Провадження № 1-кс/201/7461/2018
УХВАЛА
іменем України

29 листопада 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0002962 від 27 листопада 2018 року клопотання старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2018 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором прокуратури Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилається на те, що 27.11.2018 приблизно об 06:30 годин, ОСОБА_6 перебував за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 разом з малознайомою йому ОСОБА_7 .

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та особистої неприязні один до одного виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Далі ОСОБА_6 , діючи на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_7 , усвідомлюючи весь суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи заподіяти смерть потерпілій ОСОБА_7 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел направлений на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, наніс своєю правою рукою не менш ніж три удари потерпілій в область голови та обличчя, чим спричинив їй тілесні ушкодження, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, та які знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням фізіологічної (незворотної) смерті ОСОБА_7 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

27.11.2018 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а саме: умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, тобто у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, з підстав у ньому викладених, на його задоволенні наполягали посилаючись на наявність ризиків, які стали підставою для внесення клопотання.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід. Захисник висловив позицію про те, що в наступному дії підозрюваного можуть бути перекваліфіковані на менш тяжкий склад злочину, та про те, що відсутні належні та достатні докази винності підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, суд, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Обгрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні підтверджується наданими слідчим протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами огляду трупу та місця події. Так, свідок ОСОБА_11 при допиті прямо вказала на підозрюваного, як на особу яка наносила удари в обличчя та голову потерпілої, та впізнали його при пред`явленні фотокарток для впізнання. Інші свідки дали покази, які частково підтверджують обставини даного кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Оцінюючи критично, разом з іншими доказами та фактичними обставинами зазначену у клопотанні слідчого відсутність міцних соціальних зав`язків у підозрюваного, суд приходить до висновку про те, що дана обставина не знайшла свого об`єктивного підтвердження, оскільки підозрюваний фактично має родину, місце роботи.

Оцінюючи критично, разом з іншими доказами та фактичними обставинами справи посилання захисту на можливу з точки зору захисника в майбутньому перекваліфікацію інкримінованого підозрюваному діяння, суд приходить до висновку про те, що таке посилання на даному етапі не може бути враховане судом, оскільки на цій стадії підозрюваному інкримінується вчинення саме злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Майбутня перекваліфікація злочину, якщо вона буде мати місце, може бути підставою для зміни запобіжного заходу, але це завдання наступних етапів кримінального провадження.

Враховуючи викладене, а також оцінюючи обставини, передбачені статтею 178 КПК України, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, особу підозрюваного, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_6 на цій стадії кримінального провадження не є достатнім для запобігання ризику впливу на свідків, зазначеному у клопотанні слідчого.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину вчиненого із застосуванням насильства та фактично спричинившого позбавлення людини життя, суд вважає за необхідне при постановлені ухвали у кримінальному провадженні не визначати розмір застави.

На підстави викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань №4 строком на 60 (шістдесят) днів.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою є 25 січня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення повного тексту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1