Справа № 509/78/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь скаргу в.о. обов`язки начальника філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 03.11.2015 р.,-
ВСТАНОВИВ :
08.01.2019 року, в.о. обов`язки начальника філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив суд, скасувати постанову слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанту поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 03.11.2015 р. та зобов`язати посадових осіб Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області вжити невідкладних заходів щодо проведення усіх необхідних дій за кримінальним провадженням № 0001682 внесеного до ЄРДР від 15.07.2015 р., вказуючи, що лише 27 грудня 2018 року на адресу Філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» надійшов лист заступника начальника відділу начальника СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_5 від 22.12.2018р. вих. № 48/8024, яким банк було повідомлено про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001682 від 15.07.2015р. на підставі постанови слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанту поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 03.11.2015 р. у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, з якою банк не погоджується та заперечує виходячи з того, що слідчим Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області не було виконано в повному обсязі вищезазначені вимоги КПК України, у зв`язку із нездійсненням повного та всебічного розслідування всіх обставин, які мають вагоме значення для встановлення винних осіб в даному кримінальному провадженні, так як з матеріалів досудового розслідування чітко вбачається здійснення невідомими особами неправомірних дій в результаті яких банку було завдано матеріальну шкоду, що не було взято до уваги слідчим СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 під час винесення оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 03.11.2015 р., беручи до уваги, що відповідно до п.5 Статуту Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №261 від 25.02.2003р., засновником банку є Держава в особі Кабінету Міністрів України, що здійснює та реалізує повноваження власника щодо акцій, які їй належать у статутному капіталі банку, через органи управління банку і нанесення матеріальної шкоди банку може призвести до порушення фінансового стану установи, акції якого повністю належать Державі, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливості кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб. З огляду на викладене та враховуючи те, що оскаржувану постанову слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 03.11.2015 р., було отримано банком лише 27.12.2018 р., що підтверджується штампом вхідної кореспонденції банку за № 22026 на листі заступника начальника відділ начальника СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області підполковника поліції ОСОБА_5 від 22.12.2018р. вих. №48/8024, оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження здійснено заявниками у передбачений вимогами КПК України строк.

В судове засідання представник заявників не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, надіславши до суду письмове клопотання, в якому, просив суд, задовольнити скаргу і провести судове засідання за його відсутністю.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, що згідно ст. 306 ч. 3 КПК України, не перешкоджає розглядові скарги.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0001682 внесеного до ЄРДР від 15.07.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд вважає, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Частиною другою статті 9 цього кодексу встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 4 статті 38 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно ч.2 ст. 93 КПК сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора : рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 1 статті 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Частина 3 статті 306 КПК України вказує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Частина 3 статті 307 передбачає - ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Суд встановив і це підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0001682 внесеного до ЄРДР від 15.07.2015 р., що в нічний час з 04 на 05 жовтня 2003 року невстановлені особи шляхом злому грат та двох металевих дверей проникли в приміщення відділення філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», яке розташоване за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Ентузіастів, 8, звідки таємно викрадено грошові кошти в сумі 213,96 грн., 10 дол. США, квитанції: ф.31 6 штук, ощ. книжки ф.2о 11 шт., ощ.книжки ф.2д 5 шт., ощ.книжки ф.2с 11 шт., лотерейні квитки на суму 190 грн., завдавши банку матеріального збитку на вказану суму. Зазначений вище злочин був кваліфікований як «крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому» за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.
З матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови від 03.11.2015р. про закриття кримінального провадження вбачається, що слідчим СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області не було виконано в повному обсязі вищезазначені вимоги КПК України, у зв`язку із нездійсненням повного та всебічного розслідування всіх обставин, які мають вагоме значення для встановлення винних осіб в даному кримінальному провадженні.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження чітко вбачається здійснення невідомими особами неправомірних дій в результаті яких банку було завдано матеріальну шкоду, що не було взято до уваги слідчим СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 під час винесення постанови про закриття кримінального провадження від 03.11.2015 р.
Також, суд не погоджується з підставами закриття кримінального провадження, а саме: за відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, виходячи з наступного.
Як передбачено частиною 1 статті 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань у тому числі, але не виключно, вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відтак, на думку суду, саме до повноважень слідчого належить визначення попередньої кваліфікації кримінального правопорушення та згідно оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 03.11.2015 р. - СВ Овідіопольського ВП ВП ГУНП в Одеській області не було здійснено об`єктивного та всебічного проведення слідчих дій з метою визначення кваліфікації правопорушення та відповідних слідчих дій, що підтверджується матеріалами кримінального провадження на 11 аркушах, в яких відсутні будь-які слідчі дії відповідно до вищевказаних норм Закону.
Відповідно до п.5 Статуту Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №261 від 25.02.2003р., засновником Банку є Держава в особі Кабінету Міністрів України, що здійснює та реалізує повноваження власника щодо акцій, які їй належать у статутному капіталі Банку, через органи управління Банку
А отже, нанесення матеріальної шкоди Банку може призвести до порушення фінансового стану установи, акції якого повністю належать Державі, а відтак до зменшення надходжень до бюджету в якості платежів та податків, що негативно вплине на можливості кредитування вітчизняного виробника, розвитку ощадної справи, всебічного банківського обслуговування юридичних та фізичних осіб.
У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що згідно ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Однак, як вбачається із матеріалів справи у ході проведеного органом досудового розслідування не було вжито всіх заходів для повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 56 КПК України, під час досудового розслідування потерпілий має право брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколом слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі.

Однак, під час досудового розслідування кримінального провадження, потерпілі не були повідомлені про проведення жодної слідчої дії, які взагалі не проводились слідчим.

Відповідно до ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:
1.Скаргу в.о. обов`язки начальника філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 03.11.2015 р. задовольнити ;
2.Постанову слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 03.11.2015 р. про закриття кримінального провадження № 0001682 внесеного до ЄРДР від 15.07.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України скасувати ;
3.Матеріали кримінального провадження № 0001682 внесеного до ЄРДР від 15.07.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - направити до СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області для продовження досудового розслідування, зобов`язавши посадових осіб Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області вжити невідкладних заходів щодо проведення усіх необхідних дій за кримінальним провадженням № 0001682 внесеного до ЄРДР від 15.07.2015 р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1