Справа № 502/2219/18
УХВАЛА

13 березня 2019 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання

слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 ,

погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.08.2003 р. Кілійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 11.02.2004 р. Кілійським районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 27.11.2009 р. по відбуттю покарання;

- 03.04.2012 р. Кілійським районним судом Одеської області за ч.ч .2, 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 22.12.2014 р. по відбуттю покарання;

03.12.2015 р. Кілійським районним судом Одеської області за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту, звільненого 13.03.2016 р. по відбуттю покарання;

- 10.09.2015 р. Київським районним судом міста Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строк 2 роки;

- відносно якого; 19.05.2017 р. направлено до суду кримінальне провадження з обвинувальним актом за ч. 2 ст. 185 КК України; 09.08.2017 р. направлено до суду кримінальне провадження з обвинувальним актом за ч. 3 ст. 185 КК України; 25.01.2018 р. направлено до суду кримінальне провадження з обвинувальним актом за ч. 2 ст. 185 КК України,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному 27.09.2018 року

до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням в якому зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років років, не працює та не має засобів до існування і власної родини. З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання можливості підозрюваному в зв`язку з вищезазначеним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки існує реальна загроза призначення покарання у виді позбавлення волі, а також вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілу, слідчий клопоче про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечив обґрунтованість висунутої йому підозри та пояснив, що перебував на лікуванні від наркозалежності у Львівській області. Він не ухилявся від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим просив не застосовувати до нього відповідний запобіжний захід.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання, зазначивши, що вказані у клопотанні ризики нічим не підтвердженні, а сама по собі тяжкість покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється підзахисний, не можу бети підставою для тримання його під вартою

Вивчивши клопотання із долученими до нього додатками та заслухавши учасників розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наступне:

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Як вбачається з протоколів допиту потерпілої та свідків, постановою про визнання речовим доказом, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тому, що 27.09.2018 р. приблизно об 11:30 він, перебуваючи поблизу будинку № 61 по вул. Суворова в м. Кілія, виявив біля аптеки «Аспірінка» в спеціальній конструкції для велосипедів, велосипед марки «Ардіс» біло-блакитного кольору, після чого маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом вільного доступу заволодів вказаним велосипедом та почав на ньому здійснювати рух по вул. Суворова в напрямку вул. Кіченко. В цей час власниця велосипеду ОСОБА_7 помітила протиправні дії ОСОБА_4 та з метою їх зупинення висунула вимогу зупинитися та повернути викрадену річ, на що ОСОБА_4 розуміючи протиправність своїх дій, продовжив рух на велосипеді у відповідному напрямку, тим самим відкрито заволодів майном потерпілої, чим причинив їй матеріальну шкоду на суму 2700 гривень.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про відповідне кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 27.09.2018 р. за № 0000481 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 186 КК України.

28.09.2018 р. ОСОБА_4 слідчим повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

01.11.2018 р. слідчим винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошено розшук підозрюваного.

30.11.2018 р. слідчим суддею постановлено ухвалу, якою надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

12.03.2019 р. підозрюваного затримано на підставі відповідної ухвали слідчого судді.

12.03.2019 р. слідчим у зв`язку з затриманням підозрюваного винесено постанову про відновлення досудового розслідування та 13.03.2019 р. проведено допит підозрюваного, в ході якого останній заперечив свою причетність до вчинення відповідного злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що підозрюваний є раніше неодноразово судимим, в тому числі за тяжкі злочини проти власності; обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років та яке вчинено ним до погашення судимості за попередній злочин.

Він офіційно не працевлаштований та не має міцних соціальних зв`язків. Ухилявся від органів досудового розслідування, що стало підставою для оголошення його розшуку. Його пояснення щодо знаходження на тривалому лікуванні нічим не підтверджені.

Крім того, підозрюваний негативно характеризується за місцем проживання.

Встановлені під час розгляду відповідного клопотання обставини свідчать про існування ризиків, передбачених п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду і вчинити інше кримінальне правопорушення в разі, якщо підозрюваний перебуватиме на волі.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та вважає необхідним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки виходячи зі встановлених обставин та відомостей про особу підозрюваного, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам, а застосування відповідного запобіжного заходу не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Разом з тим, строк дії відповідного запобіжного заходу слід визначити в межах строку досудового розслідування даного кримінального провадження, який на момент відновлення кримінального провадження відповідно до положень ст. 219 КПК України становив 27 днів, у зв`язку з чим клопотання слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить з вимог ст. ст. 178, 182 КПК України, враховує матеріальне становище обвинуваченого, дані про його особу, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, та з урахуванням Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 1 січня 2019 року становить 1921 гривню, вважає за необхідне визначити заставу у 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 205, 219 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 27 днів, тобто до 08.04.2019 р. включно.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою обчислювати з дня затримання, тобто з 12.03.2019 р.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 припиняє свою дію після 08.04.2019 р.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 115 260 гривень, що становить 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного та повідомити про це прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та слідчого Кілійського ВП ОСОБА_6 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1