Провадження № 1-кп/127/979/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці ініційоване судом питання щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про які внесені 14.07.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002914, суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2018 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 призначене до підготовчого судового засідання.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний повторно до спливу продовженого строку розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2018 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Судом поставлено на обговорення питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 висловив думку, що наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений не має постійного місця проживання на території юрисдикції суду, тому може переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.

Адвокат ОСОБА_10 заперечувала щодо продовження дії запобіжного заходу її підзахисному у виді тримання під вартою зазначивши, що ризики прокурором не доведені. Просила змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання.

Обвинувачений ОСОБА_6 також заперечував проти продовження йому дії даного запобіжного заходу. Зазначив, що наміру переховуватись від суду не має, у разі зміни йому запобіжного заходу. На запитання суду, обвинувачений пояснив, що до затримання проживав в АДРЕСА_1 , без реєстрації, оскільки це житло він винаймав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_9 щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 підтримав думку адвоката ОСОБА_10 . Зазначив, що усі обвинувачені в даному кримінальному провадженні присутні в залі судового засідання, що свідчить про те, що вони не мають наміру переховуватись від суду. Просив змінити запобіжний захід ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 зазначив, що ризики прокурором надумані, факт проживання обвинуваченого в іншій області не є підставою для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала думку захисників.

Потерпілий ОСОБА_11 та його представник ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися.

Вислухавши думку учасників судового провадження, виконавши вимоги ст.ст. 342- 345 КПК України, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Крім того, слід зазначити, що враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Суд при вирішенні питання щодо продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховує також те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який, в разі доведення його винуватості, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Відтак, у суду є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може переховуватись від суду, чинити тиск на потерпілого та свідків, оскільки ще не допитані в судовому засіданні, продовжувати вчиняти інші злочини, іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді. Також судом, згідно ст. 178 КПК України, враховано особу обвинуваченого, на час затримання ніде не працював, довідок про стан здоров`я, які б вказували про неможливість перебування під вартою суду не надано. Також судом прийнято до уваги обставину, яку обвинувачений ОСОБА_6 повідомив в судовому засіданні, що в нього відсутнє місце реєстрації, а також місце постійного проживання. Оскільки адреса, яка вказана в обвинувальному акті, де він проживав до моменту затримання це була орендована квартира.
Враховуючи всі обставини в їх сукупності, суд вважає, що зміна запобіжного заходу ОСОБА_13 на домашній арешт неможлива, оскільки немає доказів, що власник квартири за вказаною обвинуваченим адресою проживання до затримання представляє можливість останньму надалі там проживати. Суд прийшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 необхідно продовжити строком на шістдесят днів.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою на 60 днів з 05.12.2018 до 02.02.2019 включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької місцевої прокуратури для відома.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: