Номер провадження: 11-сс/785/1740/18
Номер справи місцевого суду: 494/1311/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 17.10.2018 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 11.10.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 17.10.2018 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 11.10.2018 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в провадженні відділу поліції перебуває кримінальне провадження №0000229 від 07.06.2016 року за ознаками ч. 1 ст. 125 КК України. Заява ОСОБА_5 від 11.10.2018 року не містить об`єктивних та достовірних відомостей про дійсне вчинення інших кримінальних правопорушень за ст.ст. 186, 190, 355 КК України, тому підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР немає.

Зміст вимог апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, і постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на бездіяльність слідчого та зобов`язати його внести відомості до ЄРДР.

Свої вимоги ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що слідчий суддя допустив порушення її прав, передбачених ст. 306 ч.3 КПК України, розглянувши скаргу без її участі, внаслідок чого неповно з`ясував обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, та не взяв до уваги імперативні приписи ст.214 КПК України, які зобов`язують уповноважену службову особу внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою особи.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Апелянт та прокурор були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання не з`явились, заяв про відкладення апеляційного розгляду не надавали, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників судового розгляду та, згідно з ч.4 ст.107 КПК України не здійснювати технічну фіксацію судового засідання.

Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновків про таке.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частинами 1, 3 статті 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з положеннями ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, серед інших, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Скарга на бездіяльність слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 була подана особою, яка має право подавати таку скаргу, та на бездіяльність, яка підлягає оскарженню.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
З матеріалів провадження вбачається, що судовий розгляд скарги ОСОБА_5 був призначений двічі в один день - 17.10.2018 року, на 09:00 та 16:00 годину, ОСОБА_5 була повідомлена про час та місце судового засідання, телефонограмами (а.п. 7,15)
Слідчий суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 , яка була належним чином повідомлена про розгляд скарги, але в судове засідання не з`явилась,не бажає скористатись наданим їй Законом правом на участь в судовому засіданні, розглянув скаргу без її участі, з винесенням ухвали.
В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , зокрема, стверджує, що при прийнятті телефонограм від працівників суду повідомляла, що не може зявитися у судове засідання в зв`язку з зайнятістю на роботі, та надала графік чергувань, з якого вбачається, що 17.10.2018 року вона чергувала.
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами 1-ої інстанції і не набрали законної сили, зокрема: інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України по справі № 5-103 кс-15 від 01 жовтня 2015 року, зокрема право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
Разом з цим, на думку апеляційного суду, в таких випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені п.14 ч. 1 ст. 7 цього кодексу, яким передбачені доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що розглянувши скаргу ОСОБА_5 та постановивши оскаржувану ухвалу по суті скарги, слідчий суддя недотримався вимог КПК України.
Разом з тим, чинним кримінальним процесуальним законодавством передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду. Апеляційний суд наділений повноваженнями з перегляду законності, обґрунтованості та вмотивованості ухвал слідчого судді, постановлених за наслідками розгляду таких скарг по суті.
Оскільки слідчим суддею допущені істотні порушення права ОСОБА_5 під час розгляду її скарги, апеляційний суд вважає за необхідне повернути скаргу до суду першої інстанції для розгляду іншим слідчим суддею, з дослідженням доводів ОСОБА_5 на підтримання вимог скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 підлягає розгляду слідчим суддею по суті.
Отже, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а у справі необхідно постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 визнати такою, що підлягає розгляду, та повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті.
Керуючись вимогами ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 17.10.2018 року, якою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого СВ Березівського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 04.10.2018 року, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого СВ Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 04.10.2018 року визнати такою, що підлягає розгляду, та повернути до Березівського районного суду Одеської області для розгляду по суті іншим слідчим суддею.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

(підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно: Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2