Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/592/16-к
Провадження № 1-кп/475/6/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2018смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої- судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря : ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілого: ОСОБА_8

захисника обвинуваченого: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександродар Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта середньо-спеціальна, не судимого, не одруженого, працюючого за трудовим договором, шиномонтажником, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Акмечетські Ставки Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, не судимого, одруженого, мавшого на утриманні малолітню дитину, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2016р. близько 01.30 год. водій ОСОБА_4 у порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який мав технічну несправність ходової частини та гальмівної системи, рухався у темний час доби по асфальтованій проїзній частині автодороги 0-150903 (КПП Тимкове-Олександрівка) у Доманівському районі Миколаївської області, що має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони с.Акмечетські Ставки у напрямку с.Прибужжя, зі швидкістю приблизно 70 км/год. Технічний стан гальмівної системи даного автомобіля не відповідав вимогам п.31.4.1 в Правил дорожнього руху України та її несправність полягала в порушенні герметичності гідравлічного гальмового приводу (підтікання рідини гальмівної рідини з головного гільмівного циліндра). Технічний стан ходової частини автомобіля не відповідав вимогам п.31.1 та п.31.4.5 а,г Правил дорожнього руху України та їх несправність полягала в підтіканні сальника хвостовика заднього моста та амортизатора підвіски заднього правого колеса, переднє ліве колесо має залишкову висоту малюнка протектора 0,0мм. та на передню вісь встановлено шини різних розмірів.

У цей же час у зустрічному для автомобіля«ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , напрямку по смузі руху останнього, зі швидкістю приблизно 30 км./год. рухався технічно справний мопед марки «Sigma-Line» без реєстраційного номеру, із увімкненою фарою головного освітлення, під керуванням ОСОБА_10 , який в порушення вимог п.2.9 «а» ПДР керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Пасажиром на задньому сидінні мопеду був ОСОБА_6 .

При зближенні вказаних транспортних засобів водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п.2.3 «б», 12.3 ПДР, а саме: в порушення п.2.3 "б" ПДР проявив неуважність до дорожньої обстановки, яка склалась, не стежив за її змінами, маючи об`єктивну можливість заздалегідь виявити мопед марки «Sigma-Line» без реєстраційного номеру, що рухався по його смузі руху, не вжив заходів для зменшення швидкості свого транспортного засобу аж до повної зупинки, хоча мав таку технічну можливість та продовжував рухатись вперед.

В свою чергу водій мопеду марки «Sigma-Line» без реєстраційного номеру, ОСОБА_10 , грубо порушив п.п.2.3 «б», 11.3, 12.3 ПДР, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки, яка склалась, не стежив за її змінами, при необхідності виїзду на смугу зустрічного руху, не врахував, що рухомі по ній транспортні засоби мають перевагу в русі, маючи об`єктивну можливість заздалегідь виявити автомобіль марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався по своїй смузі руху, не вжив заходів до зменшення швидкості свого транспортного засобу аж до повної його зупинки або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, хоча мав таку технічну можливість та також продовжував рухатись вперед.

Внаслідок зазначених дій водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , що не відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, в районі 1км.+800 м. автодороги О-150903 (КПП Тимкове-Олександрівка) відбулося зіткнення передньою правою частиною автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 та правою частиною. мопеда «Sigma-Line» без реєстраційного номера .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда «Sigma-Line» ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди, а пасажир мопеда ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_10 та спричинення потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку між порушенням водіями вказаних вимог Правил дорожнього руху України та настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 та заподіяло потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчинені злочину визнав частково та пояснив, що 19 березня 2016р. близько 01 год ночі, він разом із трьома пасажирами рухався на автомобілі ВАЗ 2101 зі сторони с.Акмечетські Ставки в сторону с.Прибужжя, Доманівського району. В той вечір, знаходячись в барі с.Прибужжя він вживав спиртні напої, а саме: випив пляшку пива. Рухаючись на автомобілі по своїй полосі, на відстані близько 150 м. обвинувачений побачив попереду на дорозі світло, якогось обєкту, який рухався по його полосі назустріч. Світло, то пропадало, то зявлялось. Автомобіль рухався зі швидкістю 70 км. в годину.. Потім він відчув удар в передню праву частину машини. Після удару, трохи проїхавши вперед, він зупинився, заднім ходом повернувся назад і побачив мопед та потерпілого і зрозумів, що сталася ДТП. Обвинувачений почав телефонувати до швидкої допомоги. Із машини повиходили дівчата, які їхали з ним разом.

