Справа № 165/200/19
Провадження № 1-кп/159/144/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення
ОСОБА_9 , уродженця м. Луцька Волинської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

15.05.2006 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.186, ст.ст.69, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

27.12.2006 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.189, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 30.01.2009 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 5 днів;

05.09.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.296, ч.3 ст.296, ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 21.10.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 17 днів,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.115 КК України (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001358 від 07 листопада 2018 року),

в с т а н о в и в :
ОСОБА_9 , 07 листопада 2018 року, біля 09 год. 00 хв., в м. Нововолинську Волинської області, у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись метою умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів раптово виниклих, внаслідок словесного конфлікту, особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_7 один удар в живіт ножем, якого взяв зі столу у вищевказаній квартирі, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани передньої черевної стінки з наскрізними пошкодженнями поперечно-ободової товстої кишки, множинними наскрізними пошкодженнями брижі тонкої кишки, кореня брижі, ускладненими масивною внутрішньочеревною кровотечею та геморагічним шоком 2-3 ст., які, згідно висновку експерта № 201 від 26.11.2018 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя як в момент їх заподіяння, так і в подальшому їх протіканні.

Крім цього, ОСОБА_9 , 07 листопада 2018 року, біля 09 год. 00 хв., в м. Нововолинську Волинської області, у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 , усвідомлюючи значення і суспільно небезпечний характер власних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, і, хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, з мотивів раптово виниклих, внаслідок словесного конфлікту особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_10 один удар ножем в шию, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани по передній поверхні шиї з пошкодженням щитовидного хряща та зовнішньої яремної вени справа, які, згідно висновку експерта № 192 від 03.01.2019 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя як в момент їх заподіяння, так і в подальшому їх протіканні, що призвело до крововтрати та спричинило смерть ОСОБА_10 .

ОСОБА_9 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і показав, що 07 листопада 2018 року, вранці, він знаходився в квартирі АДРЕСА_3 . В цей день та напередодні вночі разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 вживали спиртні напої у цій же квартирі. Під час розпивання спиртних напоїв у нього виник конфлікт з ОСОБА_7 , в ході якого він взяв зі столу ніж та цим ножем наніс ОСОБА_7 удар в ділянку живота. Після цього, ОСОБА_10 схопив його за шию та почав душити. Він, маючи намір вирватись, відмахнувся ножем в бік шиї ОСОБА_10 , той відійшов від нього. Як виявилося, він поранив ОСОБА_10 ножем в шию і той від сильної крововтрати помер. У вчиненому дуже розкаюється і просить у рідних вибачення.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, та в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині доводиться дослідженими в судовому засіданнями доказами.

Під час огляду місця події, квартири АДРЕСА_3 , виявлені залишки застілля, характерно розташовані для конфлікту з застосуванням ножа, сліди речовини бурого кольору, схожої на кров, а також труп чоловіка (протокол огляду приміщення від 07.11.2018 року з фототаблицями до нього, а. с. 78-90, т. 1).

Під час огляду трупа ОСОБА_10 були виявлені колото-різані рани в ділянці шиї (протокол огляду трупа від 07.11.2018 року з фото таблицями до нього, а.с. 100-102, т. 1).

Згідно висновку експерта № 192 від 07.11.2018 року, при проведенні експертизи трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани по передній поверхні шиї з пошкодженням щитовидного хряща та зовнішньої яремної вени справа. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії предмета колюче-ріжучого характеру, не виключена можливість ножем, представленим на фізикотехнічну експертизу. Тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани по передній поверхні шиї з пошкодженням щитовидного хряща та зовнішньої яремної вени справа за ступенем тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя, як в момент їх заподіяння, так і в подальшому протіканні, та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_10 наступила від крововтрати внаслідок колото-різаної рани передньої поверхні шиї з пошкодженням щитовидного хряща та яремної вени справа. Враховуючи характер, локалізацію тілесного ушкодження, смерть наступила в короткий проміжок часу після нанесення ушкодження, можна припустити, що для заподіяння якого був нанесений удар з незначною силою. Після настання смерті ОСОБА_10 поза трупа не змінювалась. Відповідно Акту № 1657 судово-токсикологічного дослідження крові із трупа ОСОБА_10 в ній виявлено етиловий спирт. А враховуючи кількісний показник наявності етилового спирту 3,6 % (проміле) така концентрація етилового спирту в крові звичайно для живих осіб відповідає тяжкому отруєнню (а.с.97-99, т.1).

