УХВАЛА

14 травня 2019 року
м. Київ

справа № 333/2057/17
провадження № 51-2270ск19

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 9 липня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 7 лютого 2019 року,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
У силу ст. 433 КПК суд касаційної інстанції (далі Суд) не уповноважений перевіряти оспорюваних рішень на предмет неповноти розгляду,невідповідності висновків у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні перегляду виходить із фактичних обставин, установлених судами нижчого рівня. Виходячи з положень ст. 438 вказаного Кодексу, Суд може змінити або скасувати оскаржені рішення у випадку допущення судами порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 КПК є істотними.

Проте всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не викладено обґрунтування допущення місцевим судом таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкову зміну вироку на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 94, 370, 374, 412 цього Кодексу в їх взаємозв`язку, зважаючи також на статті 118, 124, 126-129 вказаного Кодексу. Разом із цим, попри те, що оспорюваний вирок переглядався в порядку апеляційної процедури, скаржником не зазначено обґрунтування в аспекті статей 404, 405, 407, 415, 419 КПК незаконності ухвали, а відтак і необхідності її зміни на згаданій підставі. Крім того, захисник вважає надмірно суворим призначене засудженому покарання, яке апеляційний суд пом`якшив. При цьому ОСОБА_4 не наводить аргументів, які би доводили явну несправедливість обраного засудженому заходу примусу, як це встановлено ст. 414 вказаного Кодексу, з урахуванням статей 50, 65 КК та особливості правозастосування ст. 75 цього Кодексу.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 9 липня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 7 лютого 2019 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3