Дата документу 15.11.2018 Справа № 554/8677/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , 29.10.2018 року звернувся до суду зі скаргою, в якій просив поновити строк звернення до суду зі скаргою, визнавши причини пропуску поважними; скасувати постанову слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 27.03.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000034 від 23.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Із викладеними в постанові висновками заявник категорично не погоджується. Заявник вказав, що 19.10.2018 року отримав повідомлення про те, що 27.03.2018 року за результатами проведених слідчих та інших процесуальних дій слідчим СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тому вважає, що строк звернення до суду пропустив з поважних причин.
Згідно скарги, 23.01.2018 року були внесені до ЄРДР відомості за №0000034 відповідно до заяви ОСОБА_5 про можливе вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України.
Так, 06.07.2001 року між Новоаврамівською сільською радою та ОСОБА_7 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 67 га із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення. 15.11.2009 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на зазначену земельну ділянку було укладено договір суборенди землі. Головою ФГ «Агростарт» ОСОБА_8 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій він, зокрема, зазначив, що ОСОБА_5 , який є суборендарем земельної ділянки, неправомірно використовує земельні ділянки приватної форми власності. За його заявою були внесені відомості в ЄРДР за ч.1 ст.197-1 КК України. Заявник вказав, що ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що неправомірно уклав договори оренди земельних ділянок, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, оскільки ОСОБА_5 кримінального правопорушення не вчиняв, звернувся до Хорольського ВП із безпідставною заявою про вчинення злочину. Посилаючись на вказані обставини, заявник просив скаргу задовольнити повністю.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав скаргу, просив вимоги задовольнити. Вказав, що не допитані заявник, свідки; жодних слідчих дій по справі не проведено. В заяві викладені всі факти, що підтверджують скоєння ОСОБА_8 кримінального правопорушення, проте слідчим це не досліджено.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки по справі були проведені всі необхідні слідчі, процесуальні дії. Обставин вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення не встановлено.
Вислухавши адвоката, слідчого, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що заявником 19.10.2018 року було отримано оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження від 27.03.2018 року, до суду адвокат звернувся 29.10.2018 року, тобто у межах встановлено КПК України строку, а тому заявник не пропустив строк звернення до суду.
Відповідно до ст. 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Судовим розглядом встановлено, що 23.01.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 було внесено відомості, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.383 КК України.
Постановою слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 27.03.2018 року вказане кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Суд вважає, що рішення слідчим прийнято передчасно та в порушення вимог ст.284 КПК України. Зокрема, як зазначає заявник, слідчий не провів будь-яких слідчих дій, не допитав жодного свідка, самого заявника. Не встановлені інші обставини, на які посилається скаржник, необхідні для повного та об`єктивного розслідування.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Оскільки, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
В постанові від 27.03.2018 року підставою до закриття кримінального провадження слідчий зазначив п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження, відсутність в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.
Проте, резолютивна частина постанови слідчого від 27.03.2018 року не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, а слідчий зазначив лише про відсутність складу кримінального правопорушення, проте, в діях яких осіб та який саме склад злочину відсутній не вказав, що у сукупності із наведеними вище доводами є підставою для скасування постанови слідчого, у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.
Зазначені недоліки постанови слідчого стосуються суті рішення та є істотними.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного в повідомленні про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Отже, оскаржувана постанова про закриття провадження не може вважатись законною та підлягає скасуванню.
Згідно ч. 3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий судя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити. Постанову слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 27.03.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000034 від 23.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України - скасувати.
Ухвала на підставі ч. 3 ст. 307 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1