У вчиненні дорожньо-транспортної пригоди свою вину визнає, але вважає, що Правила дорожнього руху порушив і водій мопеду, який рухався по зустрічній смузі дороги. Обвинувачений стверджує, що рухався автомобілем строго по своїй смузі дороги, ніяких маневрів не вчиняв. Під час руху, пасажири спілкувалися між собою, ніхто йому не заважав. Перед зіткненням, екстренне гальмування не здійснював, думав, що попереду, хтось іде з фонарем.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 19 березня 2016р. він разом із ОСОБА_10 на мопеді поверталися з дискотеки с.Прибужжя в сторону с.Акмечетські Ставки. По дорозі, на відстані 300м. вони побачили, що на зустріч рухається машина по своїй смузі. Потім машина виїхала на зустрічну смугу. Побачивши, що машина змінила смугу дороги та щоб уникнути зіткнення, на відстані близько 70 м. ОСОБА_10 виїхав на зустрічну смугу та продовжив рух по зустрічній смузі. Зіткнення мопеду з автомобілем відбулося на зустрічній смузі дороги. В той вечір, знаходячись на дискотеці, він вживав спиртні напої. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, він отримав тілесні ушкодження. Тривалий час знаходився на лікуванні і просить відшкодувати йому матеріальні та моральні збитки. Вважає, що ОСОБА_4 повинен понести покарання відповідно до закону.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_10 доводився їй сином. Про дорожньо-транспортну пригоду їй стало відомо від сусідів. Їй відомо , що син загинув внаслідок наїзду на його мопед автомобіля ОСОБА_4 . ОСОБА_4 приходив до них додому, просив вибачення та приніс гроші в сумі 1500грн. Просить стягнути з обвинуваченого моральні збитки, які оцінює в розмірі 200 000 грн. Вважає, що ОСОБА_4 повинен понести покарання , передбачене законом.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, крім його особистого визнання вини, підтверджується і поясненнями свідків, допитаних в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_11 , суду пояснив, що 19 березня 2016р. він з друзями був на дискотеці в с.Прибужжя. Після закінчення дискотеки вони пішки поверталися додому в с.Акмечетські Ставки. По дорозі вони побачили місце аварії, де стояла розбита машина ОСОБА_4 та лежав мопед. ОСОБА_12 , яка там знаходилася, розповіла, що водій машини вирішив налякати та виїхав на зустрічну полосу. По дорозі, коли вони шли пішки додому, їх обігнав мопед. Момент зіткнення він не бачив.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що померлому ОСОБА_10 він доводився батьком. 19 березня 2016р., коли йому стало відомо, що загинув син внаслідок аварії, він пішов на місце дорожньо-транспортної пригоди. На місці ДТП він побачив обвинуваченого ОСОБА_4 та дівчат, що були пасажирами в машині, які всі перебували в стані алкогольного спяніння. ОСОБА_13 заспокоювала ОСОБА_14 . ОСОБА_4 стояв біля машини. Мопед, на якому їхав син, лежав на полосі зустрічного руху. Мопед був в справному стані.

Свідок ОСОБА_15 , який є братом загиблого ОСОБА_10 , суду показав, що коли він прийшов на місце аварії, то побачив, що машина ОСОБА_4 стояла по ходу руху, а навпроти неї лежав мопед його брата. ОСОБА_16 , яка була пасажиркою в машині, говорила, що в аварії винуватий ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що 19 березня 2016р. він був присутній на місці дорожньо-транспортної пригоди і бачив, що машина стояла по ходу руху, а перед машиною лежав мопед. Він має досвід водія з 1983р. і визначив, що гальмівна система машини була не справна. Водій перебував в стані алкогольного спяніння. Вважає, що дівчата, які їхали в машині, спровокували водія, так як грала музика , поспішали. Слідів гальмування автомобілем на місці аваріїї він не бачив.

Крім того, свідок був присутній при проведенні слідчого експерименту обставин події. Слідчий експеримент проводився на іншій машині, прибори зовнішнього освітлення горіли не так. Вважає, що ОСОБА_10 , рухаючись на мопеді, був засвітлений фарами автомобіля і тому виїхав на зустрічну смугу дороги. Експеримент проводився приблизно в той же час, що і ДТП.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що 19 березня 2016р. вона разом з ОСОБА_18 знаходилася на дискотеці в с.Прибужжя, Доманівського району. Там до них приєдналася ОСОБА_13 . Після дискотеки, вони всі разом на машині ОСОБА_4 поїхали в с.Квіткове завозити одного із знайомих. Повертаючись назад із с.Квіткове в с.Прибужжя, вона сиділа разом з ОСОБА_19 на задньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_20 сиділа біля водія спереді. На дорогу вона не зверталала уваги, але бачила, що назустріч машині шось рухалось, так як горіло світло, наче хтось іде з ліхтарем по обочині . В машині грала музика, ніхто з водієм не розмовляв. Інколи машина обїзжала ями на дорозі. Потім вона побачила ярке світло, відчула удар в машину. Машина проїхала вперед і зупинилась, потім водій здав назад. Що трапилося вона не зрозуміла. Коли вийшла із машини, побачила мопед і потерпілих. Спиртні напої в той вечір не вживала.

