Справа №522/6814/19
Провадження №1-кс/522/6463/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2019 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
Секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000932 від 17.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України про арешт майна,
за участі прокурора - ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
Прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 119,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 .
В провадженні СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в мі Одесі Головного управління НП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження №0000932 за ст. 356; КК України, яке розпочато 17.04.2019, за фактом самовільного здійснення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 .
Досудовим слідством встановлено, що згідно з договором дарування № 115993 від 18.01.1996 року громадянин ОСОБА_6 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що державним реєстратором одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_7 20.06 2017 внесені відомості до реєстру щодо права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 119,9 кв.м. за громадянином ОСОБА_8 на підставі документів, які не засвідчують права власності на вказаний будинок, а саме технічного паспорту від 14.06.2017 ТОВ «Архекспертбуд» та довідки від. 26.11.2015 видавник ОСН КМ "Приморській в м. Одесі".
27.10.2017 року громадянин ОСОБА_8 згідно договору купівлі-продажу № 88І 7 від 27.10.2017 передав у власність вищевказаний будинок за адресою: АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_5 .
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_5 звернувся в Управління архітектури та містобудування ОМР, та отримав містобудівні умови та обмеження на реконструкцію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без змін геометричних розмірів фундаменту у плані, з надбудовою другого поверху та мансарди для розміщення квартир.
Крім того, згідно інформації ДАБК ОМР останній; отримав повідомлення про початок Виконання будівельних робіт № ОД73 та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 19.11.2018 № ОД 53, які на теперішній час, скасовано наказами ДАБК ОМР від 03.12.2018.
Таким чином, громадянин ОСОБА_8 звернувся до державного реєстратора Одеської обласної філії КП «Центр державної реєстрації» ОСОБА_7 щодо реєстрації - права власності на житловий будинок, який не належав останньому, про що свідчать відповідні документи, вилучені у КП «Бюро технічної інвентаризації» ОМР, тим самим позбавивши права, власності та користування реального власника будинку ОСОБА_6 , та надалі на підставі договору купівлі-продажу зробив відчуження вказаного будинку громадянину ОСОБА_5 .
Також, встановлено, що вищезазначені об`єкти нерухомості є об`єктами кримінально протиправних дій, а тому є доказами їх вчинення, відповідають, критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України, про що складено відповідну постанову про визнання речовими доказами.
Прокурор підтримав клопотання просив його задовольнити.
Виклик представника власника майна не здійснювався на підставі ст. 172 КПК України.
Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, стороною обвинувачення не надано достатніх доводів вважати, що вказане у клопотанні нерухоме майно може бути піддано зміні чи знищенню. Крім того, жодній особі не пред`явлено про підозру та жодна особа не є обвинуваченим або засудженим. Підстав вважати, що нерухоме майно є речовим доказом, стороною обвинувачення також не наведено, відповідної постанови про визнання речовим доказом не долучено. Накладення арешту на житловий дім, в даному випадку, на думку слідчого судді, є передчасним, та таким, що буде незаконним чином обмежувати право власності добросовісного набувача.
Інших передбачених законом підстав для накладення арешту на майно, що належить іншим особам не передбачено. Наслідки арешту квартири для законного власника майна є негативними та не відповідають потребам досудового розслідування. За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишення клопотання без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-175, 372, КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000932 від 17.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України про арешт майна - відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя:

06.05.2019