА_5 до ЄРДР були внесені відомості за №0000195 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.
ОСОБА_5 в своїй заяві про злочин зазначає, що прокурор ОСОБА_9 29.12.2016 року об 11 год. 30 хв. під час судового засідання в апеляційному суді Чернівецької області, всупереч інтересам служби зловживав службовим становищем та владою, що проявилося у наданні суду недостовірної інформації щодо показів трьох свідків УПП (управління патрульної поліції) з метою прийняття незаконного рішення.
Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 від 29.11.2018 року за наслідками досудового розслідування було закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000195 від 27.01.2017 р. на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях прокурора прокуратури Чернівецької області ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, при розгляді скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дослідив матеріали кримінального провадження, в тому числі письмові та речові докази на підставі яких воно було закрито.
Висновки слідчого судді про те, що постанова слідчого є обґрунтованою та винесена з урахуванням вимог кримінального процесуального закону, відповідає дослідженим у судовому засіданні матеріалам судового провадження.
Колегія суддів вважає, що з урахуванням вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та обставин, які були встановлені під час досудового розслідування, слідчим було прийнято правильне рішення щодо закриття кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.
Зокрема, в кримінальному провадженні був допитаний свідок ОСОБА_9 , який вказував, що в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції під час розгляду справи № 727/10113/16-к за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, він діяв відповідно до вимог ст.36 КПК України та висловлював свою думку, як сторона кримінального провадження. Будь-якої шкоди заявнику він не заподіював і не міг заподіяти, так як виконував свої службові обов`язки.
Крім цього, як встановлено матеріалами справи, що аудіозапис судового засідання апеляційного суду Чернівецької області від 29.12.2016 року в справі № 727/10113/16-к постановою слідчого від 19.07.2018 року було визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
На думку колегії суддів, слідчим обґрунтовано було надано правову оцінку аудіозапису судового засідання апеляційного суду Чернівецької області.
Вказаний аудіозапис являється повним та змістовним, так як слідчим були з`ясовані всі обставини, на які вказував ОСОБА_5 у своїй заяві від 29.12.2016 р. про вчинення на його думку кримінального правопорушення прокурором ОСОБА_9 .
При цьому, під час його прослуховування було встановлено, що будь-яких незаконних дій чи висловлювань в сторону заявника, прокурор ОСОБА_9 не вчиняв.
Посилання апелянта на те, що протоколи допиту свідка ОСОБА_9 повинні бути визнанні як недопустимі докази, на думку колегії є необгрутованими та не заслуговують уваги.
Відповідно до ст. 85 КПК України належність доказів це їх здатність своїм змістом встановлювати факти і обставини, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку встановленим кримінальним процесуальним законодавством. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Оцінюючи докази належності та допустимості по вказаному кримінальному провадженні слідчий не вправі вирішувати питання про їх недопустимість, оскільки фактично перебере на себе повноваження суду при розгляді кримінального провадження в суді.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Обґрунтованим є посилання слідчого судді в своїй ухвалі і на те, що слідчим вживалися всі можливі заходи для особистого допиту заявника.
Так, як вбачається із матеріалів справи ( а.п. 169-171), прокуратурою Чернівецької області були вручені повістки ОСОБА_5 про виклик його до прокуратури для проведення допиту, а саме: 08.11.2018 р., 13.11.2018 р. та 18.11.2018 р. Однак, ОСОБА_5 для допиту не з`являвся, про причини своєї неявки прокуратуру не повідомляв.
Вказані обставини на думку колегії суддів не перешкодили слідчому прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, оскільки в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_5 , його пояснення та додатки в яких викладені свідчення про вчинення на його думку кримінального правопорушення прокурором ОСОБА_9 .
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим при закритті кримінального провадження та слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження прийнято рішення згідно до вимог КПК України, а тому ухвала суду є законною та обґрунтованою. Підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 в цій частині немає.
Також колегія суддів не може погодитися з доводами апелянта, з приводу необґрунтованої на його думку відмови в поновленні йому строку на оскарження постанови слідчого від 17.07.2017 року про відмову у визнанні потерпілим.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, серед яких є рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ч.1 ст. ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора , передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Так, ч. 2 ст.304 КПК України передбачено, що скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті і особа . яка її подала , не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З матеріалів справи вбачається, що старший слідчий СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 17.07.2017 року виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 по матеріалам кримінального провадження за №0000195. Копію даної постанови прокуратура Чернівецької області направила останньому через поштове відділення 18.07.2017 року за місцем його проживання.
ОСОБА_5 оскаржив до суду вищевказану постанову в передбачений законом строк.
Однак, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16.08.2017 року скаргу ОСОБА_5 на постанову про відмову у визнанні потерпілим та на постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання на бездіяльність слідчого було повернуто скаржнику.
Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 28.08.2017 року апеляцію ОСОБА_5 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16.08.2017 року - без змін.
Крім того, як було встановлено слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_5 , так і апеляційним судом при перевірці матеріалів, що питання про поновлення строку на оскарження постанови слідчого від 17.07.2017 року вже було предметом розгляду в суді першої інстанції.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 05.09.2018 року було відмовлено в поновленні строку за скаргою ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 від 17.07.2017 року про відмову у визнанні потерпілим та повернуто скаргу заявнику.

Посилання апелянта на ті обставини, що скарга на постанову слідчого від 17.07.2017 р. про відмову у визнанні його потерпілим має розглядатися разом із скаргою на постанову слідчого від 29.11.2018 року про закриття кримінального провадження, на думку колегії суддів не є підставою для поновлення скаржнику строку на оскарження постанови слідчого про відмову у визнанні його потерпілим.
Крім того, посилання ОСОБА_5 на вимоги ч.3 ст.303 КПК України у поданій апеляційній скарзі, на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки положення зазначеної норми закону вказують про можливість подання і розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, під час підготовчого судового засідання.
З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 303-306, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 21 січня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого в ОВС СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 від 29.11.2018 року про закриття кримінального провадження № 0000195 від 27.01.2017 р. та відмови в поновленні строку за скаргою ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 від 17.07.2017 р. про відмову у визнанні потерпілим без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий підпис ОСОБА_11
Судді підпис ОСОБА_2
підпис ОСОБА_3 .

Згідно з оригіналом : суддя ОСОБА_11