Дата документу 07.05.2019 Справа № 554/2891/19
Провадження №1-кс/554/4904/2019

УХВАЛА
Іменем України

07 травня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу голови Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив визнати протиправною бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві щодо невнесення відповідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» про вчинення кримінального правопорушення від 21.03.2019 року за вих.№285; зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» про вчинення кримінального правопорушення від 21.03.2019 року за вих.№285.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що 21.03.2019 року він звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві з заявою про вчинене кримінальне правопорушення. Заява була отримана Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань у м.Полтаві 27.03.2019 року. Проте, слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві замість внесення відповідних відомостей до ЄРДР, перевищуючи свої владні повноваження, залишив заяву без розгляду.
У судовому засіданні голова Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав. Заявник вказав, що слідчий повинен був внести відомості до ЄРДР і в рамках кримінального провадження встановити чи є склад злочину. Зазначив, що він не використовував інших шляхів вирішення питань неперерахування внесків, бо це є пряме перешкоджання діяльності профспілки.
Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Слідчий ОСОБА_4 надіслав листа, в якому просив розглядати скаргу у його відсутність, заперечував проти задоволення вимог ОСОБА_3 .
Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Статтею68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відповідно до п. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах та повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо в заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, заявник 21.03.2019 року звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Згідно заяви голови Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» ОСОБА_3 , членами профспілки є поліцейські ГУНП в Дніпропетровській області, про що було повідомлено ГУНП в Дніпропетровській області засобами поштового зв`язку. Поліцейські ГУНП та його структурних підрозділів надали профспілці згоди на обробку персональних даних, оригінали яких разом з оригіналами заяв від поліцейських про безготівкову сплату профспілкових внесків також направлені до ГУНП в Дніпропетровській області поштовими відправленнями. Проте, 21.03.2019 року в телефонній розмові (яка була викладена у загальний доступ в соціальній мережі «фейсбук») з бухгалтером ГУНП в Дніпропетровській області профспілці стало відомо про те, що за командою керівництва ГУНП в Дніпропетровській області в березні 2019 року не будуть здійснені перерахунки утриманих членських внесків по усім членам профспілки, через розірвання ГУНП в Дніпропетровській області в односторонньому порядку безстрокових угод з працівниками про безготівкову сплату членських внесків, які були подані поліцейськими раніше і діяли до 21.03.2019 року. Отже, в діях начальника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо прийняття рішення про відмову у здійсненні подальших відрахувань членських профспілкових внесків до Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» вбачається склад кримінального злочину, передбаченого ст.170 КК України, а саме: умисне перешкоджання законній діяльності профспілки (а.с.4-5).
Згідно листа слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_6 від 18.04.2019 року, у заяві не наведено фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину, підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР в порядку ст.214 КПК України не вбачається.
На теперішній час відомості по заяві голови Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» ОСОБА_3 від 21.03.2019 року до ЄРДР не внесено.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що правильним є висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаним повідомленням, оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, який заявник вважає вчиненим. При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на його думку, злочину з боку начальника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 .
Відповідно положень ч.1 ст.11 КК України, злочином є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склади злочинів та відповідні їх ознаки визначені в диспозиціях окремих статей Особливої частини Кримінального кодексу України.
В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Таким чином, згідно положень ч.1 ст. 214 КП України, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.
Отже, доводи заявника у заяві від 21.03.2019 року є його особистою оцінкою і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливого скоєння злочину начальником ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 ,тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Тоді як, заявник вважає заяву від 21.03.2019 року повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину, передбаченого ст.170 КК України. А тому, така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР, про що просить заявник.

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Таким чином, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР, Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Відповідно до вимог ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги за необґрунтованістю та безпідставністю.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги голови Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1