Справа № 308/973/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14.01.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11кп/4806/61/19 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.09.2017.

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з неповною середньою освітою, судимий, неодружений, не працюючий, засуджений ч. 2 ст. 186 КК України на чотири роки позбавлення волі.

Ухвалено: строк відбуття покарання обчислювати з 17.07.2017, запобіжним заходом залишити тримання під вартою, речові докази гроші в сумі 2 250 грн., залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000085 до розгляду обвинувального акту щодо обвинуваченого ОСОБА_9 .

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 22.01.2017 приблизно о 20:00 в стані алкогольного сп`яніння, на вулиці, неподалік будинку № 342 в с. Пацканьово Ужгородського району, за попередньою змовою у складі групи з іншою особою умисно, відкрито, з корисливих мотивів, викрали у ОСОБА_10 , з яким перед цим спільно вживали спиртні напої, 5000 грн. за таких обставин. На вулиці, коли потерпілий йшов разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_6 разом з іншою особою підійшли до потерпілого ззаду, і в той час, поки співучасник ОСОБА_6 , долаючи опір ОСОБА_12 , спричинив йому легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою розладу здоров`я чи втрати працездатності, ОСОБА_6 повалив ОСОБА_10 на сніг і витягнув з внутрішньої лівої кишені куртки, в яку той був одягнутий, 5 000 грн. Далі ОСОБА_6 та його співучасник з місця події втекли, гроші розділили між собою, і частину з них витратили на власні потреби.

В апеляційній скарзі захисник вказує, що ОСОБА_6 визнав свою вину, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується, що потерпілий не має до нього будь-яких претензій. Вважає, що ці обставини пом`якшують покарання ОСОБА_6 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Просить змінити вирок та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст вироку і апеляційної скарги, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримання апеляційних вимог, заперечення проти них прокурора, який вважає вирок законним, обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, провів судові дебати, заслухав останнє слово обвинуваченого, перевірив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи сторін і знаходить, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, установлених судом, в апеляційній скарзі не оспорюється. Правова кваліфікація його діяння за частиною другою статті 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, узгоджується з установленими судом фактичними обставинами кримінального правопорушення, є правильною.
У судовому засіданні в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України свою вину визнав повністю.
Призначена міра покарання є найм`якішою з передбачених санкцією ч.2 ст. 186 КК України. Суд першої інстанції визначив її ОСОБА_6 незважаючи на те, що він притягується до кримінальної відповідальності не вперше і, до того ж, за тяжке корисливе кримінальне правопорушення, вчинене за обтяжуючих обставин вже через місяць після відбуття ним покарання у виді восьми років трьох місяців позбавлення волі, призначеного за попередні тяжкі корисливі злочини (а.с. 115, 116). З показань ОСОБА_6 і потерпілого ОСОБА_10 в судовому засіданні вбачається, що викрадені гроші були повернуті потерпілому тільки частково і завдяки тому, що їх виявили і вилучили у ОСОБА_6 працівники поліції при його затриманні.

Апеляційний суд вважає, що за таких обставин визнання ОСОБА_6 своєї вини, його щире розкаяння, сприяння розкриттю злочину і ставлення до нього потерпілого, ступеня суспільної небезпечності вчиненого ним злочину істотно не знижують.

Що стосується посилання на характеристику ОСОБА_6 , то в ній, як на позитивні риси, вказано, що він не зловживає спиртними напоями, не приймає участі в громадському житті села і є схильним до правопорушень. Приймаючи до уваги, що ця характеристика ще й ніким не підписана, апеляційний суд не знаходить можливим опирати на неї будь-які висновки щодо особи обвинуваченого.

Обставин, які істотно знижували б ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину судом не встановлено, в апеляційній скарзі, поясненнях захисника і обвинуваченого не наведено.

Отже підстав для задоволення апеляційних вимог немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу залишити без задоволення, вирок Ужгородського міськрайонного суду від 26.09.2017 щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена касаційним порядком безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді: