ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«11» жовтня 2018 р. м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

військового прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві кримінальне провадження № 0001008 від 26.06.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не судимого, на даний час проходить військову службу за контрактом, гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованого 1 взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , місце АДРЕСА_1 , у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає на території військової частини НОМЕР_1 но АДРЕСА_1 .
у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
01.04.2016 року Міністерство оборони України в особі командира військової частини п/п НОМЕР_2 полковника ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , було укладено контракт на проходження військової служби.
30.05.2016 р. на підставі наказу № 113 командира військової частини п/п НОМЕР_3 ( НОМЕР_1 ), яка дислокується за адресою: ( АДРЕСА_1 ) в особі підполковника ОСОБА_6 , ОСОБА_4 був призначений на посаду командира відділення командира машини 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 7 механізованої роти З механізованого батальйону
14.082017 р. на підставі наказу № 33 ТВО командира військової частини п/п НОМЕР_1 в особі підполковника ОСОБА_7 , ОСОБА_4 було призначено на посаду гранатометника 3 механізованого відділення І механізованого взводу 1 механізованої роти 2 механізованого батальйону.
З 20.11.2016 року по 18.01.2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та іІу ганської областей.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, ціанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період як періоду, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014, на території України почав діяти особливий період та тривав на момент вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з п. п. 1, 3 ч. З сг. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби молодший сержант ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення вчасно до військової частини з метою подальшого ухилення від військової служби, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
Будучи військовослужбовцем, молодший сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 128, 216-220 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Сам бур А.В. зобов`язаний дотримуватися загальних обов`язків військовослужбовців, своїх службових обов`язків, а також порядку звільнення з розташування військової частини.
Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, молодший сержант ОСОБА_4 вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби.
30.01.2018 р. року молодший сержант ОСОБА_4 діючи умисно, в умовах особливого періоду, не з`явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та у подальшому перебував за межами військової частини, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.
26.06.2018 року молодший сержант ОСОБА_4 самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 , тим самим, закінчив вчиняти злочин.
Таким чином, 30.01.2018 року сержант ОСОБА_4 не з`явився вчасно на військову службу до військової частини НОМЕР_1 та незаконно перебував поза розташуванням вказаної військової частини до 26.06.2018 року.
У судовому засіданні обвинувачений провину у скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю про обставини його скоєння пояснив так, як викладено у вироку.

Згідно клопотання сторін кримінального провадження з`ясування обставин та перевірка їх доказами проводилися з урахуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження тих фактичних даних, які не оспорюються сторонами кримінального провадження.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення суд вважає доведеною та підтвердженою зібраними по справі доказами.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України у судовому засіданні досліджені характеризуючі дані на обвинуваченого ОСОБА_4 , який згідно, довідок лікарів нарколога та психіатра на обліку не знаходиться, за місцем служби характеризується формально.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст.407 КК України тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України, визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість даного злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, враховуючи особу винного, який не судимий, формально характеризується за місцем служби, у скоєнні злочину щиро розкаявся, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, у зв`язку з чим приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, з застосуванням до нього ст.ст.75,76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 (три) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України засудженого звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції(органів пробації), повідомляти вказані органи про зміну місця мешкання та праці, періодично з`являтись на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції (пробації).

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через Чугуївський міський суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: