Справа № 173/2104/18
Номер провадження1-кп/173/30/2019
13 березня 2019 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще Дніпровське Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.12.2017 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст.249 КК України до штрафу у розмірі 3400 грн. штраф сплачений,
- 04.09.2018 року вироком Верхньодніпровського районного суду за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України 1 рік іспитового строку,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 249 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 20.08.2018 близько о 20 годині 30 хвилин прибув на берег річки Дніпро Кам`янського водосховища (водойми загального користування) в районі вулиці Коцюбинського, с. Пушкарівка Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, де маючи єдиний злочинний умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, повторно, за допомогою заздалегідь заготовленого та принесеного з собою забороненого знаряддя лову - чотирьох жилкових рибальських сіток, в порушення чинного законодавства України, тобто не маючи законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, на власному човні «Казанка» вийшов на воду річки Дніпро Кам`янського водосховища від берегу на відстань близько 100 метрів, та незаконно встановив у річці Дніпро чотири жилкових рибальські сітки вічком 36x36 мм. кожна, висотою по 2 метри та довжиною по 100 метрів кожна.
Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом за допомогою незаконного знаряддя лову, вилученні з природного середовища - річки Дніпро Кам`янського водосховища (водойми загального користування) риби, тобто водних живих біоресурсів, ОСОБА_4 , повторно, порушив вимоги чинного законодавства України, а саме: п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України», затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України» № 19 від 15 лютого 1999 року, в яких визначено: - «Забороняється лов риби з використанням ... промислових та інших знарядь лову, виготовлених з жилкових та інших матеріалів усіх видів і найменувань, способом загат і спуску води з водоймищ, із застосуванням забороненого знаряддя лову...», та незаконно займаючись рибним добувним промислом з допомогою забороненого знаряддя лову - чотирьох жилкових рибальських сіток виловив при цьому рибу у загальній кількості 397 одиниць, чим згідно Наказу № 19 від 15.02.1999 року (про затвердження Правил любительського і спортивного рибальства…) своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв істотну шкоду державі в особі Управління державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області на загальну суму 29 308 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.2 ст. 249 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 249 КК України визнав повністю, та суду показав, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах він в указаний час з річки Дніпро в районі вулиці Коцюбинського, с. Пушкарівка Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області на своєму човні «Казанка» здійснював вилов риби за допомогою чотирьох рибальських сіток. У скоєному щиро кається.
Представник потерпілого ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах було здійснено незаконний вилов риби, чим спричинено державі шкоду на суму 29 308 гривень та просив відшкодувати завдану матеріальну шкоду.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 249 КК України за ознаками незаконного зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, вчиненого особою раніше судимою за злочин передбачений ч.1 ст.249 КК України.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання та остаточно призначити покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу не заявляла, обвинувачений постійно з`являвся в судові засідання, призначене покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу вважає недоцільним.
Обговорюючи питання позовних вимог заявлених потерпілою стороною суд керується ст. 128, 129 КПК України та вважає, що матеріальна шкода в сумі 29 308 гривень підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заявлена сума не оспорюються обвинуваченим та знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні, а також підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Що стосується питання речових доказів суд виходить з вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України та вважає, що вони підлягають спеціальній конфіскації на користь держави.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання повністю зарахувати невідбуте покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду від 04.09.2018 року та остаточно призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.
На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.
На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України конфіскувати на користь держави засоби та знаряддя незаконного вилову риби, а саме: чотири риболовних жилкових сітки довжиною по 100 метрів кожна, висотою по 2 м. та діаметр вічка 36х36 мм. кожна; човен «Казанка» із двигуном марки «Сузукі 2,5», які передані на зберігання в кімнату речових доказів Верхньодніпровського ВП;
рибу, а саме: судак в кількості 16 одиниць, плітка кількості 159 одиниць, плоскирка в кількості 169 одиниць, карась в кількості 48 одиниць, товсто лоб в кількості 3 одиниці, чехоня в кількості 1 одиниця, лящ в кількості 1 одиниця, всього 397 голів, яка передана на зберігання у ФОП ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь держави в особі Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області матеріальні збитки завдані рибному господарству держави у розмірі 29 308 (двадцять дев`ять тисяч триста вісім) гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.
Головуючий: ОСОБА_1