Як видно з протоколу огляду від 07.11.2018 року з ілюстративними таблицями до нього, кофта та штани, які були вилучені у потерпілого ОСОБА_7 , мають плями бурого кольору, його футболка пошкоджена (а.с.107-111, т.1).

Згідно висновку експерта № 201 від 19.11.2018 року, при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_7 у останнього виявлені тілесні ушкодження: проникаюча колото-різана рана передньої черевної стінки з наскрізним пошкодженням поперечно-ободової товстої кишки, множинними наскрізними пошкодженнями брижі тонкої кишки, кореня брижі, ускладнена масованою внутрішньочеревною кровотечею та геморагічним шоком 2-3 ступеня. Враховуючи характер, локалізацію ушкоджень, вони утворились від дії предмета гостро-колючого характеру, не виключена можливість ножа. За ступенем тяжкості виявлені ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя як в момент їх утворення, так і в подальшому протіканні. На момент поступлення ОСОБА_7 на лікування в останнього виявлено 2,9 % алкоголю в крові (а.с.114-115, т.1).

Під час проведення слідчого експерименту в присутності захисника, який зафіксовано на цифровий носій інформації, ОСОБА_9 детально розповів і показав як саме відбувався конфлікт і як він завдавав потерпілим удари ножем і результати цієї слідчої дії відповідають результатам його допиту (а.с.136-138, т.1).

Згідно висновку експерта № 214 від 14.11.2018 року, на тілі ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не виявлено (а.с.140-141, т 1).

Згідно акту № 8 наркологічної експертизи від 16.01.2019 року, ОСОБА_9 алкогольною залежністю не страждає, примусового протиалкогольного лікування не потребує, наркотичною залежністю не страждає, примусового протинаркоманійного лікування не потребує (а.с.143, т. 1).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 328 від 20.12.2018 року, ОСОБА_9 в період скоєння протиправних дій не виявляв ознак хронічного психічного захворювання, недоумства чи тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, перебував у стані простого алкогольного сп`яніння і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_9 на будь-який психічний розлад не страждає, застосування примусових заходів не потребує (а.с.145-146, т.1).

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_11 впізнав чоловіка на фото № 2, який 07.11.2018 року відчинив йому двері квартири АДРЕСА_3 і потім був присутній в квартирі під час надання допомоги чоловіку з ножовим пораненням. Згідно довідки, на фото № 2 зображений ОСОБА_9 (протокол від 14.11.2018 року, а.с.147-148, т. 1).

Згідно висновку експерта № 599 від 29.12.2018 року з ілюстративними таблицями до нього, п`ять слідів пальців рук, виявлені на поверхні пластикової пляшки з мінеральною водою «Миргородська» і пластикового стаканчика та відкопійовані на відрізки липкої стрічки, які були вилучені 07.11.2018 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , залишені пальцями рук особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_9 . Три сліди пальців рук, виявлені на поверхні скляної банки 0,5 л., пластикової пляшки з мінеральною водою «Миргородська», та відкопійовані на відрізки липкої стрічки, вилучені 07.11.2018 року під час цього ж огляду місця події, залишені пальцями руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_10 . Два сліди пальців рук, виявлені на поверхні пластикового стакана і пластикового стаканчика, та відкопійовані на відрізки липкої стрічки, вилучені тоді ж, залишені пальцем руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_12 . Один слід пальця руки, виявлений на поверхні пластикової пляшки з мінеральною водою «Миргородська», та відкопійований на відрізок липкої стрічки, вилучений 07.11.2018 року під час цього ж огляду місця події, залишений пальцем руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 (а.с.153-185, т. 1).

