Справа № 367/1440/19
Провадження по справі № 1-кп/367/326/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 16.05.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, Житомирської області, громадянина України, одруженого, не судимого, маючого неповну вищу освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , стрільця 1 відділення 1 взводу 3 роти оперативного призначення (на БТР) 1 батальйону оперативного призначення (на БТР) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за контрактом, з військовим званням «солдат»,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт у зазначеному вище кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив долучити до справи укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості від 04.04.2019 р. та затвердити її.

Захисник та обвинувачений підтримали клопотання прокурора.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 звинувачується в тому, що, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 , маючи військове звання «солдат», обіймаючи посаду стрільця 1 відділення 1 взводу 3 роти оперативного призначення (на БТР) 1 батальйону оперативного призначення (на БТР) військової частини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з особистих мотивів, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без поважних причин та без дозволу командування, 18.04.2018 р., о 08-45 год не з?явився на службу до військової частини. Час проводив на власний розсуд у АДРЕСА_1 , не пов?язуючи його з виконанням обов?язків військової служби. Усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, самостійно 14.02.2019 р. прибув до військової прокуратури.

У зв?язку з цим ОСОБА_5 звинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: нез?явлення вчасно без поважних причин на службу військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 04.04.2019 р. на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, в обсязі обвинувачення.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на 03 роки із звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку терміном 01 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, визнав в межах обвинувачення та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а тому укладення угоди між прокурором та обвинуваченим з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України. Угода за своїм змістом відповідає вимогам статті 472 вказаного Кодексу, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався. Доказів наявності у провадженні речових доказів та процесуальних витрат суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 407 КК України, ст.ст. 314, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в 01(один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 1, 2 ст. 76 КК України, зобов?язавши його:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - з дня залишення вироку без змін судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення буде надіслано учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1