справа № 489/2272/18
кримінальне провадження
№1-кс/489/762/19
УХВАЛА
Іменем України

22 березня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:
представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 11.01.2019 про відмову у визнанні потерпілим,
встановив:
ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до суду із скаргою на постанову слідчого Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 11.01.2019, яку скаржник отримала 07.03.2019, про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000204, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 22.02.2018, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 185 КК України.
У обґрунтування скарги вказано, що ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєві від 07.05.2018 було накладено арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000204, а саме на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 .
Внаслідок арешту нерухомого майна, законний власник ОСОБА_4 понесла збитки, а саме від штрафних санкцій від орендаря та одночасно інвестора приміщення - ТОВ «ТАФСЕРВІС» через невиконання договору оренди між сторонами. У зв`язку із цим, слідчому було направлено клопотання про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого в кримінальному провадженні. Однак, постановою слідчого від 11.01.2019 ОСОБА_4 їй відмовлено.
З оскаржуваної постанови вбачається, що відмовляючи заявнику у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні слідчий виходив з того, що в ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 , інтереси якої представляє ОСОБА_3 , не має процесуального статусу по кримінальному провадженню та не встановлено, що саме її інтереси порушено та завдано матеріальну чи моральну шкоду кримінальним правопорушенням.
У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала та просила задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, що не перешкоджає розгляду скарги на підставі доданих до неї письмових доказів та наданих слідчим матеріалів кримінального провадження.
Вислухавши представника заявника та дослідивши матеріали скарги та ознайомившись із кримінальним провадженням, приходжу до наступного.
За змістом ч. 3 ст.55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною п`ятою вказаної статті передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Із скарги вбачається, що представник заявника вважає, що ОСОБА_4 є потерпілою у кримінальному провадженні, оскільки внаслідок арешту майна їй було завдано матеріальну шкоду, так як вона понесла збитки від штрафних санкцій за договором оренди нежитлового приміщення, на яке було накладено арешт на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєві від 07.05.2018.
Згідно ухвали Ленінського районного суду міста Миколаєві від 07.05.2018 вбачається, що арешт на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за ОСОБА_4 , накладено з тимчасовим позбавленням можливості відчужувати, користуватись та розпоряджатись вказаними майном до скасування арешту майна у порядку, встановленому КПК України.
Вислухавши заявника та оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки слідчим правильно встановлено те, що кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 185 КК України, досудове розслідування за якими проводиться у рамках кримінального провадження № 0000204, не завдано шкоди ОСОБА_4 .
При цьому, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні має статус володільця майна, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України не позбавляє її право на звернення до суду (слідчого судді) з клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково, в тому числі для усунення перешкод у користуванні майном.
Вимога про визнання протиправної бездіяльності слідчого щодо не ознайомлення ОСОБА_4 з права і обов`язками потерпілого стосується прав потерпілого, а тому з огляду на наведений вище висновок слідчого судді задоволенню також не підлягають.

Керуючись ст.ст. 55, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.
Ухвала оскарженню, відповідно до вимог ст.309 КПК України, не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1