Справа №295/9015/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003645 від 10.08.2017 р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Болярка Житомирського району Житомирської області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , ФОП, одруженого, раніше судимого:

-19.08.2008 Богунським районним судом м. Житомира за ст.. 172 ч. 2 КК України до штрафу у сумі1200 грн.;

--19.06.2012 Богунським районним судом м. Житомира за ст. 186 ч. 2 КК України до арешту на строк 4 місяці 2 дні,

по обвинуваченню за ст. 286 ч. 1 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2017 о 15 годині 09 хвилин ОСОБА_6 , керуючи технічно - справним автомобілем CHERY, модель В II, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух у правій смузі руху ділянки проїзної частини вул. Юрка Тютюнника в напрямку від вул. Домбровського в м. Житомирі. Порушуючи вимоги п. 16.2 Правил дорожнього руху України, у вищезазначений день та час, у вищевказаному місці, ОСОБА_6 , на нерегульованому перехресті, повертаючи праворуч, не дав дорогу пішоходам, порушуючи вимоги п. 12.3 зазначених Правил при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, які ОСОБА_6 об`єктивно був спроможний виявити, не вжив заходів для зниження швидкості до повної зупинки автомобіля та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину вул. Лесі Українки справа на ліво відносно руху автомобіля. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді саден верхніх та нижніх кінцівок, правої виличної ділянки та закритого перелому лівої велико-гомілкової кістки, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по критерію тривалого розладу здоров`я.

Так, необережні дії, які виразились в порушенні водієм ОСОБА_6 вимог пунктів в 12.3, 16.2 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушенні, передбачене ст. 286 ч. 1 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений вказав, що визнає свою вину у спричиненні потерпілій тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної пригоди за вказаних у обвинувальному акті обставин.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд згідно ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. Пом`якшуючими обставинами є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілій. Крім того, суд враховує, що злочин відноситься до категорії злочинів вчинених з необережності, обвинувачений характеризується з позитивної сторони, потерпіла не настоює на суворості покарання, а тому можливо застосувати покарання не в максимальній межі вказаної санкції по статті.

Суд не застосовує до обвинуваченого додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керування ТЗ, оскільки обвинувачений раніше за порушення вимог ПДР України не притягувався до адміністративної відповідальності, вперше допустив порушення правил дорожнього руху, окрім того є приватним підприємцем та використовує ТЗ для роботи.

Оскільки обвинуваченим добровільно відшкодована потерпілій шкода, вона просила залишити цивільний позов без розгляду.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України, щодо процесуальних витрат відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Запобіжний захід не обирався. Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 5100 грн. без позбавленням права керувати транспортними засобами.
Стягнути з засудженого на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в розмірі 1780 грн. 96 коп..

Речовий доказ автомобіль CHERY, модель В II, номерний знак НОМЕР_1 , - залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

СУДДЯ: ОСОБА_1