ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/473/19 Справа № 208/5415/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001715 за апеляційними скаргами прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, яке за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначити останній покарання у виді 9 років позбавлення волі.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій недостатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, а також характер суспільної небезпеки правопорушення.

Також, недостатньо враховано відсутність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , а також наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок суду скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким визнати її винною за ст.118 КК України та призначити покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що вона не заперечувала спричинення своєму чоловікові ножового поранення грудної клітини, однак це було не навмисно.
Також вказує на те, що сварилися вони з чоловіком часто, він бив її, однак вона ніколи не бажала йому смерті, а тому суд неправильно кваліфікував її дії.
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року ОСОБА_9 визнано винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років; також вирішено питання щодо речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, 07 серпня 2017 року у вечірній час, ОСОБА_9 та її чоловік ОСОБА_10 перебували за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де сумісно вживали спиртні напої. 08 серпня 2017 року у період часу з 01-00 год. до 01-30 год. (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено) між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перебували у приміщенні вищевказаною квартири та продовжували розпивати спиртні напої, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник конфлікт, у ході якого ОСОБА_10 наніс ОСОБА_9 один удар рукою в область обличчя, після чого ліг на диван, розташований у кімнаті зазначеної вище квартири. У цей момент у ОСОБА_9 на грунті особистої неприязні виник прямий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті своєму чоловікові ОСОБА_10 ..
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , 08.08.2017, у період часу з 01-00 год. до 01-30 год. (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на кухні взяла кухонний ніж, який лежав на підлозі, та, озброївшись вищевказаним кухонним ножем, направилася до кімнати, де перебував її чоловік ОСОБА_10 . Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на позбавлення ОСОБА_10 життя, ОСОБА_9 підійшла до ОСОБА_10 , який у цей момент лежав на ліжку на спині, обличчям догори, та, утримуючи ніж у правій руці, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що нанесенням удару ножем у життєво важливі органи людини можливо позбавити її життя, передбачаючи такі наслідки та бажаючи їх настання, умисно нанесла зазначеним ножем один удар в область грудної клітини ОСОБА_10 , тим самим спричинивши останньому проникаюче поранення грудної клітини.
Внаслідок злочинних протиправних дій ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_10 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №941-Е від 07.09.2017, заподіяно проникаюче поранення правої половини грудної клітини з пошкодженням серця, яке ускладнилось тампонадою серця кров`ю у просвітку серцевої сорочки, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та в даному випадку призвело до смерті ОСОБА_10 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 02-00 год. у КЗ «Кам`янська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ДОР.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка не підтримала апеляційні скарги, обвинувачену та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченої та просили її задовольнити, потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.
Доводи обвинуваченої щодо неправильної кваліфікації її дій судом першої інстанції, у зв`язку з тим, що вона не навмисно спричинила ОСОБА_10 тілесні ушкодження, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та дослідженим судом першої інстанції доказам, яким у вироку судом надано належну оцінку.

