Провадження № 11-сс/4820/9/19
Справа № 4820/1/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника

потерпілих ОСОБА_10 ,

захисників: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

підозрюваного ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008250 від 24 грудня 2018 року, за апеляційними скаргами прокурора, представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2018 року,

у с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 29 грудня 2018 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Зарічанського ВнП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погодженого з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0008250 від 24 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, відносно підозрюваного

ОСОБА_13 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Хмельницький, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, учень ВПУ №25, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

та застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступного дня, зобов`язано підозрюваного ОСОБА_13 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду та покладено на нього наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-в період часу з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. не залишати місце свого постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

ОСОБА_13 звільнено з-під варти, негайно в залі суду.

Строк дії ухвали постановлено рахувати по 24 лютого 2019 року.

Прокурор в апеляційній скарзі просив ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 29 грудня 2018 року відносно ОСОБА_13 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та враховуючи вимоги ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

Вважав, що вказана ухвала слідчого судді місцевого суду є незаконною, прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не відповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Указував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 інкримінованого йому кримінального правопорушення, з якою погодився і слідчий суддя, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Водночас, поза належною увагою суду залишився той факт, що ОСОБА_13 наразі обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину із застосуванням насильства, кінцеві наслідки якого на сьогодні не відомі, враховуючи клінічний стан потерпілого ОСОБА_15 .

Так, відповідно до довідки Хмельницької обласної лікарні потерпілий ОСОБА_14 доставлений каретою швидкої медичної допомоги в приймальне відділення ХОЛ 24 грудня 2018 року о 01 год. 35 хв. та госпіталізований в нейрохірургічне відділення з діагнозом: дифузне пошкодження головного мозку.

Відповідно до довідки Хмельницької обласної лікарні потерпілий ОСОБА_15 доставлений каретою швидкої медичної допомоги в приймальне відділення ХОЛ 24 грудня 2018 року о 01 год. 20 хв. та госпіталізований в реанімаційне відділення з діагнозом: перелом кісток черепа та обличчя.

За таких обставин прокурор приходить до висновку, що клопотання вмотивоване тим, що своїми умисними діями ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого може бути застосоване покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна, перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, щодо зміни їх показань в сторону його захисту, а також враховуючи той факт, що він не є працевлаштованим та без законних джерел доходу існує ризик, що він може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Судом не взято також до уваги і той факт, що ОСОБА_13 та неповнолітній ОСОБА_16 залишили потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в безпорадному та небезпечному для життя стані, маючи при цьому змогу надати їм допомогу.

На думку прокурора, неналежна процесуальна поведінка під час виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може створювати перешкоди для проведення ряду слідчих дій, а саме: одночасних допитів підозрюваного з свідками, пред`явлення особи для впізнання, експертиз, слідчих експериментів, тощо.

Прокурор посилався на те, що для забезпечення розумних строків проведення досудового розслідування, виконання слідчих дій в обумовлений процесуальними строками термін, необхідна обов`язкова явка підозрюваного ОСОБА_13 . Саме тому, застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання ризикам.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу передбаченого чинним Кримінальним процесуальним кодексом України відносно підозрюваного ОСОБА_13 є недоцільним.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту унеможливить запобіганню вищевказаним ризикам, оскільки ОСОБА_13 не перебуватиме під наглядом правоохоронних органів, що викликає сумнів в можливості виконанні ним процесуальних обов`язків.

Також, не підлягає застосуванню застава, оскільки відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КК України застава не застосовується щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Прокурор зауважував, що вищезазначені факти свідчать про формальний розгляд клопотання, без повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин та не сприяє виконанню завдання кримінального провадження.

Представник потерпілої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 29 грудня 2018 року про застосування підозрюваному ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та постановити нову ухвалу, про застосування до нього запобіжного заходу тримання під вартою.

Адвокат вважав, що застосування ОСОБА_13 такого запобіжного заходу як домашній арешт є не обґрунтовано м`яким. Такий запобіжний захід не відповідає меті його застосування, спричиняє настання негативних наслідків на встановлення істини у справі наслідки досудового розслідування вцілому, порушує права та законні інтереси потерпілих, створює об`єктивні умови побоювання за життя і здоров`я потерпілих і їх близьких родичів.

Зазначав, що за таких обставин прокурор об`єктивно та справедливо звернувся до суду із клопотанням про застосування ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На його думку, прокурор справедливо зазначав у клопотанні мету та підстави застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також довів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Окрім того, прокурор у клопотанні справедливо та вичерпно довів винятковість застосування до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу тримання під вартою, і правильно зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Представник потерпілого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_10 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 29 грудня 2018 року про застосування підозрюваному ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та постановити нову ухвалу, про застосування до нього запобіжного заходу тримання під вартою.

Адвокат вважав, що застосування ОСОБА_13 такого запобіжного заходу як домашній арешт є не обґрунтовано м`яким, а прокурор об`єктивно та справедливо звернувся до суду із клопотанням про застосування ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На його думку, прокурор справедливо зазначав у клопотанні мету та підстави застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також довів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Окрім того, прокурор у клопотанні справедливо довів винятковість застосування до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу саме тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурорів та слідчого на підтримання апеляційної скарги прокурора, потерпілу ОСОБА_9 та її представника адвоката ОСОБА_10 на підтримання власних апеляційних скарг та апеляційної скарги прокурора, підозрюваного ОСОБА_13 та його захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в заперечення доводів, викладених у апеляційних скаргах, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Досудовим розслідуванням установлено, що 24 грудня 2018 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_17 за попередньою змовою з ОСОБА_13 перебуваючи за адресою місто Хмельницький, вулиця Панаса Мирного, 37/2 біля магазину «Гранд» помітили потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 та прийняли спільне рішення про вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, заздалегідь узгодивши між собою характер та спосіб вчинення злочину.

