МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
04 січня 2019 року Справа №370/3329/18

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участую прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

при розгляді у підготовчому судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області кримінальне провадження №0000515 від 31.07.2018 року за яким обвинувачується
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець уродженця с. Поліське Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий по АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в :
До Макарівського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000515 від 31.07.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162, ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 122 КК України.
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , та обвинувачений ОСОБА_4 , просили повернути обвинувальний акт прокурору через невідповідність його вимогам ст. 291 КПК України, а саме неконкретного обвинувачення, що позбавляє належного права на захист.

Прокурор вважає клопотання захисту є необґрунтованим, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України.
Потерпіла та представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 також вважають клопотання захисту необґрунтованим.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України з наступних підстав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Формулювання обвинувачення повинно складатися із обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив, мету його вчинення, діяння (дія чи бездіяльність) особи, наслідки від таких дій, причинний зв`язок між діями та відповідними наслідками, що настали а також обставини, що впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Крім того, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК). У Кримінальному процесуальному кодексі України також зазначається, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 8 КПК України). А в ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. практика Суду визнається джерелом права в Україні.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що 29.07.2018 року, близько 18 год. 25 хв., ОСОБА_8 , з метою вчинення сварки та конфлікту з ОСОБА_6 , яка постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 , прийшов до вказаного домоволодіння, де побачив, що ОСОБА_6 , помітивши його, швидко зайшла в будинок та намагалася зачинити вхідні з середини, щоб не пустити його до вказаного будинку, і обурившись на її поведінку, усвідомлюючи, що іншим способом, він не зможе з`ясувати з нею стосунки, якщо не проникне до неї в житло, а також усвідомлюючи, що незаконне проникнення до житла є злочином, діючи з прямим умислом, з хуліганських мотивів та з мотивів неповаги до права особи на недоторканість житла та в порушення ст. 30 Конституції України, з метою отримати любим способом доступ до ОСОБА_6 , в тому числі і шляхом насильства, застосував фізичну силу, а саме ривком за ручку вхідних дверей відкрив їх, та наніс ОСОБА_6 , один удар кулаком в обличчя, і в подальшому, подолавши її опір, протиправно, без будь-якого дозволу, незаконно проник в середину будинку, чим порушив недоторканність житла та права проживаючих в ньому осіб.
Таким чином, ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, а саме в незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи із застосуванням насильства.
Крім того, 29.07.2018 року, близько 18:30 години, ОСОБА_8 , перебуваючи в неприязних відносинах із своєю сусідкою ОСОБА_6 , маючи на меті вчинити у відношенні неї хуліганські дії, принизити її гідність, з метою залякати її, щоб змусити її покинути своє житло, прийшов до її домоволодіння розташованого у АДРЕСА_3 .
Побачивши ОСОБА_9 , на подвір`ї, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на здійснення хуліганських дій, при цьому знаючи, що ОСОБА_6 , є одинокою жінкою похилого віку та не зможе чинити йому належний опір від його протиправної поведінки, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо і навмисно порушуючи громадський порядок, а також порушуючи спокійні умови побуту людей, в даному випадку потерпілої ОСОБА_6 , та її сусідів, з метою демонстрації зневаги до потерпілої ОСОБА_6 , та існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, з метою самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, діючи з особливою зухвалістю, що проявилось в тривалому порушенні її особистих прав і свобод, фізичної недоторканості, а також з винятковим цинізмом, який полягав у приниженні гідності одинокої жінки, яка внаслідок похилого віку не могла чинити йому опір, зайшов на територію її господарства, при цьому голосно крикнувши в бік своєї дружини ОСОБА_10 , яка перебувала в той час в сусідньому домоволодінні, що тепер вона може ходити по господарству ОСОБА_6 , і це домоволодіння належить йому із нею, підійшов до ганку де демонстративно перекинув миску з водою, яка стояла на порозі цього ганку, і далі діючи зухвало, швидко, раптово, наполегливо, демонструючи своєю поведінкою і виглядом намагання залякати потерпілу фізичною розправою, помітивши, що ОСОБА_6 , з метою уникнення з ним конфлікту, швидко зайшла в будинок та намагалася зачинити вхідні з середини, щоб не пустити його до вказаного будинку, і обурившись на її поведінку, усвідомлюючи, що іншим способом, він не зможе з`ясувати з нею стосунки, з метою отримати будь-яким шляхом доступу до ОСОБА_6 , в тому числі і шляхом насильства, застосував фізичну силу, а саме ривком за ручку вхідних дверей відкрив їх, та зразу ж наніс ОСОБА_6 , один удар кулаком в обличчя, після якого ОСОБА_6 , повідомила йому, що викличе поліцію, на що він зневажливо відповів, щоб викликала, бо йому «все рівно», і пішов з вказаного домогосподарства.
В цей час, близько 18 години 35 хвилин, почувши крики ОСОБА_6 , до її домогосподарства прийшла її сусідка ОСОБА_11 , та стала надавати їй допомогу. Побачивши ОСОБА_11 , на подвір`ї у ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , повернувся, і не покидаючи наміру продовжити свої злочинні дії, реалізуючи до кінця свій попередній злочинний умисел, діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо і навмисно порушуючи громадський порядок, а також порушуючи спокійні умови побуту людей, в даному випадку потерпілої ОСОБА_6 , та її сусідки ОСОБА_11 , з метою демонстрації зневаги до потерпілої ОСОБА_12 , та існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, з метою самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, діючи з особливою зухвалістю, що проявилось в тривалому порушенні її особистих прав і свобод, фізичної недоторканості, а також з винятковим цинізмом, який полягав у приниженні гідності одинокої жінки, яка внаслідок похилого віку не могла чинити йому опір, створенні перепон для надання їй медичної допомоги, став виганяти з двору ОСОБА_11 , тягнув її за вухо, чим перелякав її неповнолітнього сина, який стояв за парканом і все бачив, а коли ОСОБА_11 , покинула територію подвір`я, підійшов до ОСОБА_6 , і кулаком ударив її в обличчя внаслідок чого остання втратила свідомість, а він, закінчивши злочин, пішов з території домоволодіння.
Вказані хуліганські дії ОСОБА_8 , були активними, тривали протягом 15-20 хвилин, грубо порушували громадський порядок та спокій потерпілої і її сусідів, порушували їх особисті права та тілесну недоторканість.
Таким чином, ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме в хуліганстві, грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.
Крім того, 29.07.2018 року, близько 18 години 40 хвилин, під час вчинення хуліганських дій на території домоволодіння ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_3 , у ОСОБА_8 , виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості ОСОБА_6 , з якою у нього склались довготривалі неприязні стосунки з приводу його претензій щодо успадкованого нею майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, негайно, у вищезазначений час, з хуліганських мотивів, та з особистих неприязних відносин, з метою принизити гідність ОСОБА_6 , завдання їй фізичного болю та тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, з метою залякати її, щоб змусити покинути своє житло, ОСОБА_8 , підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , яка перебувала в цей час у коридорі власного будинку та намагалась викликати до телефону поліцію, усвідомлюючи, що вона є особою похилого віку, умисно, наніс один удар кулаком в її обличчя, з достатньою потужною силою, внаслідок чого згідно висновком судово-медичної експертизи №42 від 31.08.2018 року їй спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я (понад 21 день), у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та гематоми, компресійно-осколкового перелому тіла другого поперекового хребця, від яких вона втратила свідомість та впала на підлогу. Травма голови знаходиться в прямому причинному зв`язку з травмою хребта.
Таким чином, ОСОБА_8 , обвинувачується у вчинені умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечне для життя і не потягло за собою, наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене з метою залякування потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 cт. 122 КК України.
Суд вважає, формулювання обвинувачення не є конкретним, оскільки не конкретизує об`єктивну сторону інкримінованого злочину.

