йСправа № 304/1447/18 Провадження № 1-кп/304/168/2018
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000179 від 20 квітня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Старокостянтинів Хмельницької області, мешканки АДРЕСА_1 , без освіти, непрацюючої, перебуває у незареєстрованому шлюбі (має на утриманні двох малолітніх дітей), громадянки України, раніше не судимої

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , допустила злісне невиконання встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що призвело до різкого зниження імунного захисту дитини та гострого розвитку інтерстиційної пневмонії, множинних ателектазів тканини легень, ураження структур міокарду та вилочкової залози гіперплазії, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_3 малолітній ОСОБА_6 помер. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 45 від 17 вересня 2018 року при своєчасному зверненні батьків до лікувального закладу смерті дитини можна було уникнути. Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ст. 166 КК України.

27 листопада 2018 року в м. Перечин між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, згідно якої обвинувачена визнає свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за ст. 166 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачена у виді позбавлення волі строком на три роки зі звільненням її на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, щиро розкаялася. Також ствердила, що угоду вона укладала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Разом зі своїм захисником просила таку затвердити.

Прокурор також просив затвердити дану угоду та пояснив, що така відповідає вимогам закону, вказана у ній міра покарання визначена з урахуванням особи обвинуваченої, відповідно до положень ст. 166 КК України.

У підготовче судове засідання представник служби у справах дітей Перечинської РДА ОСОБА_7 як законний представник потерпілого ОСОБА_6 не з`явилася, подала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечила.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , передбачене ст. 166 КК України злісне невиконання матір`ю встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до неї застосовано.

Також встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та відповідно може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки її умови узгоджуються з вимогами вказаного Закону, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475 КПК України, с у д, -

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 листопада 2018 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1