Тоді, ж ОСОБА_17 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_13 , згідно заздалегідь узгоджено між собою способу вчинення злочину, зміст виконаних функцій, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_14 та ОСОБА_15 умисно, вчинили напад на ОСОБА_14 із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, яке виразилось у нанесенні тілесних ушкоджень та в подальшому заволодінні належним ОСОБА_14 майном, а саме срібним ланцюжком 925 проби, вагою близько 150 грамів, разом з срібною іконою квадратної форми, розміром 5х9 см, загальною вартістю 1953 гривень, мобільним телефоном «Samsung J3», чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 3000 гривень, в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_3 , яка цінності не становить, з гумовим чохлом чорного кольору вартістю 100 гривень та шкіряним гаманцем чорного кольору, вартістю 200 гривень в якому знаходились грошові кошти в сумі 300 гривень, посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_14 та банківська карта «Райфайзен Банк Аваль» № НОМЕР_4 , які вартості для потерпілого не представляють та які ОСОБА_13 вийняв із зовнішньої кишені куртки.

Своїми умисними діями, ОСОБА_17 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , спричинили потерпілому ОСОБА_14 матеріального збитку на загальну суму 5253 гривень.

24 грудня 2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0008250 зареєстровано дане кримінальне правопорушення, правова кваліфікація правопорушень, - ч.2 ст.187 КК України.

27 грудня 2018 року ОСОБА_13 затримано на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 27 грудня 2018 року про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_13 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за підозрою у вчиненні даного злочину.

27 грудня 2018 року ОСОБА_13 вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

У кримінальному провадженні наявні вагомі докази обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення саме підозрюваним ОСОБА_13 , зокрема, це: протокол допиту потерпілого ОСОБА_14 ; протокол прийняття заяви потерпілого ОСОБА_14 ; протокол пред`явлення для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_14 ; протокол огляду відеозапису з магазину «Гранд»; протокол проведення обшуку в ОСОБА_13 ; іншими матеріалами кримінального провадження у всій своїй сукупності.

Колегією суддів установлено, що слідчий суддя суду першої інстанції дійшов необ`єктивного, непереконливого та необґрунтованого висновку про те, що забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_13 покладених на нього процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20 год. по 07 год. наступного дня, а більш м`які запобіжні заходи запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не спроможні.

Колегія суддів уважає, що у даному випадку є підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючи при цьому, вимоги ч.4 ст.183 КПК України та не визначаючи розмір застави.

Слідчим та прокурором доведено у суді апеляційної інстанції, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім запобіжного заходу тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та які саме ризики на сьогодні існують і вказали про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так, відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При цьому, частково задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_13 , слідчий суддя першої інстанції в ухвалі зазначив, що підозрюваний має постійне місце проживання, навчається, є людиною молодого віку, раніше не судимий, характеризується позитивно, розкаюється у вчиненому.

Таким чином, на думку слідчого судді місцевого суду, слідчим та прокурором не доведено обґрунтованість застосування запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду.

За вказаних обставин, на думку колегії суддів, які свідчать про те, що, зважаючи на тяжкість передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років із конфіскацією майна, що є тяжким злочином, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, про що свідчить факт втечі з місця події, є підстави уважати, що саме запобіжний захід тримання під вартою, забезпечить належну поведінку та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_13 процесуальних обов`язків та зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, колегія суддів враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Колегія суддів дійшла висновку, що доказів наявності заявлених ризиків, надано прокурором та слідчим в достатній мірі.

Колегія суддів ураховує посилання прокурора, потерпілих та їх представника на те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є занадто м`яким, не відповідає меті його застосування, порушує права та законні інтереси потерпілих, створює об`єктивні умови побоювання за життя і здоров`я потерпілих і їх близьким родичів, так як кримінальне правопорушення вчинено з особливим цинізмом, жорстокістю та зухвалістю.

Колегія суддів зазначає, що відмовляючи у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею місцевого суду не у повній мірі враховано те, що своїми умисними діями ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, підозрюваний не є працевлаштованим та без законних джерел доходу. Судом не взято до уваги і той факт, що ОСОБА_13 залишив потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в безпорадному та небезпечному для життя стані, маючи при цьому змогу надати їм допомогу.

Разом з тим, колегія суддів уважає, що при врахуванні обставин та тяжкості підозри у вчиненому кримінальному правопорушенні застава не підлягає застосуванню, оскільки відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КК України застава не застосовується щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, наявні підстави для задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги прокурора, представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2018 року відносно ОСОБА_13 щодо часткового задоволення клопотання старшого слідчого СВ Зарічанського ВнП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту оголошення останньому повідомлення про підозру.

Термін дії ухвали встановити до 24 лютого 2019 року включно.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно взяти під варту із залу суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:
Суддя Хмельницького
апеляційного суду ОСОБА_2