Справа № 273/2043/18
Провадження № 1-кп/273/66/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка в режимі відеоконференції із СІЗО №1 м.Рівне кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000421 від 01.10.2018 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , одруженого, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого: вироком Сквирського районного суду Київської області від 30 червня 2003 року за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч. 2 ст.15 ч. 3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 30 квітня 2009 року за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 5 жовтня 2012 року за ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; вироком Білоцерковського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2015 року за ч.2 ст.15 ч.З ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; вироком Білоцерковського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2015 року змінений Апеляційним судом Київської області - призначено покарання за ч.2 ст.15, ч. 3 ст.185, ст.71 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; вироком Березнівського районного суду Рівненської області від 18 січня 2019 року за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки обмеження волі; вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України у виді 3 років 6 місяців обмеження волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

20.11.2018 близько 15:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в кафе-барі «Зодіак», що розташований за адресою вул. Соборна, 11, м. Баранівка, Житомирської області, купуючи продукти харчування, за барною стійкою в касі даного закладу виявив грошові кошти, що знаходились в пластиковій коробці. В цей час в останнього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 підійшов до барної стійки, де впевнившись, що бармен та кухар закладу знаходяться в іншому приміщенні, знаючи що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно викрав грошові кошти в сумі 11 тис. 127 грн., поклавши їх в особисту сумку.

З викраденими грошима ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився ними за власним розсудом, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 11 тис. 127 грн.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини та пояснив, що дійсно купуючи продукти харчування, за барною стійкою в касі закладу кафе-бар «Зодіак» виявив грошові кошти в сумі 11 127 грн., що знаходились в пластиковій коробці та їх викрав. Щиро каявся та просив суворо не карати.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, щодо міри покарання покладалася на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному обсязі.

Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, прийшов до висновку, що обвинувачений дійсно своїми протиправними діями скоїв вищевказане правопорушення - злочин.

Таким чином, суд вважає,що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України, як дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь що характеризує обвинуваченого складено Центром пробації згідно якої ризики вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються, як високий, в той час, ячк ризики небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середній (а.с. 42, 43).

Також, суд враховує характеризуючи дані на особу, так, згідно характеристики виконавчого комітету Новоріченської сільської ради Зарічненського району Рівненської області ОСОБА_4 на території села себе зарекомендував нормально, скарг від жителів села до сільської ради не надходило, як і відомості щодо фактів порушення громадського порядку (а.с.50).

На обліку у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_4 , не перебуває (а.с. 44).

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Таким чином, із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, але щиро каявся, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, і в тому числі з необережності, буде призначення покарання у виді обмеження волі в межах санкції обвинувачення та остаточно призначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Сарненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжні заходи не обиралися.

Керуючись ст.ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточну міру покарання шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2019 року у виді - 3 (трьох) років 10 (десяти) місяців обмеження волі.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 , запобіжний захід не обирати.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Речові докази, що передана на відповідне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у її власності.

Цивільний позов не заявлявся.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1