ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/269/19 Справа № 216/3779/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в режимі
відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0001155 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: - 02.11.2004 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.187, ч.2 ст.156, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; - 26.06.2008 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.187, ст.ст. 69, 70, 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна; - 13.12.2016 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оскаржуючи доведеності вини та кваліфікації його дій, просить змінити вирок суду в частині призначеного покарання, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, а також на його утриманні знаходиться малолітня дитина.
Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів та призначено покарання: - за ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього належного йому майна; - за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією всього належного йому майна; - за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного йому майна; на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю злочинів, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Централь-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.12.2016 року, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього належного йому майна; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 , повторно, 25 червня 2017 року приблизно о 23.45 годині, з прямим умислом, спрямованим на збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, через незачинені двері балкону проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на другому поверсі двоповерхового житлового будинку, де в цей час перебувала потерпіла ОСОБА_9 , та вчинив напад на останню з метою заволодіння її майном, поєднаний із насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_9 та з погрозою застосування такого насильства щодо неї, а саме однією рукою здавив шию потерпілої ОСОБА_9 та іншою рукою закрив їй рота, від чого вона почала задихатись, штовхнув потерпілу на ліжко та, продовжуючи здавлювати її шию, погрожував останній застосувати щодо неї насильство, яке є небезпечним для її здоров`я, що виразилось у вербально висловленому ОСОБА_8 намірі зґвалтувати потерпілу ОСОБА_9 у разі, якщо остання не віддасть йому грошові кошти, якими вона володіє, що було сприйнято потерпілою ОСОБА_9 як реальну погрозу. Подавивши тим самим волю потерпілої до опору, ОСОБА_8 заволодів майном ОСОБА_9 , а саме грошовими коштами у розмірі 100 доларів США однією купюрою, що станом на 25.06.2017 становить 2602,60 грн, мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy Core Prime G361H Grey», у корпусі сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 1783,33 грн з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 вартістю 30 грн, з захисним склом марки «UTTY SAMSUNG CORE» вартістю 99 грн, в силіконовому чохлі марки «UTTY TPU FLOWER» вартістю 99 грн, після чого з вказаним майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду в сумі 4613,93 грн.
Крім того, ОСОБА_8 , повторно, 07 липня 2017 року приблизно о 13.40 годині, діючи з прямим умислом на збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись на пішохідній ґрунтовій дорозі, що веде від садівничого товариства «Мрія» до будівлі пивзаводу, розташованого за адресою: вулиця Окружна, 27 в місті Кривому Розі, вчинив напад на потерпілу ОСОБА_10 з метою заволодіння її майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_10 , здавивши її шию своєю рукою, від чого потерпіла ОСОБА_10 почала задихатися, тим самим подавивши волю потерпілої до опору, заволодів належним потерпілій ОСОБА_10 майном, а саме сережками з металу жовтого кольору 583 проби вагою 2,17 г вартістю 962,79 грн, знявши їх руками з вух потерпілої, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду в сумі 962,79 грн.
Крім того, ОСОБА_8 , повторно, 07 липня 2017 року приблизно о 13.43 годині, діючи з прямим умислом щодо відкритого викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, з корисливих мотивів, знаходячись на пішохідній ґрунтовій дорозі, що веде від садівничого товариства «Мрія» до будівлі пивзаводу, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер для потерпілої ОСОБА_11 , схопив сумку останньої, яка знаходилася на землі поряд з потерпілою, з якої відкрито викрав грошові кошти в кількості 6 купюр номіналом по 200 грн кожна на загальну суму 1200 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги обвинуваченого, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому покарання, то при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість скоєних обвинуваченим злочинів, які відносяться згідно із ст. 12 КК України до категорії особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину; дані щодо особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, під наглядом лікаря нарколога перебував з серпня 2001 року, знятий з-під нагляду в жовтні 2003 року через закінчення строку нагляду, не одружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, скоїв злочини в період іспитового строку; наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів; наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме: скоєння злочину щодо особи похилого віку.
У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ст.ст. 70, 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього належного йому майна.
Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції враховані обставини, на які посилається обвинувачений у своїй апеляційній скарзі, при призначенні покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, тому апеляційна скарга щодо пом`якшення призначеного покарання не підлягає задоволенню.
Посилання обвинуваченого на наявність на його утриманні малолітньої дитини не може бути взято до уваги, оскільки цей факт не є обставиною, яка може знижувати ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким, а інші - тяжкі, окрім цього, судом першої інстанції встановлено, що у ОСОБА_8 на утриманні дітей не має, в матеріалах кримінального провадження також відсутні документи, які б могли підтвердити цей факт.
Довідка ТОВ Дивобуд не свідчить про те, що батьком неповнолітнього ОСОБА_12 є обвинувачений ОСОБА_8 та дитина перебувала на його утриманні, а тому колегією суддів до уваги не приймається.
Отже, обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів останнім не наведено, а тому підстави для застосування більш м`якого покарання відсутні.
З урахуванням викладеного, призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог його апеляційної скарги, вважаючи доводи останнього не обґрунтованими.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Верховний Суд протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4