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що 19 березня 2016р. вона разом із ОСОБА_22 пішла на дискотеку в с.Прибужжя, Доманівського району. В той вечір вона почувала себе недобре, так як у неї підвищилася температура. На дискотеці до них підійшла ОСОБА_23 . Після дискотеки ОСОБА_16 попросила ОСОБА_4 підвезти їх додому, на що він погодився. Спочатку ОСОБА_4 поїхав в с. Квіткове, Доманівського району. Після того, як пасажир там вийшов, вони повернулися додому, їхали в сторону с.Прибужжя. Вона сиділа сзаді за водієм, за дорогою не слідкувала, ні з ким не спілкувалася. Потім вона відчула удар в машину, побачила іскри. Злякавшись вона вискочила із машини, побігла вперед, потім повернулася. Підійшла до ОСОБА_24 , яка сиділа на обочині дороги. Потім побачила ОСОБА_10 , який лежав на землі, біля нього сиділа ОСОБА_20 , яка намагалася зміряти пульс. В кюветі кричав потерпілий ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_25 суду пояснила , що 19 березня 2016р. у вечірній час , вона поїхала на дискотеку в с.Прибужжя, де разом із друзями вживала спиртні напої. Після дискотеки вона сіла в машину до ОСОБА_4 , який погодився підвезти їх додому. Спочатку вона сиділа на передньому сидінні ще з одним пасажиром, якого ОСОБА_4 відвіз в с.Квіткове. Повертаючись назад із с.Квіткове в сторону с.Прибужжя, в машині сиділо троє пасажирів. Спереді сиділа вона, а на задньому сидінні сиділи ОСОБА_18 та ОСОБА_26 . ОСОБА_27 сиділа боком , щоб спілкуватися із пасажирами, які сиділи сзаді. Їхали швидко. По дорозі машина маневрувала. Потім вона відчула удар в машину, машина зупинилася і вона побачила на обочині чоловіка, до якого підійшла та впізнала ОСОБА_10 .

В той вечір спиртні напої вживали всі, крім ОСОБА_18 , яка хворіла. Не бачила, чи вживав спиртні напої ОСОБА_4 .

Після зіткнення, машина проїхала вперед, потім водій сдав назад і зупинився. Після зупинки всі повиходили з машини. Гальмування машини вона не відчула, а маневрування машини вона відчула. З якою метою здійснювалися маневри, їй не відомо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст.286 КК України підтверджується поясненнями тих самих свідків, допитанних в судовому засіданні, які засвідчили, що перед зіткненням мопед рухався по полосі зустрічного руху.

Крім пояснень свідків, вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_10 підтверджується і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.03.2016р. із схемою та фотозображеннями, проведеної за участю ОСОБА_4 та понятих, яким зафіксоване місце вчинення злочину. Із протоколу огляду та схеми вбачається, що ДТП сталася в районі с.Акмечетські Ставки Доманівського району на прямому горизонтальному відрізку автодороги з асфальтобетонним покриттям, сухим на момент огляду. Ширина проїзної частини 5,5 м, призначена для руху у двох напрямках без розділової смуги з узбіччями по обидві сторони проїзної частини. Зі схеми до протоколу огляду місця події вбачається, що зіткнення транспортних засобів сталося у смузі руху автомобіля ВАЗ, тобто у зустрічній смузі руху для мопеда( а.с. 23-44, т.2);

- висновком судово-медичної експертизи № 83 від 08.04.2016р., згідно якої смерть ОСОБА_10 сталася внаслідок черепно-мозкової травми з переломом кісток основи черепа та крововиливом під оболонки та в речовину головного мозку.

При дослідженні трупа ОСОБА_10 були виявлені наступні тілесні ушкодження: тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечних для життя в момент спричинення: черепно-мозкова травма з переломом кісток основи черепа, розриви печінки та правої нирки; середньої тяжкості: перелом кісток правого передпліччя, ребер, грудини. Інші виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмету зі значною поверхнею. Характер та локалізація тілесних ушкоджень, їх масивність вкладаються у механізм мототравми, за якої мали місце удари об виступаючі частини мопеда та автомобіля в момент їх зіткнення правою передньобоковою поверхнею, коли ОСОБА_10 знаходився за кермом мопеда. Усі ушкодження прижиттєві, утворилися незадовго до настання смерті.

У ході проведення експертизи судово-медичних даних, які б свідчили про те, що через тіло ОСОБА_10 здійснений був переїзд, не встановлено.

З урахуванням характеру та локалізації тілесних ушкоджень, їх масивності, експерт прийшов до висновку, що первісний контакт ОСОБА_10 з транспортним засобом відбувся правою передньобоковою поверхнею голови, тулуба та правою верхньою кінцівкою.

На підставі отриманих у ході експертизи даних експерт дійшов висновку, що смерть ОСОБА_10 настала через малий проміжок часу після спричинення йому тілесних ушкоджень (за кілька хвилин). Між отриманими ОСОБА_10 тілесними ушкодженнями та настанням смерті наявний прямий причинний зв`язок.

При судово-токсилогічному дослідженні крові виявлений етиловий спирт 1,17 %. Дана концентрація етилового спирту, за життя відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння (а.с.55-62. т.2);

- висновком судово-медичного експерта №1024 від 27.06.2016р., із якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді осколкового перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням уламків, відкритого осколкового перелому середньої третини обох кісток лівої гомілки, множинних саден кінцівок, що ускладнилися травматичним шоком 3 ступеню, некрозом м`яких тканих правого стегна та гомілки, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів. Утворення зазначених тілесних ушкоджень у строк та за обставин, указаних у постанові про призначення експертизи і медичних документах 19.03.2016 р. при ДТП за участю мопеду та легкового автомобіля не виключається. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок ДТП.(т.2 а.с.65-67);

- висновком автотехнічної експертизи № 9-1-192 від 13.04.2016р. із фотозображеннями, згідно якої на момент огляду ходова частина, рульове керування та гальмівна система мопеду«Sigma-Line»б/н, не мали технічних несправностей, які б могли виникнути до ДТП. Фара головного світла мала технічну несправність, у вигляді непрацездатності в режимі ближнього світла. Враховуючи результат проведеного дослідження, водій мав можливість виявити технічну несправність фари головного світла завчасно перед виїздом ( а.с.72-77, т.2);

