Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/177/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький матеріали кримінального провадження № 0000730 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.09.2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, одруженого, освіта середня спеціальна, маючий на утриманні неповнолітнього сина, раніше судимий 31.10.2016 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185 КК України, до громадських робіт терміном на 150 годин
визнано винуватим у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили. Покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: не залишати місце постійного проживання будинку за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу суду в період часу з 19.00 години до 06.00 години; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Вирішено питання щодо речових доказів.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_8

захисника-адвоката - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та направити на новий судовий розгляд.

Мотивує свої доводи тим, що з вироком суду обвинувачений не погоджується, злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України не скоював, про крадіжку дізнався від працівників поліції.

Коли було розпочато досудове розслідування, обвинувачений ОСОБА_7 дізнався від малолітніх друзів свого сина ОСОБА_9 про крадіжку майна ОСОБА_10 , яке вони принесли та розмістили на горищі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

При наданні пояснень поліційські нанесли побої ОСОБА_7 , щоб останній взяв на себе вину в скоєнні крадіжки та пояснили, що обвинувачений відбудеться тільки умовним терміном покарання.

Просить врахувати, що ОСОБА_7 є єдиним годувальником в сімї, має малолітню дитину, тудовий стаж більше 30 років, працює трактористом в Олексіївському коммунальному підприємстві, характеризується посередньо на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника, представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок суду без зміни.

Зазначає, що в судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та згідно протоколу огляду місця події від 24.01.2018 року та диском, який являється додатком до протоколу, в присутності понятих, яким зафіксовано огляд домоволодіння, яке належить ОСОБА_7 крадені речі були виявлені в будинку останнього.

Апелянт в апеляційній скарзі, прохаючи скасувати вирок суду не зазначив жодної підстави, яка зазначена в ст. 415 КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на характеризуючі дані обвинуваченого, судом першої інстанції було враховано при винесенні вироку.

Короткий зміст суті справи:

ОСОБА_7 з 09.12.2017 по 14.12.2017, точної дати та часу не встановлено в темну пору доби, прибув до домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 . ОСОБА_7 , перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, таємно із подвір`я викрав два алюмінієві бідони, ємністю 40 л. вартість якого за 1 шт становить 450 грн, чавунну гусятницю, що належить ОСОБА_10 . В подальшому ОСОБА_7 шляхом розбиття шибки вікна проник в середину житлового будинку звідки таємно викрав електросоковижималку, алюмінієвий чайник, пластикове відро ємністю 20 л., скло від керосинової лампи в кількості 2 шт, електроподовжувачі. Зазначене викрадене майно ОСОБА_7 заніс до чагарників, розташованих неподалік від домоволодіння потерпілого. В подальшому, в той же час, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_7 прибув до свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , де попрохав сина ОСОБА_9 про допомогу та разом з останнім перенесли речі належні потерпілому ОСОБА_10 до місця свого проживання. Загальна вартість викраденого майна становить 1974 гривні.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили вирок суду скасувати, прокурора у кримінальному провадженні, який просив вирок суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом положень ч.1 та 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Викладені у вироку суду першої інстанції висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні таємного викраденні чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного із проникненням в житло ґрунтуються на сукупності зібраних, взаємоузгодженими між собою та досліджених судом доказах, які є правильними і відповідають фактичним обставинам цієї справи.
В апеляційні скарзі кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України не оспорюється, у зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України відсутні підстави для визнання апеляційним судом кваліфікації неправильною.
Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що під час судового засідання не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 , як і на правильність кваліфікації його дій за ч.3 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції в своєму рішенні зазначив про те, що враховує, що останній характеризується негативно, не працює, має на утриманні неповнолітнього сина, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Судом першої інстанції з`ясована наявність непогашеної судимості у обвинуваченого за вчинення крадіжки з моменту відбуття призначеного судом покарання у виді громадських робіт з 20.02.2017 року. Враховано відомості досудової доповіді відносно особи обвинуваченого, а саме результати оцінки обвинуваченого ОСОБА_7 , які показали середній ризик вчинення нового злочину у будь-який момент та середній рівень небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Суд першої інстанції не встановив щирого розкаяння обвинуваченого, відсутні дані щодо вжиття заходів для примирення із потерпілим та відшкодування збитків. Обставиною, що пом`якшує покарання визнано наявність на утриманні неповнолітнього сина, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Підстав для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд не знайшов і дійшов до висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства.
З таким висновками та доводами, колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» регламентовано, що досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Також, колегія суддів враховує конкретні обставини справи, зокрема що потерпілий є другом ОСОБА_7 разом розпивали спиртні напої, фактично матеріалами кримінального провадження встановлено вчинення одного епізоду кримінального правопорушення.
Довідкою виданою виконкомом Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області ОСОБА_7 проживає в с. Олексіївка Добровеличківського району Кіровоградської області, до складу його сім`ї входить син ОСОБА_12 2002 року народження.
У зв`язку з наведеним, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина 2002 року народження, характеризується посередньо, працює трактористом в Олексіївському комунальному підприємстві, колегія суддів вважає можливим пом`якшити призначене ОСОБА_7 судом першої інстанції основне покарання.
Колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства. За своїм видом і розміром призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування основного покарання із встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України є справедливим, необхідним та достатнім для його перевиховання, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як ним самим, так і іншими особами, відповідає меті покарання, визначеній у ст. 50 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Твердження захисника в апеляційній скарзі, що працівники поліції при наданні пояснень обвинуваченим наносили побої ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні суду першої інстанції про зазначене не вказував, до органів прокуратури з відповідною заявою не звертався.
В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав повністю, на слідчому експерименті показував як саме проносив речі до свого домоволодіння.
Положеннями ст. 65 КК України регламентовані загальні засади призначення покарання. Зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України визначено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія судді дійшла висновку щодо пом`якшення призначеного основного покарання виходячи з того, що на утриманні обвинувачений ОСОБА_7 має неповнолітнього сина, висновок органу пробації, відповідно до якого ймовірність виправлення правопорушника можлива без ізоляції від суспільства, а також відсутність обтяжуючих обставин.
На підставі викладеного, апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції слід змінити в частині призначеного покарання.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 408, 414, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.09.2018 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати засудженим ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від призначення основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
В решті вказаний вирок - залишити без змін.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2