Згідно висновку експерта № 141 від 22.01.2019 року з таблицями до нього, на наданих на дослідження об`єктах, а саме: скляній пляшці виявлено кров людини (а.с. 2-18 ,т. 2).

Згідно висновку експерта № 130 від 22.12.2018 року з додатками до нього, на наданих на дослідження фрагменті тканини світло-зеленого кольору (зрізі тканини з покривала), фрагменті тканини коричневого кольору (зрізі тканини з покривала), фрагменті цупкої тканини зеленого кольору (зрізі тканини з дивану), фрагменті марлевої серветки зі змивом з екрану телевізора, фрагменті марлевої серветки зі змивом з поверхні ламінату на підлозі, фрагменті марлевої серветки зі змивом з внутрішньої поверхні унітаза, фрагменті марлевої серветки зі змивом з правої руки потерпілого ОСОБА_10 та килимовій доріжці коричневого кольору виявлено кров людини (а.с. 21- 44, т. 2).

Згідно висновку експерта № 133 від 27.12.2019 року з ілюстративними таблицями до нього, на наданих на дослідження предметах одягу а саме: футболці зеленого кольору, майці з камуфляжним малюнком, штанах типу «джинси» голубого та синього кольорів з ременем чорного кольору, кофті чорного кольору, спортивних штанах темно-сірого кольору, парі шкарпеток чорного кольору та ремені чорного кольору виявлено кров людини (а.с. 47-63, т. 2).

Згідно висновку експерта № 132 від 27.12.2018 року з ілюстративними таблицями до нього, на наданих на дослідження об`єктах, а саме кофті з тканини сірого кольору, спортивних штанах з тканини сірого кольору, футболці із довгим рукавом з тканини сірого та темно-сірого кольорів виявлено кров людини (а.с.66-75, т 2).

Згідно висновку експерта № 131 від 22.12.2018 року з таблицями до нього, на наданих на дослідження об`єктах, а саме: парі кросівок зі штучної

шкіри темно-сірого та чорного кольорів, штанах типу «джинси» з тканини темно-синього кольору, в поясі яких міститься ремінь та куртці із синтетичної тканини чорного кольору виявлено кров людини (а.с.78-88, т. 2).

Свідок ОСОБА_12 показала, що в ніч на 07 листопада 2018 року та вранці, вона знаходилася в квартирі АДРЕСА_3 . У квартирі вона разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 вживали спиртні напої. У момент, коли сталася подія, вона спала. Після того як прокинулася, виявилося, що ОСОБА_9 порізав ножем ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_11 показав, що вранці 07 листопада 2018 року на швидку допомогу поступив виклик з квартири АДРЕСА_3 . Двері йому відкрив чоловік, якого він пізніше впізнав по фотографіях. Поки він надавав допомогу чоловіку, який мав поранення в живіт, виявилося, що у квартирі є ще один потерпілий. Щодо нього, чоловік, який відчинив йому двері, сказав, що медична допомога йому вже не потрібна. Цей чоловік справді вже був неживий.

Обвинувачений ОСОБА_9 зазначав, що ОСОБА_10 обхопив його рукою за шию, від намагався звільнитись від захвату і під час цього наніс удар ножем в шию потерпілого. І що ОСОБА_10 не слід було йому таким чином протидіяти, а просто крикнути йому.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_9 також пояснював, що хотів лише налякати ОСОБА_7 , а поранив його тому, що невірно розрахував рух руки з ножем.

Суд щодо цих пояснень зазначає таке.

