У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.03.2019 Справа №607/5862/19

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, розлученого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25.07.2005 Шевченківським районним судом м. Львова за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

-22.10.2008 Личаківським районним судом м. Львова за ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді 2 роки 7 місяців обмеження волі;

-22.10.2008 Личаківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 258 КК України до покарання у вигляді 2 роки 7 місяців обмеження волі;

-28.05.2012 Сихівським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

-20.11.2014 кримінальне провадження №0003697 за ч. 3 ст. 190 КК України із обвинувальним актом направлено в суд;

-25.02.2015 кримінальне провадження №0002544 за ч. 3 ст. 190 КК України із обвинувальним актом направлено в суд;

-13.04.2018 кримінальне провадження №0000054 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України із обвинувальним актом направлено в суд.

--у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0000766 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України звернувся із клопотанням, погодженим прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , якому в установленому КПК України порядку 06.03.2019 року вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке мотивується наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2019 року близько 14:15 год. у ОСОБА_5 , який раніше вчиняв умисні корисливі злочин проти власності та перебував в приміщенні палати №7, яка знаходиться на третьому поверсі Хірургічного відділення Тернопільської університетської лікарні, що по вул. Клінічна 1 в м. Тернополі, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, ОСОБА_5 , який раніше вчиняв умисні корисливі злочини проти власності (крадіжки), перебуваючи в приміщенні палати №7, яка знаходиться на третьому поверсі Хірургічного відділення Тернопільської університетської лікарні, що по вул. Клінічна 1 в м. Тернополі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом обману, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив ОСОБА_7 його мобільний телефон торгової марки «Xiaomi Redmi 4X», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 4500 грн. із двома картками оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», що матеріальної цінності для потерпілого не становлять, проте повертати взятий телефон наміру не мав.

Надалі, ОСОБА_5 , заволодівши шляхом обману вищевказаним мобільним телефоном, вийшовши із палати №7 в приміщення коридору, покинув місце скоєння злочину, заподіявши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 4500 грн.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 05.03.2019;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , від 05.03.2019, який повідомив про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення передбаченого ч.2ст.190 КК України;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05.03.2019, ОСОБА_9 від 05.03.2019, які повідомили про відомі їм обставини вчинення кримінального правопорушення відносно гр. ОСОБА_7 ;

- протоколами предявлення особи для впізнання за фотознімками від 06.03.2019, відповідно до яких під час предявлення для впізнання свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 впізнали особу, яка 05.03.2019, близько 14:15 год. перебуваючи у приміщенні палати №7, яка знаходиться на 3-му поверсі Хірургічного відділення Тернопільської університетської лікарні під приводом здійснення телефонного дзвінка, шляхом обману заволоділа мабільним телефоном торгової марки «Xiaomi Redmi 4X», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.03.2019, який повідомив про факт продажу в магазин «Мобілекс», що за адресою м. Тернопіль, вул. Живова, 9 невстановленою органами досудового розслідування особою мобільного телефону торгової марки «Xiaomi Redmi 4X», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 за проханням ОСОБА_5 , оскільки у останнього на момент продажу не було при собі документів;

- протоколом предявлення особи для впізнання за фотознімками від 06.03.2019, відповідно до якого під час предявлення для впізнання свідок ОСОБА_10 впізнав гр. ОСОБА_5 , як особу за проханням якої невстановлена органами досудового розслідування особа продала в магазин «Мобілекс» мобільний телефон торгової марки «Xiaomi Redmi 4X», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 належний ОСОБА_7 .

Слідчий у клопотанні зазначає та підтримується в судовому засіданні прокурором, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КПК України, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з наведених у ньому підстав та просить його задовольнити, підозрюваного та захисника, які просять відмовити у його задоволенні із наданих в судовому засіданні заперечень та просять обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавленая волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.

Обґрунтованість повідомлення про підозру означає, що кожне положення, сформульоване в ній, ґрунтується на зібраних доказах.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, яке є злочином середньої тяжкості. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що органом досудового розслідування належним чином підтверджено у клопотанні та доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбаченого ст. 177 КПК України, для запобігання якого слідчий звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу, а саме, враховуючи обставини вчиненого злочину можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

ЄСПЛ у Рішенні «Калашников проти Росії» вказав, що «будь-яка система обов`язкового тримання під вартою несумісна зі статтею 5 параграфу 3 Конвенції за визначенням. Якщо закон встановлює презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважають правило поваги до особистої свободи». Тобто, констатовано «презумпцію залишення обвинуваченого на свободі». Якщо законодавство та/або судова практика прямо або непрямо спрямовують на обов`язкове тримання під вартою у певних випадках, це може привести до порушення ст. Конвенції. У кожному випадку, коли вирішується питання щодо утримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Водночас, вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він має постійне місце проживання і реєстрації, ніде не працює, раніше судимий. Окрім того, з`ясовано, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено серед більш м`яких покарань покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Ні слідчим у клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні в порушення вимог п.2 ч.2 ст.183 КПК України не доведено тих обставин, що перебуваючи на волі, підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Як доказ того факту, що ОСОБА_5 , начебто, переховувався від органу досудового розслідування, прокурор посилається на рапорт старшого слідчого Залізничного ВП ГУНП в Тернопільській області,з якого вбачається, що ним здійснювався виклик ОСОБА_5 для проведення слідчих дій, однак на зазначену дату останній не прибув, причин своєї неявки не пояснив, однак рапорт не може вважатися доказом, оскільки немає даних про належне повідомлення ОСОБА_5 про дату та час виклику.

Виходячи з імперативних норм п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України відсутні законні підстави для задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на наведене вище, за наслідками встановлених обставин за розглядом клопотання, не доведенням прокурором недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, враховуючи особу підозрюваного та недопущення виникнення вказаних слідчим і доведеним в судовому засіданні ризиків і належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, за відсутності обґрунтування з посиланням на належні докази необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і що такий захід в даному випадку буде виправданий, приходжу до висновку, що для дієвості кримінального провадження, належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення доведених ризиків, до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування..

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім цього, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 181, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1)прибувати за викликом слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2)не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , За в період доби з 23 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.:

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4)здати на зберігання слідчому у даному кримінальному провадженні паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі території України або в`їзд в Україну. Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 06 травня 2019 року.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити негайно з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_12 М

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1