УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року

м. Київ
справа № 383/1020/14-к

провадження № 51-239ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженої ОСОБА_5 , на вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 червня 2016 року та вирок Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року,
встановив:
За вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 червня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 190 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки і покладено на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

Кропивницький апеляційний суд 27 листопада 2018 року вирок місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_5 покарання скасував та ухвалив в цій частині новий вирок, яким призначив ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 190 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, яке є її власністю. В решті вирок місцевого суду залишив без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вироки місцевого і апеляційного судів та закрити кримінальне провадження щодо її підзахисної, з огляду на відсутність в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК .

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_4 зводяться до її непогодження з даною судами оцінкою доказам та заперечення правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

При цьому захисник, порушуючи питання про скасування вироків місцевого та апеляційного судів, обмежилася формальними вказівками про порушення допущені, на її думку, цими судами. Зокрема, ОСОБА_4 не обґрунтувала у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість ухвалених, як місцевим так і апеляційним судами судових рішень, і чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом вироків місцевого та апеляційного судів, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 284, 370, 404, 412, 413, 420 цього Кодексу.

Також касаційна скарга захисника не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених у рішенні цього суду на спростування доводів апеляційної скарги сторони захисту.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому недотримання особою, яка звертається з касаційною скаргою положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити їй семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3