Удар ножем ОСОБА_7 був спрямований в живіт і цим ударом потерпілому нанесене тяжке тілесне ушкодження. Тому пояснення обвинуваченого щодо невірного розрахунку руху руки з ножем виглядає непереконливо і суд його відхиляє.

Перед тим як нанести ОСОБА_10 удар ножем, наслідком якого стала смерть останнього, обвинувачений наніс удар тим же ножем іншому потерпілому ОСОБА_7 . Цей удар не був засобом оборони від ОСОБА_7 , не був спровокованим активними, агресивними діями останнього, спір, який виник, був чисто словесним і не виходив за межі звичайної застільної суперечки. Тим не менше, обвинувачений, за таких, порівняно спокійних обставин, завдав ОСОБА_7 удар ножем, який становив очевидну небезпеку для життя останнього. Ця небезпека для життя ОСОБА_7 була очевидною не лише для обвинуваченого, який завдавав удару ножем в живіт, але й для ОСОБА_10 , який був свідком дій обвинуваченого щодо ОСОБА_7 . Обвинувачений виявляв крайню, загрозливу для життя ОСОБА_7 агресію, тому ОСОБА_10 став на захист останнього у спосіб, який обрав. Обвинувачений своєю агресією не дав йому можливості подумати і обрати інший спосіб захисту.

Тому, не може вестись мова про оборону обвинуваченого від ОСОБА_10 . Останній захищав ОСОБА_7 і обвинуваченому слід було негайно припинити агресію і кинути ножа.

Обвинувачений ніж не кинув і зробив умисний рух ножем (удар) в бік життєво важливого органу ОСОБА_10 шиї. Обвинувачений усвідомлював, що цей рух (удар) може призвести до смертельного поранення ОСОБА_10 і в момент цього руху (удару) свідомо допускав такий наслідок. У такому висновку переконує, зокрема, та обставина, що перед цим рухом обвинувачений завдав нічим не спровокований удар ножем ОСОБА_7 , завдавши тому тяжке тілесне ушкодження, яке є небезпечним для життя. І після цього удару рівень агресії обвинуваченого не зменшився, він, зокрема, не кинув ніж, а, навпаки, цей рівень агресії зріс.

Тому, також не може вестись мова про необережне заподіяння ОСОБА_10 удару ножем в життєво важливий орган шию. Обвинувачений свідомо спрямовував ніж саме в шию і допускав, що це може призвести до смертельного поранення ОСОБА_10 , що і відбулося.

Відтворені обвинуваченим під час проведення 08.11.2018 року слідчого експерименту обставини події, повністю узгоджуються з наявними на тілі потерпілого тілесними ушкодженнями, механізмом їх утворення та причинами смерті останнього, що також встановлено в результаті судово-медичних та криміналістичних досліджень. За змістом ст.24 КК України, відсутність бажання настання суспільно небезпечного наслідку вчиненого діяння не виключає умисної форми вини. Дії обвинуваченого, що були ним відтворені в рамках слідчого експерименту й полягали в нанесенні в ділянку знаходження життєво-важливого органу колюче-ріжучого удару ножем повністю підпадають під юридичну кваліфікацію саме за ч.1 ст.115 КК України.

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання. Стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Згадані пояснення обвинуваченого не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, спростовуються дослідженими судом доказами, характером дій обвинуваченого, спрямованих на позбавлення життя потерпілого та їх послідовності, а саме: цілеспрямованого використання знаряддя вбивства (ножа), направлення обвинуваченим ножа саме в ділянку шиї потерпілого, його поведінка, яка передувала вчиненню злочину.

Виходячи із досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_9 усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки та хоч і не бажав, проте свідомо допускав їх настання, тобто його дії свідчать про вчинення умисного вбивства потерпілого з непрямим умислом.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_9 заподіяв умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_9 умисно протиправно заподіяв смерть іншій людині, вчинив вбивство злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, яке виявилося в тому, що обвинувачений усвідомив протиправність своєї поведінки, вибачився перед потерпілими, активне сприяння розкриттю злочину, яке виразилось у тому, що обвинувачений розповів слідству про обставини, які на той час не були йому відомі.