- висновком автотехнічної експертизи № 9-1-193 від 14.04.2016р. із фотозображеннями, згідно якої на момент огляду ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 перебувають в технічно несправному та працездатному стані, рульове керування перебуває в працездатному стані та не має технічних несправностей, які б могли б виникнути до ДТП та вплинути на його рух. Водій міг завчасно виявити технічні несправності ходової частини та робочої гальмівної частини ( а.с.82-87, т.2);

- висновком транспортно- трасологічної експертизи № 09-1-196 від 15.04.2016р. із фотозображеннями, згідно якої встановлено, що під час первинного контактування автомобіль «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 розташовувався правою передньою частиною до правої частини мопеда «Sigma-Line»б/н при зустрічному русі. При співставленні пошкоджень на транспортних засобах із метою визначення кута між повздовжніми осями транспортних засобів було встановлено, що однозначно та обєктивно визначити кут не представляється можливим, через неконкретність слідової інформації на обох транспортних засобах.

На підставі проведеного дослідження можна дійти висновку, що місце зіткнення мопеда «Sigma-Line»б/н та автомобіля«ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 сталося в межах смуги руху автомобіля«ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відстані від 0,5 м. до 1,5м. від правого краю проїзної частини, відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ-2101», д/з НОМЕР_1 , в районі осипу бруду (позиція 11 на схемі) на проїзній частині ( а.с.92-100, т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 31.03.2016р.із складеною схемою за участю ОСОБА_4 , у ході якого встановлено, що при експериментальних заїздах швидкість руху транспортних засобів досягала : автомобіля - 70 км/год., мопеда - 30 км/год. При розташуванні транспортних засобів з урахуванням їх швидкостей до зіткнення встановлено, що водій ОСОБА_4 побачив перешкоду у вигляді мопеда у смузі руху автомобіля ВАЗ за 138 м ( а.с.101-105, т.2);

- висновком експерта по дослідженню обставин ДТП №505 від 22.06.2016р., згідно якого за умов, наведених у постанові про призначення експертизи, водієві мопеда необхідно було керуватися вимогами п.п.11.1, 11.3 ПДР, тобто необхідно було з урахуванням ширини проїзної частини обрати смугу для руху і рухатися в її межах, а при необхідності виїзду на смугу зустрічного руху враховувати, що рухомі по ній транспортні засоби мають перевагу. Якщо в процесі руху мопеда в смузі його руху виявилася перешкода для руху, то водій мопеда повинен був керуватися п.12.3 ПДР, а саме: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Водієві автомобіля ВАЗ з моменту виникнення небезпеки для руху - моменту виявлення мопеда у смузі свого руху у своїх діях необхідно було також керуватися вимогами зазначеними п.12.3 ПДР.

Дії водія мопеда за вказаним висновком не відповідали вимогам п.п.11.3, 12.3 ПДР, водія автомобіля ВАЗ п.12.3 ПДР, солідарно їх дії не відповідали п.п.11.3, 12.3 ПДР, з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з ДТП, що сталася.

Виявлені при проведенні експертизи по дослідженню технічного стану автомобіля технічні несправності не могли вплинути на розвиток і настання даної ДТП, оскільки проїзна частина була сухою і зі слів водій ВАЗ до ДТП контролював напрям руху автомобіля, про стан якого об`єктивно знав до ДТП. Несправність гальмівної системи автомобіля, встановлена при проведенні автотехнічної експертизи за певних умов могла стати причиною виникнення ДТП. Несправність лампи фари головного світла, виявлена при проведенні експертизи по дослідженню технічного стану мопеда, не знаходиться у причинному зв`язку з настанням ДТП ( а.с. 112-116, т.2);

- посвідченням водія ОСОБА_4 , із якого вбачається, що право на керування транспортних засобів, в тому числі легковими автомобілями, дійсне з 29.03.2009р. ;

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки ВАЗ 2101, із якого вбачається, що власником транспортного засобу зареєстрований ОСОБА_28 ;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.03.2016р., згідно якого ОСОБА_4 мав ознаки алкогольної інтоксикації внаслідок вживання етилового спирту без ускладнень, що складає 0,67 %.

Крім того, на підтвердження та розяснення висновків експертизи досліджень обставин ДТП № 505 від 22.06.2016р., допитанний в судовому засіданні експерт ОСОБА_29 пояснив, що водії автомобіля та мопеду, обидва порушили Правила дорожнього руху України, а саме п.12.3, що передбачає, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, , яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди. Водій автомобіля при виявленні перешкоди у виді мопеду повинен був прийняти заходи для уникнення небезпеки для руху, прийнявши заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Водій мопеду при виявленні перешкоди у виді автомобіля повинен був вчинити аналогічним способом. При досліджені схеми обставин дорожньо-транспортної пригоди і відсутністю слідів гальмування, жодним водієм не здійсненні заходи для уникнення зіткнення. Обидва водії порушили Правила дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду. Крім того, водієм мопеду порушені вимоги п.11.3 ПДР України, відповідно до яких на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та обїзду перешкоди, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. Виїзд та рух водія мопеда на зустрічній смузі стали умовою створення небезпеки руху для транспортного засобу та скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Несправність гальмівної системи автомобіля не стала причинною ДТП, так як відповідно до схеми обставин, слідів гальмування автомобіля не зафіксовано. Експерт вважає, що обидва водії мали технічну можливість запобігти ДТП. Із дослідженої схеми ДТП та трасологічного дослідження, маневреність траснпортних засобів не зафіксована. Відповідно до схеми транспортні засоби рухалися прямолінійно назустріч друг другу.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази та покази свідків і потерпілого, суд приходить до висновку, що в діях обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_10 наявний склад злочину, передбачений ч 2 ст.286 КК України, їх вина у предявленому обвинувачені доведена повністю.

