Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2284/18
Провадження 1-кп/480/182/19
ВИРОК
Іменем України
18 березня 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження № 0000700, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кам`яна Балка Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, українця, раніше не судимого, з неповною середньою освітою, студента ІІІ курсу Надбузького професійного аграрного ліцею, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 , 21.11.2018 року, близько 17 годині 00 хвилин, перебував в балці, що розташована між с.Кир`яківка та с.Петрово-Солониха Миколаївського району Миколаївської області. В цей час, в нього виник умисел на заволодіння декількома кущами дикорослої коноплі, які росли серед дерев.
Ідеалізуючи вказаний умисел, діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог статей 2, 7, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ним», наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів на території України, а так само про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, з метою придбання наркотичного засобу для подальшого особистого вживання, неповнолітній ОСОБА_5 , без передбаченого законом дозволу, зірвав (придбав) дикоростучі рослини роду коноплі, як помістив до поліетиленового пакету та збирався перенести їх за місцем свого фактичного мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого особистого вживання. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , по дорозі до місця мешкання, утримуючи наркотичну речовину, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів речовин і виробів №1800 від 28.11.2018 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг яких заборонено канабісом, масою 199,006 г, включеним Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і перекурсорів («Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці І») зупинився біля громадської зупинки, яка розташована при в`їзді до с.Петрово-Солониха Миколаївського району Миколаївської області, де під час розпивання алкогольних напоїв, був зупинений працівниками поліції.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

У даному кримінальному провадженні 30.11.2018 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.1 ст.309 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України у виді арешту на строк 15 діб. На підставі ч.1, ч.2 ст.105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 від покарання із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік.

Крім того, прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання із застосуванням положень ч.1, ч.2 ст.105 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_7 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та передати неповнолітнього ОСОБА_5 їй під нагляд.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_5 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, що в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме з`явленні із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, вчинення кримінального правопорушення в неповнолітньому віці, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.309 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинене кримінальне правопорушення (злочин) обвинувачений ОСОБА_5 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме: за ч.1 ст.309 КК України - у виді арешту на строк 15 діб. На підставі ч.1, ч.2 ст.105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 від покарання із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_6 строком на один рік.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовим доказом у даному кримінальному провадженні є особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 199,006 г. Вищевказаний речовий доказ передано до камери речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області. На підставі ст.100 КПК України зазначений речовий доказ слід знищити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення судової експертизи матеріалів і виробів №1800 від 28.11.2018 року вартістю 572 грн 00 коп. Вказані витрати є підтверджені документально та підлягає стягненню із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 .

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст.105 КК України, ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 375 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 листопада 2018 року, укладену у кримінальному провадженні №0000700 між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання, а саме арешт на строк 15 (п`ятнадцять) діб.

На підставі ч.1, ч.2 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_5 під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Кам`яна Балка Миколаївського району Миколаївської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів і виробів №1800 від 28.11.2018 року, які документально підтверджені у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн 00 коп.

Речовий доказ, а саме: особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 199,006 г. який переданий на зберігання до камери речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу,в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

18.03.2019