Так, вина обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується показами самої обвинуваченої ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що про вказану подію їй стало відомо зі слів її сестри - ОСОБА_9 , щодо обставин події, які відбувались 08.08.2017 року, а саме нанесення ОСОБА_9 потерпілому тілесних ушкоджень, які призвели до смерті останнього.
Також вина обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні цього злочину підтверджується письмовими доказами:
- протоколами огляду місця події від 08.08.2017 року, який проводився в приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_1 (а.с.29-31) та на ділянці місцевості поблизу вказаної адреси, де на ґрунтовому покритті виявлено ніж кухонний з литою рукояттю світло бурого кольору довжиною загальною 22,5 мм., лезо 11 см., рукоять 11,5 см., завширшки приблизно 15 мм. (а.с.32-38);
- висновком судово-медичної експертизи від 07.09.2017 року № 941-Е, відповідно до якого у ОСОБА_10 виявлено: рана в 5-му межребір`ї по середньоключичній лінії праворуч на відстані 10 см праворуч від середньогрудинної лінії, 1 см вниз від правого соска, 123 см вгору від підошви - веретеноподібна, розташована відповідно 8-ми та 2-м годинам умовного годинника з рівними краяма, нижнім гострим П-подібним верхнім кутами, розміром 2x0,5 см, довжиною по зведенню країв 2,1 см, яка продовжується лінійним рановим каналом, який пошкоджує міжреберні м`язи, проникає в праву плевральну порожнину з ушкодженням серцевої сорочки, правого шлуночка та між шлункової перетинки серця та сліпо скінчується в просвітку лівого шлуночка серця, з напрямком ранового каналу спереду-назад, справа-наліво, знизу-вгору та глибиною 13 см. Виявлене проникаюче поранення грудної клітини відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті;
- протоколом слідчого експерименту від 08.08.2017 року за участю підозрюваної ОСОБА_9 , в присутності судово-медичного експерта ОСОБА_12 , де підозрювана розповіла про обставини події 08.08.2017 року, які відбувались у квартирі АДРЕСА_2 , та показала яким чином вона спричинила потерпілому ножем тілесні ушкодження, а саме, що перечепившись через килим, вона втратила рівновагу та верхньою частиною свого тіла впала на тулуб чоловіка та спричинила ножове поранення йому в районі грудної клітини праворуч (а.п. 79-82);
- протоколом слідчого експерименту від 08.08.2017 року за участю ОСОБА_7 , який розповів про обставини, які мали місце 08.08.2017 року, а саме, що у вказаний день він з батьками вдома сиділи на кухні та вживали горілку. Він заснув на кухні. Батько пішов в кімнату. Через деякий час він прокинувся, зайшов до кімнати, де побачив мати, яка тримала в руці ніж. Побачив батька, який лежав в ліжку на спині, при цьому з правої сторони грудей у нього була кров. В руці у матері був кухонний ніж з червоною рукояткою (а.с.88-91);
- висновком судово-медичної експертизи № 941-Е-Д від 15.09.2017 року, відповідно до якого, тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_10 не могли утворитися при механізмі та взаєморозташуванні, як вказано в протоколі слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_9 .. Проникаюче поранення правої половини грудної клітини з пошкодженням серця заподіяне сплощеним колючо-ріжучим предметом, який діяв у напрямку спереду-назад, справа-наліво, знизу-вгору (а.с.153-154);
- іншими доказами, зазначеними у вироку, та взятими судом до уваги.
Колегія суддів звертає увагу на те, що механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 обвинуваченою, вказаний нею на слідчому експерименті 08.08.2017 року, не узгоджується з висновком судово-медичної експертизи від 07.09.2017 року № 941-Е, та спростовується висновком судово-медичної експертизи № 941-Е-Д від 15.09.2017 року, з якого вбачається, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_10 не могли бути спричинені за умов, на які вказувала обвинувачена на слідчому експерименті, а тому твердження обвинуваченої про те, що вона ненавмисно спричинила ОСОБА_10 тілесні ушкодження в область грудної клітини, оскільки перечепилася, є необгрунтованим.
Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК (2341-14), а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК.
З фактичних обставин та матеріалів справи вбачається, що між обвинуваченою ОСОБА_9 та потерпілим на кухні вказаної квартири виникла сварка, під час якої потерпілий ОСОБА_10 пішов до іншої кімнати.
Після цього, ОСОБА_9 з кухонним ножем вийшла з кухні та пішла до кімнати, в якій знаходився ОСОБА_10 , що вказує на готування її до нанесення потерпілому ударів предметом, застосування якого може призвести до смерті людині, - ножем.
Після того як обвинувачена зайшла до кімнати, вона нанесла потерпілому ножем один удар в область грудної клітини, в життєво важливий орган, що вказує на наявність в неї умислу на позбавлення життя потерпілого.
Підставами для висновку щодо умислу на позбавлення життя потерпілого є поведінка обвинуваченої, що передувала події злочину, в тому числі перед його безпосереднім вчиненням, зокрема, продовження сварки, оскільки після того, як ОСОБА_10 пішов до іншої кімнати, ОСОБА_9 взяла знаряддя злочину - ніж, з яким йшла до потерпілого та нанесла тілесне ушкодження, що стало причиною смерті.
Вказане свідчить про спрямованість дій ОСОБА_9 саме на умисне заподіяння смерті потерпілому, а тому судом правильно кваліфіковано дії ОСОБА_9 за ч.1 ст.115 КК України.
На підставі викладеного, суд першої інстанції правильно встановив вину у формі умислу, що підтверджує наявність суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_9 у інкримінованому їй злочині за ознаками ч. 1 ст. 115 КК України.

Доводи прокурора та обвинуваченої щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченої, колегія суддів вважає необґрунтованими з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченій ОСОБА_9 покарання, то при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість скоєного обвинуваченою злочину, яке відноситься згідно із ст. 12 КК України до категорії особливо тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, є особою з інвалідністю другої групи, має певні вади здоров`я і потребує обстеження та лікування, задовільно характеризується, на обліку лікаря-нарколога не перебуває; обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої - не встановлено; обставина, яка обтяжуює покарання обвинуваченої - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Апеляційним переглядом встановлено, що доводи, на які посилається прокурор у своїй апеляційній скарзі задля призначення ОСОБА_9 більш суворого покарання, а саме на тяжкість вчиненого злочину обвинуваченою, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_9 покарання.
Враховуючи те, що обвинувачена раніше не судима, є інвалідом, тому судом першої інстанції правильно призначено покарання у мінімальній межі санкції ч.1 ст.115 КК України.
Також доводи обвинуваченої щодо пом`якшення їй покарання є безпідставними, оскільки злочин вчинений обвинуваченою є особливо тяжким, внаслідок чого настала смерть потерпілого, обставини, що пом`якшують покарання не встановлені, у зв`язку з чим, колегія суддів не знаходить підстав для застосування положень ст.ст. 75, 69 КК України.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 115 КК України.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченій ОСОБА_9 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для її виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційних скарг, вважаючи доводи прокурора та обвинуваченої не обґрунтованими.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, та обвинуваченої ОСОБА_9 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4