Позиція захисту обвинуваченого ОСОБА_10 про відсутність в його діях складу злочину, спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами по справі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні стверджував, що ОСОБА_10 вимушений був змінити рух напрямку мопеду, з`їхавши на зустрічну смугу, у зв`язку з тим, що зустрічний транспорт виїхав на зустрічну смугу.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_25 суду пояснили, що під час руху по дорозу зі сторону с.Акмечетські Ставки в сторону с.Прибужжя машина маневрувала, але з якої причини вони не бачили, так як за дорогою не слідкували.

Свідок ОСОБА_17 , допитанний в судовому засіданні, який був присутній на місці ДТП вважає, що ОСОБА_10 був засліплений світлом фар зустрічного транспорту і вимушено виїхав на зустрічну смугу.

Однак, аналізуючи зазначені пояснення свідків та потерпілого ОСОБА_6 , у сукупності з іншими доказами, суд критично ставиться до їх оцінки, у звязку з тим, що вони не узгоджуються з іншими письмовими доказами.

Так, із пояснень свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_25 вбачається, що за обставинами, що відбувалися на дорозі вони не слідкували, з водієм не спілкувалися. Свідок ОСОБА_17 не був очевидцем подій, а при проведені слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , зауважень до протоколу у нього, як понятого, не було, про що свідчить досліджений судом протокол проведення слідчого експерименту від 31.03.2016р.

Зі схеми до протоколу слідчого експерименту (т.2 а.с.105) вбачається, що на момент виявлення водіями транспортних засобів один одного відстань між ними складала більше 138 м., при цьому напрямок руху кожного транспортного засобу не змінювався.

Крім того, свідок ОСОБА_12 під час руху машини, теж бачила світло, об`єкту, яке рухалося назустріч машини, начебто хтось ішов з ліхтарем по обочині.

З моменту виявлення світла попереду, ніхто із свідків, які його бачили, не заявив, про зміну напрямку руху транспортного засобу або світового об`єкту попереду.

Відповідно до висновку експерта за № 505 від 22.06.2016р. та пояснень експерта ОСОБА_29 в судовому засіданні, водій мопеду порушив вимоги п.11.3, 12.3 Правил дорожнього руху України. Водій мопеду не врахував, що виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та обїзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Виїхавши на полосу зустрічного руху з будь-яких причин, водій мопеду створив умову виникнення небезпеки для руху транспортних засобів.

Навіть при порушені водієм мопеду п.11.3 Правил дорожнього руху України, водії обох транспортних засобів мали технічну можливість уникнути зіткнення, застосувавши вимоги п.12.3 Правил дорожнього руху України, а саме з моменту виявлення небезпеки для руху вжили заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, відстань між ними дозволяла це зробити, про що свідчить слідчий експеримент, проведений 31.03.2016р.

Грубі порушення водіями ОСОБА_10 вимог п.11.3, 12.3 Правил дорожнього руху України та ОСОБА_4 вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України мають причинний звязок з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася по їх вині.

За таких обставин, підстав для реабілітації загиблого обвинуваченого ОСОБА_10 , у суда не має. Дії обвинуваченого ОСОБА_10 містять ознаки кримінального правопорушення , передбаченого ч 2 ст.286 КК України і його вина доведена повністю.

Статтею 284 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за яких провадження підлягає закриттю, у тому числі у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого (п.5 ч.1 ст.284 КПК України).

Заявлене клопотання про реабілітацію обвинуваченого ОСОБА_10 та відсутність підстав для його задоволення унеможливлюють закриття провадження на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з чим ОСОБА_10 підлягає визнанню винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за вироком суду.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, характеристику особи винної у вчинені злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив необережний тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд бере до уваги щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданих злочином збитків.

Згідно ч2 ст.66 КК України суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 такі, як злочин вчинив вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, за місцем роботи та проходження військової служби , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та неправомірну поведінку потерпілого, допустившого порушення Правил дорожнього руху України, що спричинило ДТП.

Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 грубо порушив Правила дорожнього руху України, перебуваючи при цьому в стані алкогольного спяніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 та тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , враховуючи, що злочин вчинив вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, роботи та служби, добровільно частково відшкодував завдані злочином збитки одному із потерпілих, а також неправомірну поведінку загиблого потерпілого, суд приходить до висновку, що зважаючи на тяжкість наслідків злочину, покарання необхідно призначити з умовою ізоляції від суспільства, але в межах мінімального строку.