Суд враховує також те, що обвинувачений не вперше вчиняє умисні злочини, зокрема, проти особи. До нього застосовувалось умовно-дострокове звільнення. Ця обставина негативно характеризує обвинуваченого в розумінні, що він, усе ж, продовжує вчиняти злочини. В той же час, позитивно обвинуваченого характеризує те, що щоразу знаходились підстави для умовно-дострокового звільнення, оскільки обвинувачений належно себе вів під час відбування покарання. Обвинувачений робив спроби знайти виправдання своїм діям, однак, в цілому, як самі дії, так і їх наслідок засуджує і виявляє очевидне розкаяння. До того ж, обвинувачений викликав швидку допомогу, не намагався втекти, чи приховати злочин. У обвинуваченого є сім`я, у якій щойно народилася дитина.

З врахуванням наведеного суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе лише в місцях позбавлення волі і щодо нього відсутні підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи ст.69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. Разом з тим, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого призначення йому строку ув`язнення ближчого до мінімального розміру.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Запобіжний захід до обвинуваченого до набрання вироком суду законної сили слід залишити попередній тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого в дохід держави слід стягнути процесуальні витрати за проведення експертиз.

Прокурором в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Нововолинської міської ради заявлено цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Частиною 3 статті 1206 ЦК України передбачено, що якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Враховуючи викладене, заявлений прокурором цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в сумі 5801,12 гривень підлягає до задоволення в повному обсязі.

На стадії досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ухвалами слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 09.11.2018 накладено арешт на вилучені речі.
Суд вважає, що на сьогодні відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому необхідно скасувати арешт на вказане майно.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.121 КК України та ч.1 ст.115 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 121 КК України 6 (шість) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.115 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі.

На підставі ч.ч.1-2 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років 6 (шість) місяців.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з 07 листопада 2018 року.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 в дохід держави процесуальні витрати у справі за проведення експертиз в сумі 26989 (двадцять шість тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 15 копійок.

Скасувати арешт на майно, накладений відповідно до ухвал слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 09.11.2018 року.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-одяг ОСОБА_10 , а саме: труси, пару шкарпеток, підштаники з ременем, джинсові штани з ременем, майку, футболку, кофту, який знаходиться в поліетиленовому пакеті експертної служби МВС № 3325620, знищити;

-одяг ОСОБА_7 , а саме: пару шкарпеток, спортивну кофту, штани, футболку, косинку, який знаходиться в поліетиленовому пакеті експертної служби МВС № 3325632, знищити;

-одяг ОСОБА_7 , а саме: куртку з тканини синього кольору, який знаходиться в поліетиленовому пакеті експертної служби МВС № 4193504, повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

-поліетиленовий пакет експертної служби МВС № 3325628 у якому, згідно висновку експерта № 130 від 22.12.2018 знаходяться змиви та зрізи з кров`ю знищити;

-одяг ОСОБА_9 , а саме: пару кросівок, джинсові штани з ременем, футболку, куртку, який знаходиться в поліетиленовому пакеті експертної служби МВС № 3325629, повернути ОСОБА_9 ;

-двадцять ножів повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

-поліетиленові пакети експертної служби МВС № 3325638, 4193517, 4193511, 4193518, 4193519, 4193521, у яких, згідно висновку експерта № 141 від 22.01.2019 року, знаходяться три пластикові стаканчики, три скляні стаканчики, скляна пляшка ємністю 250 мл. вісім паперових пакетів зі змивами та зрізами, - знищити.

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Нововолинської міської ради витрати на лікування потерпілого в сумі 5801 (п`ять тисяч вісімсот одну) гривню 12 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, протягом такого ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.
ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_13

СУДДІ ОСОБА_14

ОСОБА_15