Справа № 157/846/18 Провадження №11-кп/802/37/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ст.128 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 серпня 2018 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

Даним вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, уродженку с. Хотешів Камінь-Каширського району Волинської області, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одружену, маючу на утриманні двоє дітей, не працюючу, раніше не судиму,
визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст.128 КК України, без призначення покарання.
Частково задоволено позов ОСОБА_9 . Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_9 8023 грн. 63 коп. завданої матеріальної шкоди та 12000 грн. спричиненої моральної шкоди.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватою у тому, що вона 24 липня 2017 року біля 20 год. 30 хв., знаходячись біля в`їзду на територію домогосподарства АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи із злочинною недбалістю, схопивши своєю правою рукою за волосся голови потерпілої ОСОБА_9 , потягнула її до низу змусивши присісти на землю, внаслідок чого спричинила їй середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої великогомілкової кістки в нижній третині заднього краю, а також закритий перелом верхньої лівої малогомілкової кістки з незначним зміщенням відломків, по ознаці тривалого розладу здоров`я терміном більше як 21 день.
У поданій на вирок апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 вказує, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим. Вважає, що винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому їй злочині не доведена належними та допустимими доказами. Зазначає, що єдиним свідком обставин за яких ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження є малолітня дочка обвинуваченої - ОСОБА_10 , яка пояснювала, що ОСОБА_9 йдучи до свого будинку зачепилась ногою за стовпчик та впала на землю, де продовжила сидіти, оскільки не могла піднятись. Пояснення цього свідка підтверджують непричетність обвинуваченої до спричинення потерпілій тілесних ушкоджень. Такі її пояснення узгоджуються з умовами, зазначеними у висновку експерта, при яких можливий спіралеподібний перелом. Однак суд пояснення цього свідка до уваги не взяв та невмотивовано їх відкинув. Вказує, що висновки суду не підтверджуються доказами, які досліджувались під час судового розгляду. Суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки за наявності суперечливих доказів. А тому, просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України.

Представник потерпілої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_11 подав заперечення на апеляційну скаргу захисника обвинуваченої. В запереченнях вказує про те, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та надуманими, у зв`язку з чим просить скаргу сторони захисту залишити без задоволення, а вирок місцевого суду - без змін, оскільки вважає його законним.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, обвинувачену та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила подану скаргу, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченої задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно зі ст. 94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказаних вимог закону місцевим судом при ухваленні вироку дотримано.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин, вказаних у вироку, стверджуються зібраними в провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши її дії за ст.128 КК України.

Посилання обвинуваченої та її захисника про відсутність вини першої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки воно спростовується сукупністю наявних доказів, які досліджені судом першої інстанції.

Як встановлено в ході судового розгляду, винність ОСОБА_7 у вчиненому нею кримінальному правопорушенні повністю підтверджується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_9 показала, що 24 липня 2017 року після повернення додому з м.Каменя-Каширського біля її садиби близько 21 год. до неї підійшла обвинувачена ОСОБА_7 та почала з`ясовувати стосунки відносно поширення пліток. Її додому підвезли подружжя ОСОБА_12 . Обвинувачена пішла додому і коли вона повернулася забирати сумки, то ОСОБА_7 знову підійшла до неї і продовжувала звинувачувати її в розповсюдженні пліток. Під час цього ОСОБА_7 схопила її за волосся правою рукою і з усієї сили потягнула, в результаті чого вона впала на землю. Оскільки ліва нога була під правою, то вона втратила рівновагу і, падаючи на землю, отримала переломи лівої ноги. З приводу тілесних ушкоджень тривалий час лікувалася і вона визнана інвалідом ІІІ групи.

Показання потерпілої є послідовними та логічними і узгоджуються з дослідженими судом доказами у даному провадженні, які є достатніми для обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 показали суду, що 24.07.2018 року бачили той факт, що обвинувачена з потерпілою з`ясовували відносини між собою. І вже пізніше потерпіла сиділа на землі та говорила, що обвинувачена ОСОБА_7 поламала їй ногу, а та, в свою чергу, заперечувала про це.
Свідок ОСОБА_15 показала, що дійсно цього дня під вечір бачила обвинувачену і потерпілу. Потерпіла говорила, що ОСОБА_7 поламала їй ногу, а обвинувачена що лише взяла її за волосся. Обвинувачена просила щоб не повідомляли поліцію.
Свідки ОСОБА_16 і ОСОБА_17 показали суду, що 24.07.2017 року разом із потерпілою ОСОБА_9 поверталися з м.Каменя-Каширського додому в село. Біля садиби потерпілої до них підбігла обвинувачена та почала з`ясовувати відносини із потерпілою щодо розповсюдження пліток відносно її поведінки. Вже пізніше потерпіла говорила, що ОСОБА_7 поламала їй ногу.
Свідок ОСОБА_18 показав, що надавав допомогу потерпілій. Коли він прийшов на виклик, то потерпіла ОСОБА_9 сиділа на землі і говорила, що перелом ноги їй спричинила ОСОБА_7 .
Крім того, свідок ОСОБА_19 , яка є свекрухою обвинуваченої, та свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 свекруха та син потерпілої, підтвердили той факт, що потерпіла ОСОБА_22 отримала тілесні ушкодження у зв`язку з чим була доставлена в медичний заклад.
Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що показаннями даних свідків стверджується наявність конфлікту між обвинуваченою та потерпілою, а також отримання останньою тілесних ушкоджень. При цьому факт конфлікту між потерпілою та обвинуваченою не заперечується і самою обвинуваченою.
Окрім показань потерпілої та свідків, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення об`єктивно підтверджується також:

