ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/587/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/38/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку виконання вироку
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ;

засудженої- ОСОБА_6 ,

захисника засудженої - ОСОБА_7 ,

при секретарі - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження № 11-кп/817/38/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 17.09.2018 року про відмову у звільненні від відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м, Київ, мешканки АДРЕСА_1 , засудженої за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.393, ст.70, ст.71 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про звільнення її від подальшого відбування покарання у звязку з доглядом за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку.

В апеляції захисник засудженої просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити подане засудженою клопотання про звільнення її від відбування покарання на підставі ч.4 ст.83 КК України. Мотивує свої вимоги тим, що: ОСОБА_6 перебуває під вартою з 01.09.2017 року, 11.01.2018 року вона народила сина ОСОБА_9 , якому було встановлено діагноз: вроджена гідроенцефалія в стадії компенсації, довстроння клишоногість, а тому дитина потребує постійного догляду та лікування; батько не виконує своїх батьківських обовязків, а інших родичів, які могли б доглядати за дитиною немає; дисциплінарні стягнення за порушення нею режиму відбування покарання, накладені адміністрацією установи попреднього увязення 20.10.2017, 01.11.2017 та 22.12.2017 року, у відповідності до вимог вимогам ч.14 ст.134 КВК України вважаються погашеними, оскільки протягом шести місяців з дня відбуття стягнення засуджена не була піддана новому стягненню; ОСОБА_6 закінчила курс лікування від туберкульозу що підтверджується інформацією ДУ Збаразька виправна колонія № 63 від 16.07.2018 року № 9/2105 про те, що на даний час засуджена завершила інтенсивне лікування та знаходиться на підтримуючій фазі лікування, а тому перебування дитини разом з матірю не несе загрози для здоровя дитини. Вважає висновок суду на те, що ОСОБА_6 будучи вагітною втекла з під-варти, чим створила загрозу для здоровя ненародженої дитини, таким, що не відповідає дійсності оскільки її втеча з під варти не супроводжувалась будь-якими активними діями, вона просто вийшла з дверей лікарні. Зазначає також про те, що при постановленні оскаржуваного рішення судом не взято до уваги позитивної характеристики ОСОБА_6 за місцем відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, засуджену та її захисника, які підтримали подану апеляцію з викладених у ній мотивів, прокурора, який заперечив проти задоволення скарги, вважає ухвалу суду законною та обгрунтованою, дослідивши наведені в апеляції доводи, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженої, суд виходив з того що: ОСОБА_6 , якій на час розгляду клопотання виповнилось лише 24 роки, 7 разів притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, суд тричі її звільняв від відбування покарань у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України з встановленням іспитового строку, проте, у звязку з продовженням нею злочинної діяльності під час цього строку, вона неодноразово направлялась в установи пенітенціарної системи дляґ реального відбування призначених покарань; будучи вагітною здійснила втечу з-під варти з приміщення Київського пологового будинку № 2, посередньо характеризується за місцем відбування покарання; а також вимог п.1 ст.83 КК України, у відповідності до яких суд може звільнити від відбування покарання у виді позбваленні волі лише жінок, які стали вагітними або народили дитину під час відбування покарання, які на ОСОБА_6 , яка завагітніла та народила дитину до початку відбування покарання за вироком суду, не розповсюджується. Виходячи з вищенаведених обставин, які свідчать про схильність засудженої до протиправної поведінки та небажання стати на шлях виправлення та перевиховання, а також неможливості застосування до неї положень п.1 ст.83 КК України, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання засудженої про звільнення її від відбування покарання на підставі п.1 ст.83 КК України, у звязку з чим підстав для задоволення апеляції захисника засудженої не вбачає.

Керуючсь ст.ст. 407,419,422 КПК, ст.83 ч.1 КК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

В задоволенні апеляції захисника засудженої відмовити.

Ухвалу Збаразького районного суду Тернопільської області від 17.09.2018 року про відмову у звільненні від відбування покарання засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без змін

Ухвала є остаточною та оскарження в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи