Справа № 640/3644/19
н/п 1-кс/640/3387/19
"07" березня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
Сторона обвинувачення просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: двокімнатну квартиру, загальною площею 44.6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно серії та номер: НОМЕР_1 виданого 10.09.2015 відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської Ради, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.
Сторона обвинувачення на обґрунтування клопотання зазначає, що у період з листопада 2018 року по лютий 2019 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись у м. Харкові, не бажаючи займатися законною трудовою діяльністю, переслідуючи мету наживи, під приводом надання послуг пов`язаних с розмитненням транспортних засобів, що ввезені на територію України з інших держав, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи грошовими коштами громадян України в особливо великих розмірах, при наступних обставинах.
Так, у листопаді 2018 року ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах, шляхом обману та зловживання довірою громадян, які потребують митно-брокерських послуг по розмитненню транспортних засобів, що ввезені на територію України з інших держав, заздалегідь не маючи намірів та можливості виконати вказані послуги, взяли в оренду житлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та розповсюдили у невстановлений слідством спосіб інформацію про надання за вказаною адресою вищевказаних послуг за грошову винагороду.
Заволодівши, таким чином, грошовими коштами вищевказаних громадян в особливо великому розмірі, ОСОБА_4 , за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не здійснив митно-брокерські послуги по розмитненню транспортних засобів, звернувши їх на свою користь, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілим матеріальну шкоду.
У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_28 , уродженець м. Харкова, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
08.02.2019 у відношенні ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
26.02.2019 у зв`язку з відсутністю ОСОБА_4 за місцем проживання, та неможливістю вручення письмового повідомлення про підозру, пов`язаного з переховуванням зазначеної особи від органу слідства з метою уникнення від кримінальної відповідальності, письмове повідомлення про підозру, у відповідності до ч. 2 ст. 135 КПК України, вручено представнику житлово-експлуатаційної організації Комунальному підприємству «Жилкомсервіс» м. Харкова, копію якого також направлено поштовою кореспонденцією за місцем реєстрації ОСОБА_4 .
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 157292774 від 22.02.2019, ОСОБА_4 , на праві приватної спільної сумісної власності з ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно серії та номер: НОМЕР_1 виданого 10.09.2015 відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконкому ХМР, належить двокімнатна квартира, загальною площею 44.6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Сторона обвинувачення вважає за необхідне накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, з метою забезпечення його збереження для можливої конфіскації майна, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 190 України, а також з метою відшкодування шкоди, завданої наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, так як незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання рішень суду в частині забезпечення можливої конфіскації майна та у разі задоволення цивільних позовів внаслідок його можливого відчуження, а також необхідності виключення можливості розпорядитись вказаним об`єктом нерухомості.
В судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 07.03.2019 надійшла заява від слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , в якій він просить провести розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, а також без виклику власника відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України (а.с. 27).
Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення підозрюваного ОСОБА_4 .
У встановленому нормами КПК України порядку повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 08.02.2019 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, вручено 26.02.2019 КП «Жилкомсервіс» м. Харкова, у зв`язку з відсутністю ОСОБА_4 за місцем реєстрації.
Покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним за ч. 4 ст. 190 КК України, передбачає конфіскацію майна.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22.02.2019, ОСОБА_4 , на праві приватної спільної сумісної власності з ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно серії та номер: НОМЕР_1 виданого 10.09.2015 відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконкому ХМР, належить двокімнатна квартира, загальною площею 44.6 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 3, п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно п. п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 4 ст. 190 КК України, а також забезпечить цивільні позови потерпілих у даному кримінальному провадженні, а тому клопотання, про накладення арешту на двокімнатну квартиру, загальною площею 44.6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , в частині, що на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , підлягає задоволенню.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваного ОСОБА_4 завданням кримінального провадження при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на належне йому майно, шляхом заборони його відчуження.
Захід забезпечення у вигляді арешту майна підозрюваного, шляхом заборони відчуження вказаного майна, належного підозрюваному, відповідає завданням кримінального провадження.
Однак, не підлягає задоволенню клопотання в частині накладення арешту на двокімнатну квартиру, загальною площею 44.6 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , в частині, яка на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 , виходячи з наступного.
Як зазначено вище, згідно ч. 5, ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.п. 4, 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно, в тому числі, підозрюваного.
З урахуванням положень ст. ст. 2, ст. 7 КПК України, слідчий суддя вважає, що слідчим, всупереч ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 132; ст. 171 КПК України, не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в цій частині клопотанні слідчого та прокурора, а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на двокімнатну квартиру, загальною площею 44.6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , на частину, яка на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно серії та номер: НОМЕР_1 виданого 10.09.2015 відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської Ради, шляхом заборони його відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту отримання ним копії ухвали суду.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.

Слідчий суддя ОСОБА_1