Перебування обвинуваченого в стані алкогольного спяніння та наслідки вчинення злочину є підставою для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільні позови, предявлені прокурором в інтересах держави в особі Миколаївської лікарні швидкої медичної допомоги до ОСОБА_4 про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину, потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ПрАТ Українська транспортна страхова компанія про відшкодування шкоди, завданої ДТП, потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, розглянуті судом в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів, підлягають частковому задоволенню із слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в скоєні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої спричиненні тяжкі наслідки і яка стала підставою для предявлення цивільних позовів, доведена вина обох учасників ДТП, тобто водія мопеда ОСОБА_10 та водія автомобіля ОСОБА_4 . Наявність обопільної вини обвинувачених дають підстави суду збитки, спричинені злочином, розподілити між винними особами з урахуванням ступеню їх вини. Враховуючи, що ступень вини між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 рівний, збитки повинні бути розподілені порівну.

Прокурор відділу процесуального керівництва при проваджені досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Миколаївської області в інтерсах держави в особі міської лікарні швидкої медичної допомоги м.Миколаїв звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 13094.79 грн. посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , яка мала місце по вині обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні швидкої медичної допомоги в період з 19.03.2016р. по 05.05.2016р., всього 47 ліжко-днів. Загальна вартість лікування становить 13094.79 грн., що підтверджується довідкою лікувального закладу від 27.07.2016р. №54.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперчує проти задоволення позовних вимог, але просить стягнути витрати в розмірі 50% від загального розміру , так як дорожньо-транспортна пригода сталася по вині його та водія ОСОБА_10 .

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 р. "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" у разі вчинення злочину групою осіб витрати на стаціонарне лікування потерпілого стягуються з кожного засудженого окремо з урахуванням ступеня їх вини та майнового стану.

Відповідно до вимог ст.1206 ЦК України, враховуючи ступінь вини обвинуваченого, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 6 547.40 грн., із розрахунку 13094.79 грн. : 2 = 6 547.40 грн. та судові витрати у виді судового збору, пропорційно задоволеним вимогам в сумі 689 грн.( 1378:2=689грн.- сума зазначена на день звернення до суду з позовом).

Потерпіла ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 8000 грн. та моральної шкоди в сумі 200000 грн. посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.03.2016р., по вині ОСОБА_4 загинув її син ОСОБА_10 .

Протиправними діями ОСОБА_4 заподіяна матеріальна шкода, яка складається з витрат на послуги з поховання сина на суму 8000 грн. та моральна шкода, яку потерпіла оцінює в сумі 200000 грн.

В судовому засідання ОСОБА_4 надав розписку потерпілої ОСОБА_7 про добровільне відшкодування ним матеріальних збитків в сумі 8000грн. Потерпіла ОСОБА_7 підтвердила отримання нею коштів в рахунок відшкодування витрат на поховання загиблого сина.

Враховуючи добровільне відшкодування ОСОБА_4 матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 , в задоволені зазначеної частини позову належить відмовити.

Щодо відшкодування потерпілій моральної шкоди, суд вважає, що розмір шкоди повинен бути співрозмірний ступеню вини відповідача за цивільним позовом в наслідках , спричинених його протиправними діями.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

В абзаці 2 п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. " Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" зазначено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (але не може бути повністю відмовлено у відшкодуванні шкоди).

Положення статті 1193 ЦК про зменшення розміру відшкодування з урахуванням ступеня вини потерпілого застосовуються і в інших випадках завдання шкоди майну, а також фізичній особі, однак у кожному разі підставою для цього може бути груба необережність потерпілого (перебування у нетверезому стані, нехтування правилами безпеки руху тощо), а не проста необачність. Саме по собі перебування у нетверезому стані не є прикладом грубої необережності, якщо при цьому не було порушено Правила дорожнього руху.

Згідно ст.23 ч 3 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти відшкодування потерпілій ОСОБА_7 моральної шкоди, але в розмірі не більше 20000 грн. і з обовязковим врахуванням ступеня його вини. Крім того, обвинувачений просив врахувати в розмір відшкодування моральної шкоди 1500 грн., які він передав ОСОБА_7 раніше, проти отримання яких потерпіла не заперечувала.

Враховуючи вимоги розумності та справедливості, беручи до уваги ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_4 та ступінь вини загиблого ОСОБА_10 , які обидва грубо порушили Правила дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, діями яких спричинені тяжкі наслідки, суд вважає доцільним стягнути з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_7 30000 (тридцять тисяч) грн., з урахуванням відшкодованих 1500 грн., остаточний розмір шкоди складатиме 28500 грн. та судові витрати, понесені потерпілою, у виді судового збору в сумі 285 грн. пропорційно задоволеним вимогам.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та до ПрАт Українська транспортна страхова компанія про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в розмірі з ПрАТ Українська транспортна страхова компанія 84797.78 грн. матеріальної шкоди та 4239.89 грн. моральної шкоди; з ОСОБА_4 в розмірі 100000 грн. моральної шкоди. В позовній заяві потерпілий посилається на те, що внаслідок ДТП, яка сталася по вині ОСОБА_4 , йому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження. У звязку з отриманими травмами він лікувався в Доманівській ЦРЛ та міській лікарні швидкої медичної допомоги м.Миколаів.

За час лікуванння ним були понесені витрати на придбання ліків в загальній сумі 83419.78 грн., із них:

в Доманівській ЦРЛ за 19 березня 2016р. на суму 385.34 грн.;

в міській лікарні швидкої медичної допомоги м.Миколаїв за період з 19.03.2016р. по 05.05.2016р. - 49 272.10 грн.; за період з 11.05.2016р. по 17.06.2016р. - 24 818.36 грн.; за період з 14.11.2016р. по 25.11.2016р. - 6050.08 грн.; за період з 10.10.2018р. по 22.10.2018р. - 2893.90 грн.

