Справа № 576/2563/18
Провадження № 1-кп/576/375/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.18 Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду в м. Глухів кримінальне провадження за № 0000746 від 19.10.2018 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рагівка Поліського району Київської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Слоут Глухівського району Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_2 , не судимого,

кожного у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , 12.10.2018 р., переслідуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, демонтували вісім листів заліза з чорного металу на загальну суму 1512,87 грн. з даху господарської будівлі, що належить ОСОБА_6 і розташована по АДРЕСА_3 . У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 намагаючись винести викрадене майно, не закінчили дані дії з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані на місці злочину власником майна ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні, визнали себе винуватими повністю та кожен окремо пояснили, що 12.10.2018 р. приїхали на автомобілі з причепом в с. Долина, де планувати назбирати металобрухту. Пізніше побачили сарай, дах якого був вкритий листами заліза. Вони вирішили зняти залізо і забрати його. Знявши вісім листів заліза і склавши біля сараю, вони не встигли завантажити їх у автомобіль, бо були затримані власником сараю.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При встановлених обставинах та враховуючи повне визнання обвинуваченими своєї провини і їх логічні й послідовні покази, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їм злочину є доведеною.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий, згідно досудової доповіді органу пробації має середній ризик вчинення повторного правопорушення, а також середній рівень небезпеки для суспільства.

Суд визнає згідно із ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття. Суд не приймає до уваги як пом`якшуючу покарання обставину, що зазначена у обвинувальному акті: активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 будь-якої допомоги в установленні невідомих органу досудового розслідування обставин справи не надав. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Підсумовуючи наведене, суд доходить до висновку, що визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини лише частково зменшує тяжкість вчиненого ним злочину, а тому з урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючої покарання обставини, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді арешту в мінімальній межі.

При призначенні ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше не судимий, згідно досудової доповіді органу пробації має середній ризик вчинення повторного правопорушення, а також середній рівень небезпеки для суспільства.

Суд визнає згідно із ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття. Суд не приймає до уваги як пом`якшуючу покарання обставину, що зазначена у обвинувальному акті: активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 будь-якої допомоги в установленні невідомих органу досудового розслідування обставин справи не надав. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Підсумовуючи наведене, суд доходить до висновку, що визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї провини лише частково зменшує тяжкість вчиненого ним злочину, а тому з урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючої покарання обставини, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді арешту в мінімальній межі.

У відповідності до ст. 124 КПК України з обвинувачених слід стягнути на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта. Питання про речові докази, слід вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) місяців арешту.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Строк відбування покарання обвинуваченим обчислювати з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з виконанням експертизи в сумі 214 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з виконанням експертизи в сумі 214 грн. 50 коп.

Речові докази: 8 листів заліза залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1