Дата документу 11.12.2018 Справа № 554/7160/17
УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2018 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження на підставі ч.9 ст. 284 КПК України,-

В С Т А Н О В И В :

11.12.2018 року до мого провадження, як слідчого судді, надійшла скарга ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження на підставі ч.9 ст.284 КПК України, в якій заявник просить закрити кримінальне провадження №0001332 від 12.04.2016 року за ч.4 ст.191 КК України на підставі ч.9 ст.284 КПК України; зобов`язати слідчих у справі негайно повернути все вилучене в ході обшуків майно їх власникам чи законним володільцям. В обґрунтування скарги заявник вказав, що слідчими СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001332. Фактично досудове розслідування здійснюється відносно нього. Проте, не дивлячись на те, що жодної його вини не встановлено, здійснюються репресії до ТОВ «Ортез», блокується робота підприємства, проводяться обшуки та інші слідчі дії, лунають погрози. Розслідування триває більше двох з половиною років, підозра йому не пред`явлена, що свідчить про обмеження його прав в ході досудового розслідування даної справи.

Вивчивши скаргу, вважаю, що необхідно відмовити у відкритті провадження на підставі наступного.
Відповідно до положень ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Згідно ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Тож, виходячи з аналізу вказаної норми права, до слідчого судді може бути подано скаргу за визначеним вичерпним переліком рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
В своїй скарзі заявник ставить питання про закриття кримінального провадження.
В п.11 ч.1 ст.303 КПК України зазначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Проте, згідно матеріалів скарги, не вбачається, що заявник звертався з клопотанням про закриття кримінального провадження до слідчого, прокурора та слідчим, прокурором йому відмовлено в задоволенні клопотання.
Таким чином, вирішення питань скарги, відповідно до положень ст.303 КПК України, до компетенції слідчого судді не входить.
Крім того, заявник просить слідчого суддю саме на підставі ч.9 ст.284 КПК України закрити кримінальне провадження №0001332 від 12.04.2016 року за ч.4 ст.191 КК України.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення забезпечення дотримання прав учасників кримінального провадження та інших осіб правоохоронними органами під час здійснення досудового розслідування», статтю 284 доповнено ч.9 такого змісту: «Якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника".
Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року №2147 VIII, частину 1 ст.219 КПК України викладено в такій редакції: Строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; 2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Згідно п. 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону № 2147-VIII положення, підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.
Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).
Водночас Конституція України в статті 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Формою реалізації частини першої статті 58 Конституції України є положення частини першої статті 5 КПК 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Отже, положення ст.ст. 219, 284 КПК України щодо можливості винесення слідчим суддею ухвали про закриття кримінального провадження за закінченням строків досудового розслідування, встановлених ч.1 ст. 219 КПК України, застосовуються лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР після 16.03.2018 року.
З наданих матеріалів слідчим суддею достовірно встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №40001332 від 12.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.
Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Враховуючи вищевикладену аргументацію, із зазначених підстав, необхідно відмовити у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження на підставі ч.9 ст. 284 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження на підставі ч.9 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя: ОСОБА_1