Оскільки, автомобіль ВАЗ-2101, д/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який є учасником дорожньо-транспортної пригоди та по вині якого сталася ця пригода, забезпечений страховим полісом АЕ № 5722435 ПрАТ Українська транспортна страхова компанія несе цивільну правову відповідальність по відшкодуванню витрат, повязаних з лікуванням потерпілого. Потерпілий ОСОБА_6 вважає, що ПрАТ Українська транспортна страхова компанія зобовязана відшкодувати йому витрати на лікування в сумі 83419.78 грн. та відповідно до ст.25 Закону Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - шкоду, повязану з тимчасовою втратою працездатності потерпілим в сумі 1378 грн., а всього сума страхової виплати складає 84797.78 грн.

У звязку з обмеженням страхової компаніїї у відшкодуванні моральної шкоди, що складає 5% страхової виплати, розмір моральної шкоди складає 4239.89 грн. (84797.78 грн.х 5%= 4239.89 грн.), які потерпілий просить стягнути з ПрАТ Українська транспортна страхова компанія.

Розмір моральної шкоди, заподіяної протиправними діями ОСОБА_4 , потерпілий оцінює в розмірі 100000 грн., які просить відшкодувати в повному обсязі.

Цивільний відповідач ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" у письмовому запереченні позовні вимоги позивача ОСОБА_6 визнали частково, посилаючись на те, що при відповідному документальному підтвердженні позовні вимоги можуть бути задоволені у розмірі не більше 50 % з урахуванням настання страхового випадку з вини двох осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 , але на суму 20 000 грн.

На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлено, що транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ 2101, д/з НОМЕР_1 на момент настання страхового випадку - ДТП за його участю, був забезпечений, про що свідчить Поліс №АЕ/5722435 обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" (т.2 а.с.169). Ліміт страхової відповідальності за вказаним полісом за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складав 100 000 грн. на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн., розмір франшизи 1000 грн.

Виходячи з положень ст.20-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», незважаючи на те, що страхувальником за полісом виступав ОСОБА_30 , поліс на момент керування забезпеченим транспортним засобом ОСОБА_4 був чинним.

Згідно долученої до позову заяви від 09.09.2016р. , потерпілий ОСОБА_6 звернувся до страхової компанії з заявою про виплату страхової виплати , що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачеві ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія".

На момент розгляду справи страховою компанією будь-які виплати потерпілому ОСОБА_6 не здійснені, про що свідчать письмові пояснення та заперечення ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія».

Положеннями ст.ст.22.1, 23.1, 24.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що на страховика у разі настання страхового випадку покладений обов`язок відшкодування сум, зазначених у страховому полісі, за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди здоров`ю потерпілого, якою, серед іншого, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана зі стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим, який є непрацюючою повнолітньою особою, відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

До позовної заяви, на підтвердження позовних вимог, потерпілим ОСОБА_6 були долучені довідки медичних лікувальних закладів, виписні епікризи з медичної картки та чекі на придбання медикаментів, а саме:

довідки міської лікарні швидкої медичної допомоги про лікарські засоби та вироби медичного призначення, які були ним придбані за власні кошти під час стаціонарного лікування у травматичному відділенні МЛШМД у період з 19.03.2016 р. по 05.05.2016 р. (т.2 а.с.159-160, а.с.20-21 т.3), у період з 11.05.2016 р. по 17.06.2016 р. (т.2 а.с.161, а.с. 29, т.3,), у період з 14.11.2016 р. по 25.11.2016 (т.2 а.с.133, а.с. 37, т.3);

виписні епікризи з медичної картки за період з 19.03.2016 по 05.05.2016 р. (т.1 а.с.52), з 11.05.2016 р. по 17.06.2016 р.; з 10.10.2018р. по 22.10.2018р.;

довідка Доманівської ЦРЛ від 09.08.2016 р. за №1135, з зазначенням отриманих потерпілим 19.03.2016 р. ліків та лікарських засобів (т.1 а.с.64)

товарні та фіскальні чеки;

розрахунки витрат на лікування за періоди з 19.03.2016 р. по 05.05.2016 р.( а.с.27-28, т.3), з 11.05.2016 р. по 17.06.2016 р.( а.с.36 т.3) та з 14.11.2016 р. по 25.11.2016 р. (т.2 а.с.180-183, а.с.40, т.3), та 19.03.2016 р. у Доманівській ЦРЛ (т.1 а.с.66, а.с.19, т.3).

На підставі наданих ОСОБА_6 доказів, понесені ним на лікування витрати підтверджені у загальному розмірі на суму 83034.44 грн.

Понесення ним витрат на лікування у Доманівській ЦРЛ на суму 385,34 грн. не може бути враховане судом через не підтвердження належними доказами.

Потерпілий не надав суду підтверджень на придбання ним ліків на зазначену суму. Надана суду довідка Доманівської ЦРЛ від 09.08.2016 р. за №1135 про прийняття медичних препаратів хворим не містить відомостей про їх придбання саме потерпілим ОСОБА_6 .

