Дата документу 14.01.2019 Справа № 337/4275/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 337/4275/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/140/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула 14 січня 2019 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 на вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22 травня 2018 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжі, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
03.08.2017 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до одного року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,
19.10.2017 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, який вироком Запорізького апеляційного суду від 10 січня 2019 року в частині призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до ст.71 КК України скасовано, та останньому призначено покарання за сукупністю вироків за ст.71 КК України шляхом складання покарання за цим вироком з вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2017 року у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Встановлені вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя
від 22 травня 2018 року обставини:

30.08.2017 року, о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля під`їзду № 9 будинку АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав електродриль «Phiolent HD10-RE», що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальний збиток на суму 500 грн.

Вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя
від 22 травня 2018 року:

ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 11.09.2017 року, з часу фактичного затримання.

Залишено ОСОБА_7 до набрання вироком суду законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , не погоджується з оскаржуваним вироком в частині призначеного обвинуваченому покарання, а саме через незастосування закону, який підлягає застосуванню, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує, що суд першої інстанції, встановивши дату вчинення злочину - 30.08.2018 року, не врахував положення ч.4 ст. 70 КК України, та даних про особу обвинуваченого, його попередні судимості за вчинення корисливих злочинів. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Також, просить виключити із числа обставин, що пом`якшують ОСОБА_7 покарання - співпрацю з органами досудового розслідування, оскільки у переліку ст. 66 КК України така обставина відсутня і, такий висновок суду не вмотивований у вироку.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги навіть з урахуванням вироку апеляційного суду від 10.01.2019 року, позицію обвинуваченого, який заперечував вимогам апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, правильність кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України колегія суддів переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги прокурора, тобто в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Переглядаючи вирок відповідно до положень ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги, доводи прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості є необґрунтованими.

Так, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог кримінального закону, оскільки застосовуючи до ОСОБА_7 саме такий вид та строк покарання, суд першої інстанції достатньо врахував характер і середню ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання у виді визнання провини, повернення викраденого майна потерпілому, співпрацю із органами досудового розслідування, особу винного, який раніше був засуджений, на спецобліках не перебуває.
Стосовно доводів прокурора щодо незастосування судом положень ч.4 ст. 70 КК України при призначені обвинуваченому ОСОБА_7 покарання колегія суддів, приходить до наступного.

Так, за матеріалами кримінального провадження та зі змісту мотивувальної частини оскаржуваного вироку вбачається, що ОСОБА_7 раніше був засуджений 19.10.2017 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавленні волі.

На вказаний вирок прокурором подано апеляційну скаргу, яка станом на момент ухвалення оскаржуваного вироку апеляційним судом Запорізької області розглянута не була, тому суд з метою запобігти порушенню прав обвинуваченого ОСОБА_7 прийшов до висновку про можливість в подальшому після апеляційного розгляду вирішити питання щодо приведення вироків, ухвалених відносно ОСОБА_7 , у відповідність до вимог КПК України.
Відповідаючи на даний довід прокурора, суд апеляційної інстанції звертає увагу на висунуту прокурором в апеляції вимогу, за змістом якої прокурор не вказує по відношенню до якого вироку слід застосувати положення ч.4 ст. 70 КК України. При апеляційному розгляді наведене питання також не аргументоване.

При цьому колегія суддів враховує, що попередній вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2017 року в частині призначення покарання ОСОБА_7 скасований та постановлений новий (вирок Запорізького апеляційного суду від 10.01.2019 року ЄУ№ 337/3589/17).
Отже, з урахуванням сукупності наведених вище обставин і у даному випадку неможливості погіршити правове становище обвинуваченого, підстав для застосування до ОСОБА_7 положень ч.4 ст. 70 КК України та збільшення призначеного покарання колегія суддів не вбачає, а призначене покарання, на переконання судової колегії, буде достатнім для досягнення перевиховання та виправлення обвинуваченого, і відповідно до положень ст. 50 КК України сприятиме досягненню мети призначення покарання.

У урахуванням всіх наведених обставин, питання щодо виконання вироків може бути предметом розгляду в порядку ст. 537 КПК України.
З вимогою прокурора про виключення із числа обставин, що пом`якшують ОСОБА_7 покарання - співпрацю з органами досудового розслідування, апеляційна інстанція, беручи до уваги положення ч.2 ст. 66 КК України щодо права суду визнати пом`кшуючими покарання обставинами і інші, що не зазначені у частині першій даної норми, не може погодитися.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та залишення вироку суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2018 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК Українизалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4