Постанова
Іменем України
30 жовтня 2018 року

м. Київ
справа № 381/729/18
провадження № 51-7264км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
заявниці ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2018 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ухвалою від 20 березня 2018 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого від 26 лютого 2018 року про закриття кримінального провадження № 00000805 за ч. 1 ст. 365 Кримінального кодексу України (далі КК) за фактом неправомірних дій директора

КП ФРМ «Фастівське БТІ» ОСОБА_7 у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення.
Апеляційний суд Київської області ухвалою від 29 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді повернув заявниці як таку, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.
04 квітня 2018 року ОСОБА_6 звернулась до апеляційного суду з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та апеляційною скаргою на судове рішення.
Апеляційний суд Київської області ухвалою від 06 квітня 2018 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 20 березня 2018 року, а її апеляційну скаргу повернув.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду від 06 квітня 2018 року та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
На обґрунтування своїх вимог заявниця зазначає, що ухвалу слідчого судді від 20 березня 2018 року вона отримала лише 27 березня 2018 року, з апеляційними скаргами звернулася 29 березня та 04 квітня 2018 року, а тому строку на оскарження не пропустила. Заявниця також наводить доводи на обґрунтування своєї позиції щодо незгоди з рішенням слідчого судді про відмову у задоволенні її скарги на постанову про закриття кримінального провадження, вважаючи його незаконним.

Позиції учасників судового провадження

ОСОБА_6 підтримала касаційну скаргу, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Прокурор вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню та просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду

Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, Суд дійшов висновку про таке.
Згідно з вимогами ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо таку ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що заявницею не наведено жодних поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а її посилання на те, що копію оскаржуваного рішення слідчого судді від 20 березня 2018 року вона отримала лише 27 березня

2018 року не узгоджується з положеннями ст. 395 КПК щодо порядку і строків апеляційного оскарження, оскільки вона була присутня в судовому засіданні.
Колегія суддів звертає увагу на те, що підставою для поновлення строку є поважні причини його пропуску, якими є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Частинами 1 та 2 ст. 376 КПК передбачено, що судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.
Якщо складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді. Повний текст ухвали повинен бути складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження. Про час оголошення повного тексту ухвали має бути зазначено у раніше складеній її резолютивній частині.
Також у резолютивній частині ухвали має бути зазначено строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження (п. 3 ч. 1 ст. 372 КПК).
Як убачається з матеріалів провадження, 20 березня 2018 року у судовому засіданні за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого

від 26 лютого 2018 року про закриття кримінального провадження
№ 00000805 слідчим суддею було постановлено ухвалу, якою у задоволенні скарги відмовлено.
Як свідчать журнал та технічний запис судового засідання від 20 березня 2018 року, ОСОБА_6 було оголошено лише резолютивну частину ухвали без зазначення дати та часу оголошення її повного тексту. При цьому матеріали справи не містять даних щодо складання резолютивної частини ухвали, як і даних про оголошення ОСОБА_6 повного тексту ухвали.
Крім того, з технічного запису судового засідання від 20 березня

2018 року вбачається, що заявниці не роз`яснювався зміст рішення та передбачений ст. 395 КПК строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді. Не зазначено про це і в резолютивній частині зазначеного судового рішення.
Колегія суддів вважає, що наведені обставини об`єктивно ускладнили можливість своєчасного звернення ОСОБА_6 до суду у визначений законом строк.
Апеляційний суд на зазначені порушення уваги не звернув і без з`ясування всіх обставин передчасно відмовив заявниці у поновленні строку на апеляційне оскарження, чим фактично позбавив її права на оскарження судового рішення. Отже, ухвалу апеляційного суду не можна вважати такою, що відповідає вимогам ст. 370 КПК.
Таким чином, допущені апеляційним судом порушення у контексті ст. 412 КПК є істотними, а тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та ухвалити рішення, яке буде відповідати вимогам закону.
Що стосується доводів у касаційній скарзі про незаконність, на думку заявниці, самої ухвали слідчого судді від 20 березня 2018 року, то касаційна скарга у цій частині є неприйнятною, оскільки відповідно до ст. 424 КПК ухвала слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає, отже, зазначене судове рішення не може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції.
Враховуючи наведене, касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2018 року у провадженні за скаргою ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження № 00000805 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3