Внаслідок ДТП ОСОБА_6 втратив працездатність, за висновком Первомайського МРМСЕК від 28.07.2016 р. він є непрацездатним на період активної реабілітації і йому встановлена друга група інвалідності на строк до 01 серпня 2017 р. (т.1 а.с.50), а тому у відповідності до ст.25 зазначеного вище Закону він має право на відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, у розмірі 1378 грн.

За таких підстав ОСОБА_6 має право на страхове відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 84 412.44 грн. (83034.44 + 1378 = 84412.44).

Згідно ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право на відшкодування страховиком моральної шкоди у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, тобто у розмірі 4220.62 грн. ( 84412.44 грн. х 5% = 4220.62 грн.).

Ст.36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

З урахуванням того, що потерпілому ОСОБА_6 заподіяна шкода двома особами, його позовні вимоги до ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню на його користь матеріальної шкоди на суму 42206.22 грн. та моральної шкоди суму 2110.31 грн.

Щодо відшкодування потерпілому ОСОБА_6 моральної шкоди ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що розмір її підлягає частковому задоволенню з урахуванням вини обох водіїв, протиправними діями яких сталася дорожньо-транспортна пригода.

Згідно ст.23 ч 3 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у разі заподіяння особі моральної шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожної з них.

Із досліджених судом матеріалів справи вбачається, що наслідком вчинення дорожньо-транспортної пригоди є протиправні дії водіїв транспортних засобів ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які грубо порушили Правила дорожнього руху України, при цьому перебуваючи в стані алкогольного спяніння, що привело до тяжких наслідків.

Враховуючи ступінь вини кожного водія у спричиненні шкоди, зважаючи на її розмір, завданий обома водіями, суд приходить до висновку, що на користь ОСОБА_6 з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає стягненню 30 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди .

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України при задоволені позовних вимог з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору пропорційно задоволеним вимогам ОСОБА_6 , розмір яких складає 300грн.

Стягненню з цивільного відповідача ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" пропорційно до задоволених вимог на користь держави підлягають витрати на сплату судового збору у загальному розмірі 443.26 грн., зважаючи на те, що матеріальна та моральна шкода одночасно передбачені у полісі, тобто випливають з єдиного зобов`язання, а тому і витрати обраховуються у розмірі 1 % пропорційно до добутку задоволених вимог.

Відповідно до ч2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки вина у вчинені злочину наявна в діях двох водіїв-учасників дорожньо-транспортної пригоди та і судові витрати необхідні ділили навпіл.

За таких обставин підлягають стягненню з ОСОБА_4 судові витрати на користь Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати за проведення автотехнічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу в повному розмірі в сумі 1760.80 грн. та витрати за проведення трасологічної експертизи в сумі 1320.60 грн. із розрахунку 50% загальної вартості робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз витрати за проведення експертизи дослідження обставин ДТП в сумі 440.40 грн. із розрахунку 50% від вартості робіт.

Речові докази у виді автомобілю ВАЗ 2101, відповідно до п.5ч9 ст.100 КПК України підлягає поверненню власнику ОСОБА_28 ; мопед підлягає передачі державі.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374, 129 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами підлягає реальному виконанню з моменту набрання вироком законної сили .

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 , на користь Міської лікарні швидкої медичної допомоги 6 547 (шість тисяч п`ятсот сорок сім) грн. 40 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 , перерахувавши їх на р/р №3958, , МФО 826013, ГУДКСУ в м.Миколаєві Миколаївської області.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , прож. АДРЕСА_2 , моральну шкоду в сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , прож. АДРЕСА_3 , моральну шкоду в сумі 28500( двадцять вісім тисяч пятсот) грн. та 285 (двісті вісімдесят пять) грн. понесених судових витрат.

В задоволені позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 8000 грн.- відмовити, у звязку з добровільним відшкодуванням

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , прож. АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду в сумі 42206,22 грн.( сорок дві тисячі двісті шість грн. 22 коп.) та моральну шкоду в сумі 2110,31 грн.( дві тисячі сто десять грн. 31 коп.)

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 , на користь держави в рахунок відшкодування судового збору кошти на загальну суму 989 грн(девятсот вісімдесят девять грн.), з них: за позовом прокурора 689 грн.; за позовом ОСОБА_6 300 грн., перерахувавши їх на розрахунковий рахунок №0144, , отримувач коштів: Доманівський район, код отримувача 38057729, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013, код класифікації доходів бюджету 22030001, пункт 1.1.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", , на користь держави в рахунок відшкодування судового збору кошти на суму 443.26 грн.( чотириста сорок три грн. 26 коп.) ., перерахувавши їх на розрахунковий рахунок №0144, , отримувач коштів: Доманівський район, код отримувача 38057729, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013, код класифікації доходів бюджету 22030001, пункт 1.1.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 , на користь Миколаївського НДЕКЦ судові витрати по справі за проведення судово-автотехнічної та судової транспортно-трасологічної експертиз на суму 3081 (три тисячі вісімдесят одну) грн., 40 коп., з них 1760,80 грн. та 1320,60 грн. відповідно.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 , на користь Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз судові витрати по справі на суму 440 (чотириста сорок) грн. 40 коп. за проведення експертизи по дослідженню обставин ДТП.

Речові докази по справі, які зберігаються на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області:

автомобіль «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_28 , прож. АДРЕСА_4 .

мопед «Sigma-Line» без реєстраційного номеру передати в дохід держави.

Речові докази - оригінали товарних та фіскальних чеків залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_1