Провадження № 1-кп/752/916/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, без місця за реєстрації, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, судимого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21.08.2001р. за ч.3 ст. 140, ч.3 ст. 213 КК України (в редакції 1960р.), зміненого ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21.080.2001р. за ч.3 ст. 185, 198 до 3 років 6 місяуців позбавлення волі, звільнненого 18.07.2003р., з ОСОБА_4 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -
за участю сторін крмінального провадження

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

встановив:
ОСОБА_3 намагався таємно вкрасти чуже майно при наступних обставинах.

31.10.2018р. о 21 годині, перебуваючи у торговельному залі ТОВ «Леруа Марлен України», розташованого за адресою: вул.Саперно-Слобідськая, 26, повторно (будучи особою щодо якої 14.02.2017р. внесено відомості до ЄРДР за № 0000727, і пред`явлено обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, яке перебуває на розгляді у Печерському райкому суду м. Києва) діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиці двірний дзвінок фірми «Feron E-351», вартістю 230,41 грн., який сховав під курткою і не сплативши за вищезазначений товар, пройшов касову зону, але був затриманий працівниками охорони, що і стало причиною того, що його умисел на таємне викрадення чужого майна не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі. Своїми діями ОСОБА_3 мав намір завдати матеріальних збитків ТОВ «Леруа Марлен України» в розмірі 230,41 грн. (без ПДВ).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі. Пояснив суду, що він дійсно намагався викрасти двірний дзвінок із магазину. Щиро кається у вчиненому.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються визнано судом недоцільним. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин. Сумніви у добровільності його позиції у суду відсутні, наслідки неможливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку - роз`яснені.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому дій при обставинах, викладених в обвинувальному акті, є доведеною.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України як закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведеному до кінця з причин, що не залежали від його волі.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості; данні про особу обвинуваченого, згідно яких останій не працює, проживає у цивільному шлюбі, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий за корисний злочин, а також відсутність тяжких наслідків від вчиних ним дій, в тому числі матеріальної шкоди.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання та визначені у ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність наслідків від вчиненого ним злочину, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України. Між тим, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарангня з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. На думку суду, призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судових витрат по справі немає. Речові докази, що знаходяться на відповідальному зберіганні у ТОВ «Леруа Марлен України», залишити власнику.

Керуючись ст. 371, 370, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

Речовий доказ двірний дзвінок фірми «Feron E-351», що знаходяться на зберіганні у ТОВ «Леруа Марлен України», залишити зазначеному підприємству за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, з урахуванням особливостей, встановлених ст.394 КПК України.

На виконання вимог ч.3 ст.376 КПК України роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування.

Відповідно до вимог частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, отримання в суді копії вироку, вручення її обвинуваченому негайно після оголошення.

Суддя ОСОБА_1