Справа № 359/1182/19
Провадження №1-в/359/92/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
1 березня 2019 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією в режимі відеоконференції з ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)», клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
в с т а н о в и в :
11.02.2019 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України. Своє клопотання засуджений обґрунтував тим, що має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , який є постраждалим внаслідок ЧАЕС другої категорії. Своє виправлення довів своєю старанною та наполегливою працею днювального ремонтно-будівельних робіт на відділеннях 5 та 6, а також банно-пральному комплексі, проведення тепломережі опалення до будівель БВК-119. На даний час працює завгоспом у банно-пральному комплексі, має п`ять заохочень, що вважає достатньою підставою для надання йому умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив суд його задовольнити, оскільки для цього є всі підстави.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки матеріали особової справи засудженого не відображають сумлінного ставлення засудженого до праці протягом всього періоду відбування покарання та свідчать про те, що останній за час перебування в БВК № 119 не довів, що став на шлях виправлення.

В судовому засіданні представник адміністрації БВК клопотання зазначив, що на даний час засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, всі стягнення погашені, має п`ять заохочень, працевлаштований, до праці ставиться сумлінно.

Заслухавши думку прокурора, представника адміністрації БВК, пояснення засудженого, дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання.

Так, ОСОБА_5 засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2016 року за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2016 року, строк його попереднього ув`язнення з 13 січня 2016 року по 16 лютого 2016 року, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 13.01.2016 року. Кінець строку: 09.07.2020 року.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання. Міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 18.01.2016 року.

В Бориспільській виправній колонії № 119 ОСОБА_5 відбуває покарання з 03.03.2016 року.

Згідно характеристик засудженого, під час знаходження в Київському СІЗО останній зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. За час відбування покарання в Бориспільській виправній колонії № 119 ОСОБА_5 зарекомендував себе посередньо. За сумлінну поведінку і ставлення до праці має п`ять заохочень та три стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими як позитивної так і негативної спрямованості. Працював пекарем в установі, але на даний час працює старшим днювальним лазні-пральні. Приймає участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі. Приймав активну участь у проведенні ремонтних робіт у сан. вузлі відділень СПC №5,6, за що був заохочений у 1-ому кварталі 2018 року. Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. Встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконує. За характером спокійний, врівноважений. Намагається не допускати порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати в чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Відповідно до статті 123 Кримінально - виконавчого кодексу України не приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Відповідно до статті 127 Кримінально - виконавчого кодексу України не приймає участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє розумну соціально - корисну активність в організації їх роботи. Відповідно до статті 110 Кримінально - виконавчого кодексу України! піл гримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі. 27.07.2017 року засуджений був розглянутий на комісії щодо застосування до нього ст. 101 КК України, а саме переведення з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, але засудженому було відмовлено, так як засуджений не став на шлях виправлення. 16.05.2018 року засуджений був розглянутий на комісії щодо застосування до нього ст. 82 КК України, а саме зміну не відбутої частини покарання більш м`яким, але засудженому було відмовлено, так як він не став на шлях виправлення. Згідно вироку має позов, але виконавчий лист до установи не надходив. Вину у скоєному злочині визнав.

Крім характеристик, в матеріалах справи наявні й інші належні та об`єктивні дані про те, що засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, зокрема рапорти начальника відділення СПС, заступника начальника установи з І та КПЗ-начаньник ВІ та ГЗ, начальника відділення СПС № 6, які характеризують особу засудженого як сумлінного працівника, який виконує розпорядження адміністрації установи, дотримується встановлених правил поведінки, своєю працею поліпшує кількісний і якісний показник виконуваної роботи, бережно ставиться до обладнання та інструментів, додержується правил охорони праці та техніки безпеки, дотримується правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, санітарно-гігієнічних норм, завжди має охайний вигляд, бережно ставиться до матеріальних цінностей, тощо.

Суд приймає до уваги і те, що під час відбування покарання на засудженого було накладено три стягнення. Перше 16.03.2016 року за відмову у виконанні вимог встановлених законодавством приступити до робіт по благоустрою місць позбавлення волі. Друге та третє стягнення за порушення порядку режиму відбування покарання, а саме: 16.11.2017 року засуджений не вийшов на ранкову фізичну зарядку та 18.11.2017 року під час вечері засуджених обманним шляхом потрапив до варочного цеху їдальні установи.

Всі три стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку.

В даному провадженні предметом дослідження є наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на час розгляду клопотання.

Ті обставини, що на засіданні адміністративною комісією установи засудженому було відмовлено у застосуванні пільг, на переконання суду не спростовують висновків суду щодо виправлення засудженого.

Щодо наявності у ОСОБА_5 трьох стягнень, слід зазначити, що вони не можуть істотно впливати на висновки суду, щодо умовно-дострокового звільнення засудженого з огляду на те, що ці відомості враховуються у сукупності з іншими обставинами провадження та даними про особу засудженого та самі по собі не можуть слугувати підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, як і вказувати на те, що поведінка засудженого не зазнала позитивних змін.

Крім того, судом враховано і посилання засудженого на наявність неповнолітнього сина, який є дитиною, потерпілою від ЧАЕС та який знаходиться на його утриманні, потребує його піклування та догляду, що також вказує на можливість його умовно-дострокового звільнення.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Законодавцем визначено, що умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання може бути застосоване за певних умов.

За змістом зазначеного кримінального закону доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Отже, зі змісту наведених положень законодавства вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Матеріали справи в своїй сукупності свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суд з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці та виправлення.

В матеріалах справи відсутні дані, які б негативно характеризували засудженого впродовж всього періоду відбування покарання. Засуджений відбув 2/3 частини покарання, призначеного вироком суду, як того вимагають положення ст.81 КК України, своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Такі докази є достатніми та допустимими для прийняття позитивного рішення за клопотанням засудженого ОСОБА_5 і суд вважає за доцільне клопотання задовольнити та звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання призначеного судом на не відбуту його частину покарання, яка становить станом на 01.03.2019 року - 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 1 день.

Враховуючи зазначене та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 536-539 КПК України, ст. 158 КВК України, суд, -

у х в а л и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково на невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2016 року за ч.1 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до чотирьох років семи місяців позбавлення волі, - що становить станом на 01.03.2019 року 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 1 день.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення судового рішення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 05.03.2019 року.

Суддя ОСОБА_1