Справа № 308/11/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

З внесеного клопотання та матеріалів, доданих до нього, встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000317 від 30.12.20187 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що30.12.2018 року до слідчого управління ГУНП в Закарпатській області надійшла заява ОСОБА_5 про шахрайські дії посадових осіб ТОВ «БІЗНЕС ЦЕНТР КОРОНА».

У вказаній заяві заявник вказує на те, що 01.03.2017 року нею було укладено інвестиційний договір з Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ЦЕНТР КОРОНА", ідентифікаційний код юридичної особи 22084291.

Відповідно до умов даного договору, вона зобов`язалася сплатити грошові кошти у якості інвестування (участі) у будівництві за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, площа Театральна будинок 5, 7.

В свою чергу, контрагент по договору - ТОВ "Бізнес Центр Корона" зобов`язалося побудувати, ввести в експлуатацію та передати їй у власністьдане нерухоме майно.

Зокрема пунктом 5.2.4 Договору прямо встановлено заборону вказаному товариству вчиняти будь-які дії, наслідком яких може бути відчуження, продаж, застава, арешт, заборона, обтяження будь-якими зобов`язаннями перед третіми особами нерухомого майна, що є предметом договору.

Таким чином, відповідно до Договору, сплативши інвестиційні внески вона отримала гарантію того, що нерухоме майно, яке будувалося для неї, повинно бути продано тільки їй, і не може бути предметом будь-яких інших договорів, крім договору купівлі-продажу з нею.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 було сплачено на рахунок Товариства інвестиції на загальну суму 9 373 887,00 грн. (Дев`ять мільйонів триста сімдесят три тисячі вісімсот вісімдесят сім гривень), їй стало відомо, що приміщення третього поверху незавершеного будівництва II черги 43% готовності позиції 16, 19 загальною площею 964,6 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , що є безпосереднім предметом та об`єктом Договору, на даний час знаходяться під забороною, у зв`язку з укладенням договору іпотеки від 13.11.2018 року, обтяжувачем за яким являється ОСОБА_6 .
Клопотання мотивоване тим, що враховуючи вищенаведене та те, що встановлено факт учинення ряду умисних дій направлених на досягнення результату, а саме незаконного відчуження будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдано матеріального та морального збитку ОСОБА_5 , а тому, з метою з метою унеможливити подальший продаж даного об`єкту нерухомого майна, як захід забезпечення кримінального провадження, слідчий просить накласти арешт на будівлю незавершеного будівництва, за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, площа Театральна будинок 5, 7 - шляхом заборони використовувати, відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином зазначеним нерухомим майном.
А також слідчий просить провести розгляд даного клопотання без виклику представників ТОВ «БІЗНЕС ЦЕНТР КОРОНА».

У судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність розгляду даного клопотання без повідомлення представників ТОВ «БІЗНЕ ЦЕНТР КОРОНА», з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно інвестиційного договору від 01.03.2017 року (а.с. 8-13) та додаткової угоди до цього договору від 03.07.2017 року (а.с. 14-16) ОСОБА_5 являється інвестором будівництва, розташованого за адресою: м. Ужгород, площа Театральна, будинок 5,7, яке ведеться ТОВ "Бізнес Центр Корона".

Згідно довідки (а.с. 17) загальна сума інвестицій здійснених ОСОБА_5 становить 9373887,00 гривень.

Відповідно до заяви про злочин ОСОБА_5 єдиним учасником ТОВ "Бізнес Центр Корона" є ОСОБА_6 , який вчинив дії по передачі будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 в іпотеку, держателем якої є ОСОБА_6 особисто.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 27-32) єдиним учасником ТОВ "Бізнес Центр Корона" є ОСОБА_6 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек (а.с. 19-20) 13.11.2018 року зереєстрований договір іпотеки №1853 від 13.11.2018 року, згідно якого обтяжувачем є ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчим доведено, що вказаний об`єкт нерухомого майна, має значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000317 та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки являється об`єктом вчиненого злочину, та крім того за рахунок вказаного нерухомого майна, в подальшому можливе відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Тобто, слідчим, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна будівлю незавершеного будівництва, за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, площа Театральна будинок 5, 7 - шляхом заборони використовувати, відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином зазначеним нерухомим майном.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1