Одні ті самі дії ОСОБА_4 , прокурор кваліфікує як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та вчинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечне для життя і не потягло за собою, наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене з метою залякування потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 cт. 122 КК України.
Так, при відмежуванні хуліганства від, зокрема, посягань проти життя і здоров`я людини судам необхідно враховувати, що суспільно небезпечне діяння не може бути кваліфіковано як хуліганство за наявності у сукупності таких обставин справи (провадження): 1) засуджені і потерпілі між собою були знайомі; 2) до злочинного посягання перебували в особистих неприязних стосунках; 3) поштовхом до заподіяння тілесних ушкоджень стала поведінка самих потерпілих; 4) зі змісту протиправних дій кожного із засуджених простежується бажання завдати шкоди власне здоров`ю потерпілих через особисту неприязнь до них. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 04.10.2012 року № 5-17кс12 та постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство».

Відсутність в обвинувальному акті конкретного формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.
Судом звертається увага на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду.
Також чинний КПК України не ставить в залежність відповідність обвинувального акту вимогам закону від можливості їх виправлення процесуальних порушень в подальшому, в ході судового розгляду, наприклад шляхом зміни прокурором обвинувачення на підставі ст. 338 КПК України, оскільки така зміна обвинувачення можлива лише при встановленні в ході судового розгляду нових фактичних обставин кримінального правопорушення.
Вказані вище недоліки свідчать про оформлення обвинувального акту з недотриманням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та не можуть бути усунуті у іншому порядку, а ніж шляхом повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 110, 291, 315, 372, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000515 від 31.07.2018 року за яким обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 122 КК України повернути прокурору, який його направив до суду для усунення недоліків та приведення обвинувального акту та доданих до нього документів у відповідність до КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1