Справа № 346/5103/18
Провадження № 1-кс/346/1728/18
УХВАЛА

21 листопада 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого -судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломиї в залі суду заяву захисника про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст. 408 КК України, -
встановив:

Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 заявив відвід судді ОСОБА_6 , який є головуючим суддею по розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.408 КК України, мотивуючи тим, що суддя не може розглядати вказане кримінальне провадження по суті через наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Зазначає, що 30.10.2018 року під час підготовчого судового засідання стороною обвинувачення було заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів.
При цьому, саме на вимогу судді ОСОБА_6 , всупереч нормам ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту долучено ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_7 від 05.09.2018 року про застосування щодо підзахисного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Заперечення сторони захисту про долучення зазначеної ухвали до обвинувального акту через пряму заборону вимогам закону суддею проігноровано.
Зазначає, що надання суду інших документів, ніж передбачених ч.4 ст.291 КПК України, до початку судового розгляду забороняється.
Крім того, стороною захисту звернуто увагу суду на те, що питання продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час підготовчого судового розгляду істотно порушує конституційні права особи, вимоги кримінального процесуального закону України, суперечить рішенням Європейського суду з прав людини, і знаходиться поза компетенцією суду.
Постановляючи під час підготовчого судового розгляду рішення про продовження строку тримання під вартою підзахисному ОСОБА_4 , суддя ОСОБА_6 істотно порушив принцип безсторонності, змагальності сторін, надавши перевагу у реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків лише стороні публічного обвинувачення і позбавив такого права сторону захисту.
Така позиція головуючого у справі призвела до непоправного порушення права на захист та постановлення неправосудного рішення, що переконливо свідчить про обвинувальний ухил та упередженість головуючого.
Враховуючи, що суддя ОСОБА_6 , надавши перевагу у реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків лише стороні публічного обвинувачення, істотно порушив вимоги ст.ст. 29,55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 року № 1-р/2017, ст.ст. 7, 21, 22, 315, 316 КПК України, що унеможливлює його подальшу участь у розгляді даного кримінального провадження, оскільки є підставами, які свідчать про наявність обставин, що викликають справедливий сумнів у його неупередженості і, як результат можуть перешкодити постановленню законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення за результатами розгляду кримінального провадження по суті. До того ж, заяву про відвід аргументує також порушенням процесуального строку призначення справи до судового розгляду.
Обвинувачений та захисник в судовому засіданні заяву про відвід підтримали.
Прокурор проти відводу судді заперечив.
Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява захисника безпідставна і не підлягає до задоволення, оскільки судом не встановлено підстав, що виключають участь в кримінальному провадженні судді, передбачених ст. 75,76 КПК України. Оцінка доказів та підставності прийняття процесуальних рішень не входить в компетенцію судді, який вирішує заяву про відвід. Питання продовження строків тримання під вартою передбачено ст. 331 КПК України, їх вирішення є обов`язком суду. З даного приводу судом постановлялась відповідна мотивована ухвала.
Тому, в задоволенні заяви слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 80, 81 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1