- висновками експерта №116 від 18.08.2017 року, №125 від 24.05.2018 року, №144 від 11.07.2018 року (а.с.109-112), відповідно до яких у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої великогомілкової кістки в нижній третині та в ділянці заднього краю та закритий перелом верхньої третини лівої малогомілкової кістки з незначним зміщенням відломків. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету (предметів), без відображення контактуючої поверхні останнього (останніх), можливо при обставинах, про які потерпіла розповідала та демонструвала під час слідчого експерименту, проведеного 11 квітня 2018 року, терміном утворення відповідає даним в медичній документації. Вказаний перелом (спіралеподібний) можливий при обертанні лівої нижньої кінцівки по вертикальній осі коли фіксована стопа. Дані тілесні ушкодження по ступеню тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я терміном більше як 21 день. Даних про те, що вказані тілесні ушкодження утворилися при падінні з висоти власного зросту, немає.
Дані висновки підтвердив, а також роз`яснив допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт Ратнівського міжрайвідділення судово-медичної експертизи ОСОБА_23 , який їх складав. Сумнівів у їх правдивості в суду не виникає, оскільки він складений судово-медичним експертом, який має 4-й кваліфікаційний клас судового експерта, вищу категорію лікаря, стаж експертної роботи з 2000 року, та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.
Колегія суддів вважає, що цими висновками експерта об`єктивно підтверджуються показання потерпілої ОСОБА_9 про обставини отримання нею тілесних ушкоджень 24 липня 2017 року під час подій, які відбувались біля в`їзду на територію домогосподарства потерпілої, що знаходиться в с.Котуш Камінь-Каширського району.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.04.2018 року з ілюстраційною таблицею до нього, за участю потерпілої ОСОБА_9 та понятих, під час якого потерпіла детально розповіла та показала учасникам слідчого експерименту про обставини отримання нею тілесних ушкоджень під час конфлікту з обвинуваченою 24.07.2017 року, який мав місце біля в`їзду на територію домогосподарства потерпілої, що знаходиться в с.Котуш Камінь-Каширського району. Потерпіла зокрема, пояснила та продемонструвала, де саме та як були розташовані вона і обвинувачена, а також яким саме чином остання схопила її правою рукою за волосся та потягнула до низу змусивши присісти на землю, після чого самостійно вже вона не змогла піднятись (а.с.101-107).

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції, оцінивши зібрані під час досудового розслідування та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, обґрунтовано дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні дій, які виразились в необережному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня потерпілій ОСОБА_9 , тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, повністю доведена в ході судового розгляду.

А тому, заперечення обвинуваченої та її захисника щодо відсутності вини першої у необережному спричинені нею тілесних ушкоджень потерпілій не заслуговують на увагу суду, оскільки спростовуються вищенаведеними доказами, які в своїй сукупності повно відтворюють картину подій.

Належних доказів того, що потерпіла тілесні ушкодження отримала за інших обставин, ані ж ті, які вказані в обвинувальному акті матеріали кримінального провадження не містять, і таких не було здобуто в ході апеляційного розгляду.

Не заслуговує на увагу суду посилання сторони захисту про недопустимість як належних доказів висновків судово-медичних експертиз у зв`язку з невитребуванням в законному порядку історії хвороби потерпілої, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, вони були отримані на підставі постанов органу досудового розслідування, тобто в законний спосіб, і при цьому доказів про те, що вони одержані незаконним шляхом або з порушенням встановленого законом порядку для їх отримання, апеляційним судом встановлено не було.
Усі інші доводи, сторони захисту, які викладені в поданій апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо непричетності ОСОБА_7 до спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, не спростовують висновків місцевого суду та не дають жодних підстав для скасування оскаржуваного вироку, оскільки фактично були предметом дослідження судом першої інстанції і їм була надана відповідна юридична оцінка.
Погоджується колегія суддів і з висновком місцевого суду щодо неможливості призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарань, передбачених ст.128 КК України, оскільки такий висновок повністю відповідає положенням ст.ст.56, 57 та 61 КК України.
Що стосується вироку в частині вирішення цивільного позову потерпілої, то колегія суддів вважає, що заявлений цивільний позов у даному провадженні, судом першої інстанції був розглянутий із дотриманням вимог ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України, ст.128 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені в постанові №4 від 31.09.2013 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".
Будь-яких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом встановлено не було.

У зв`язку з цим, апеляційний суд не вбачає законних підстав для скасування вироку та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисником обвинуваченої.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 16 серпня 2018 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуючий

Судді