ЄУН 174/976/18
н/п 1-кс/174/381/2018
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2018 року м. Вільногірськ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працює, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, військовозобов`язаний, проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.09.2017 р. Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, -
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Таким чином, підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості , передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, вік та стан здоров`я ОСОБА_5 дозволяють останньому триматись в місцях позбавлення волі , у ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки останній не одружений, дітей на утриманні не має, ніде не працює, тобто не має постійного грошового доходу, в зв`язку з чим вчиняє злочини; за місцем проживання характеризується посередньо; раніше судимий , на даний час у Вільногірському міському суді відносно ОСОБА_5 знаходяться на розгляді 2 кримінальні провадження за ч.3 ст.185 та ч.3 ст.15- ч.3 ст.185 КК України, тому є достатні підстави вважати, підозрюваний ОСОБА_5 , знаходячись на свободі та не маючи міцних соціальних зв`язків і доходів , може почати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на раніше малознайомих потерпілу ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; та вчинити інше кримінальне правопорушення - злочин, оскільки до цього вже неодноразово вчиняв злочини, по яким кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 направлені до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з обвинувальними актами. Вказане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали, посилаючись на вищевказані обставини, просять його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечує, не має наміру переховуватися від органів слідства та впливати на потерпілу та свідка, на даний час власного житла та місця реєстрації не має, періодично проживає у м. Вільногірськ в квартирі своєї бабусі, де і мав намір зареєструватися , а також разом з нею в с. Биково. Знявся з реєстрації в с. Биково, але не зареєструвався у м. Вільногірськ , оскільки не має коштів для поїздки у смт. Кринички для зняття з військового обліку. У шлюбі не перебуває, мав цивільну дружину, дитину, батьком якої не записаний, з якими не проживає на протязі року. Свої життєві потреби забезпечує за рахунок тимчасових заробітків та матеріальної допомоги від матері. Вину у інкримінованих йому злочинах, провадження щодо яких знаходяться на розгляді в суді та по даному кримінальному провадженню визнає, чому вчиняв ці злочини, пояснити не може.
Вислухавши слідчого, підозрюваного, прокурора, дослідивши письмові матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню по наступним підставам.
Так, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, гарантовано основоположне право на свободу та особисту недоторканність, яке є найважливішим у демократичному суспільстві й кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції, перелік яких є вичерпним.
Згідно пункті 1 (с) статті 5 Конвенції, особу може бути позбавлено свободи у разі, якщо законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, незаконно впливати на потерпілого свідка.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
В судовому засіданні встановлено, що 26.11.2018 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 не затримувався.
Таким чином, суд дійшов висновку, що підозра, оголошена ОСОБА_5 органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, є обґрунтованою та наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу та свідків по даному кримінальному провадженню, оскільки він не працює і не має легальних джерел доходів, хоча не був позбавлений можливості працевлаштування, не має сталих соціальних зв`язків , постійного місця реєстрації і проживання та власного житла, є особою раніше судимою за вчинення тяжкого корисливого злочину і підозрюється по даному кримінальному провадженню у вчиненні аналогічного злочину середньої тяжкості,за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки, а також обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів , передбачених ч.3 ст.185 та ч.3 ст.15- ч.3 ст.185 КК України, провадження щодо яких перебувають на розгляді в суді, вчинених повторно під час іспитового строку по попередньому вироку, тому для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів не достатньо, що дає суду підстави застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, що знаходиться в межах строків, передбачених ст.197 КПК України та строку досудового розслідування.
Разом з тим, суд вважає недоведеним ризик перешкоджання обвинуваченим даному кримінальному провадженню іншим чином, оскільки органом досудового розслідування не зазначено, у чому саме він полягає.
Керуючись ст.ст.131,132,176-178,182,183,193, 194,196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 24 січня 2019 р. включно, взявши під варту негайно, в залі суду.
Підозрюваний та заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, в разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, в разі внесення застави з дня її внесення до 24 січня 2019 р. включно.
В разі внесення застави з моменту звільнення з-під варти, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання заставодавцем, а також ним покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, що здійснює досудове розслідування.
Строк дії ухвали - до 24 січня 2019 року включно.
Ухвала може бути оскаржена підозрюваним та прокурором в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: підпис ОСОБА_1