пр. № 1-кс/759/5178/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заход у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Київської області Згурівського району смт. Згурівка, громадянину України, освіта середня, неодруженому, непрацюючому який зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше не засудженому, який обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
15.11.2018 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , 01.02.2006 року приблизно в 20 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будинку №1 по вул. Депутатській, в м. Києві, застосовуючи насильство, яке не є небезпечне для життя та здоров`я, відкрито викрав чуже майно, яке належить неповнолітньому ОСОБА_4 , завдавши його батьку - гр-ну ОСОБА_5 , матеріальну шкоду.

Так, слідчий у клопотанні вказала, що ОСОБА_3 , 01.02.2006 року, приблизно в 19 годин 30 хвилин, разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_4 знаходився на території школи-інтернату №16, розташованої по вул. Депутатській, 1 в м. Києві , де разом з останніми розпивав спиртні напої. Продовжуючи знаходитись на вказаному місці, ОСОБА_3 приблизно в 20 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , і знаючи про те , що в неповнолітнього ОСОБА_4 знаходиться мобільний телефон «Нокіа 2600», вирішив заволодіти даним мобільним телефоном. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 потребував від неповнолітнього ОСОБА_4 передати йому мобільний телефон. Злякавшись того, що ОСОБА_3 може його побити, неповнолітній ОСОБА_4 дістав з кишені свій мобільний телефон «Нокіа 2600» та передав його ОСОБА_3 . Після цього ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, застосовуючи насильство яке не є небезпечне для життя та здоров`я, штовхнув неповнолітнього ОСОБА_4 . Не втримавшись на ногах, ОСОБА_4 впав на землю в результаті чого ОСОБА_3 заподіяв останньому фізичний біль. Скориставшись цим, ОСОБА_3 , х метою утримання відкрито викраденого чужого майна, обернення його на свою користь та особистого збагачення, а саме забраного у неповнолітнього ОСОБА_4 мобільного телефону «Нокіа 2600» ціною 420 гривень, в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київ-стар», ціною 50 гривень, на рахунку якої на момент викрадення грошей не було, а всього на загальну суму 470 гривень, з місця скоєння злочину втік, чим завдав гр-ну ОСОБА_5 , батьку неповнолітнього ОСОБА_4 матеріальну шкоду. В подальшому ОСОБА_3 був затриманий працівниками міліції і викрадене у нього було вилучено.

Таким чином, як вказує слідчий, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством яке не є небезпечне для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду та вилучення від 02.02.2006, згідно якого було у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено мобільний телефон належний ОСОБА_5 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 ; іншими доказами у сукупності.

Слідчий, вкзаала, що неодноразові спроби викликати до слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 не вдались, доручення на встановлення місця знаходження ОСОБА_3 про виклик до слідчого вiддiлу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, для оголошення йому повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного виконати не представилось можливим, оскільки в ході виконання неодноразових доручень встановлено, що останній за місцем проживання та реєстрації не проживає на протязі тривалого часу, та його місцезнаходження не відомо, про що свідчить допит свідка сусідки ОСОБА_7 , яка пояснила, що ОСОБА_3 з свого місця проживання разом зі своєю матір`ю поїхав та місце його знаходження їй не відомо, за результатами виїздів за місцем проживання ОСОБА_3 , вручити йому повістки не вдалось, тому 30.01.2013 за погодженням з прокурором повідомлення про підозру ОСОБА_3 надіслано поштою. В ході досудового слідства місцезнаходження ОСОБА_3 не встановлено, оскільки останній за місцем реєстрації не проживає, від явки до слідчого відділу ухиляється, та вжитими заходами фактичне місцезнаходження ОСОБА_3 не встановлено. У зв`язку з цим, 06.04.2006 року підозрюваного ОСОБА_3 , оголошено в розшук.

Крім того, слідчий вказала, що 02.05.2018 слідчим суддею Святошинського районного суду м.Києва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали слідчого судді шість місяців з дати її постановлення.

Слідчий до клопотання додав заяву в якій просив розглядати клопотання у її відсутність.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність задовольнити зазначене клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 132 КПК України передбачені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отже, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є досягнення дієвості цього провадження, тобто забезпечення ефективності реалізації завдань кримінального провадження, закріплених ст. 2 КПК України та завдань окремих стадій кримінального провадження.

Згідно ч.2 ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Згідно ст. 188 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Відповідно до ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу. Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя, на підставі вищевикладеного вважає, що слідчим в повній мірі доведено достатність підстав для необхідності затримати підозрюваного ОСОБА_3 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 182-188, 194 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області Згурівського району смт. Згурівка, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , раніше не засудженого, який обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заход у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали про здійснення приводу доручити оперативному підрозділу Святошинського Управління поліції Головного Управління Національної поліції у місті Києві.

Ухвала слідчого судді підлягає апеляційному оскарженню протягом п"яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1