Справа № 357/2081/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2019 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 20 березня 2019 р., укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трушки Білоцерківського району Київської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, раніше не судимого, проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України

У С Т А Н О В И В:
В підготовче судове засідання надійшла угода про визнання винуватості, укладена 20 березня 2019 р. між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 згідно якої відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:

- від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1126-VII;

- від 06.05.2014 № 454/2014, затвердженого Законом України від 06.05.2014 № 1240-VII;

- від 21.07.2014 № 607/2014, затвердженого Законом України від 22.07.2014 № 1595-VII;

- від 14.01.2015 № 15/2015, затвердженого Законом України від 15.01.2015 № 113-VIII, з 18.03.2014 в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

31 січня 2017 року командиром військової частини НОМЕР_2 старшину ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом на час дії особливого періоду до демобілізації та в подальшому відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25 квітня 2018 року №102 його призначено на посаду старшого стрільця 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону цієї ж військової частини, яка дислокується по АДРЕСА_2 .

14 серпня 2018 року згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №214 старшину ОСОБА_4 направлено до військової частини НОМЕР_3 , яка дислокується по АДРЕСА_2 , для проходження військово-лікарської комісії.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 20 серпня 2018 року №434 старшині ОСОБА_4 надано звільнення від виконання службових обов`язків на п`ятнадцять календарних днів до 5 вересня 2018 року.

Під час проходження військової служби старшина ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Водночас, відповідно до ст. 262 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовець самостійно прибуває з лікувального закладу у військову частину і доповідає безпосередньому командирові.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на вказаній посаді і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували проходження ним служби, старшина ОСОБА_4 , бажаючи тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби, діючи з прямим умислом, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників о 8 годині 00 хвилин 5 вересня 2018 року в умовах особливого періоду не з`явився вчасно без поважних причин з лікувального закладу на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 , та по 17 лютого 2019 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

18 лютого 2019 року старшина ОСОБА_4 з`явився до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби) - злочині, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_4 із застосуванням ст. 69 КК України, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання: вчинення злочину вперше, щире каяття, є учасником бойових дій у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Суд погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ст. 407 ч.4 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненого особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

ОСОБА_4 у судовому засіданні беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин, передбачений ст. 407 ч. 4 КК України віднесений до умисного тяжкого злочину.

За місцем служби характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом визнаються: вчинення злочину вперше, щире каяття, є учасником бойових дій.

Обставин, які обтяжують його покарання судом не встановлено.

Вищевказана угода між прокурором і ОСОБА_4 не суперечить вимогам КПК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони уклали угоду добровільно.

Узгоджене між прокурором і ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам закону, а саме: ст.ст. 50,65-67,69 ч.1 КК України та зазначеному у санкції ч.4 ст.407 КК України.

Суд, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 : вчинення злочину вперше, щире каяття, є учасником бойових дій, особу винного, який характеризується позитивно, раніше не судимий, його відношення до вчиненого, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає можливий

перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст. 407 КК України, а саме арешту, тобто застосувати положення ч.1 ст. 69 КК України.

Цивільний позов, речові докази, процесуальні витрати, відсутні.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,367-371,373,374,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 березня 2019 р., укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000113 від 26.11.2018 р.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України і призначити йому із застосуванням положень ст. 69 ч.1 КК України покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 після вступу вироку в законну силу.

Відповідно до ст. 60 ч.2 КК України враховуючи, що на час ухвалення вироку ОСОБА_4 є військовослужбовцем місцем відбування ним арешту визначити гауптвахту.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, з особливостями, передбаченими ст.ст.474,473,394,424 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області