Справа № 509/981/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 рокуОвідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополі кримінальне провадження № 0000080 від 09.11.2018 року з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаїв Миколаївської області, громадянина України, армянін за національністю, маючого не повну середню освіту, не одруженого, працює на посаді оператора колонки в ТОВ «Еко-Трейд-ЛТД, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України судимості не має,-

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 272 ч.1 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи працівником підприємства, 20 серпня 2018 отримав доручення від директора ТОВ «Еко-Трейд-ЛТД» ОСОБА_7 про здійснення від імені підприємства господарської діяльності, вступ у господарські, юридичні чи інші відносини з підприємствами усіх форм власності а також звернення від імені підприємства до державних, судових чи контролюючих органів на території України.

Використовуючи повноваження, надані зазначеним вище дорученням, діючи на власний розсуд, здійснюючи господарську діяльність від імені підприємства, на орендованій підприємством земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0343, загальною площею 1.6 га, з цільовим призначенням «Для будівництва та експлуатації автопідприємства», біля 21-го км траси «Одеса - Білгород-Дністровський», на землях Великодолинської селищної ради, Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту) розмістив всупереч цільовому призначенню земельної ділянки автомобільну заправну станцію, встановивши рекламні борди щодо продажу пального та почав здійснювати діяльність пов`язану з роздрібним продажем населенню паливно-мастильних матеріалів та скрапленого газу.

Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 23.11.2018 р., було виявлено автозаправну станцію, яка здійснювала роздрібну торгівлю паливно-мастильних матеріалів по типу бензину, дизельного палива та скрапленого газу, що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0343, загальною площею 1.6 га, з цільовим призначенням «Для будівництва та експлуатації автопідприємства», біля 21-го км траси «Одеса - Білгород-Дністровський», на землях Великодолинської селищної ради, Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту).

У ході огляду також встановлено та вилучено паливо з цистерни з паливно мастильним матеріалом, та дизельне пальне, а також 2 автозаправні колонки, модуль для заправки автомобілів зрідженим газом, з двигуном насосом та колонкою.

Під час огляду зазначеної автозаправної станції провідним інспектором Овідіопольського РС ГУ ДСНС України в Одеській області та головним державним інспектором відділу нагляду на виробництві і об`єктах підвищеної небезпеки головного управління Держпраці в Одеській області проведеним аналізом наявних порушень, враховуючи наявність об`єктів та устаткувань, які можуть створити небезпеку оточуючим, було зафіксовано ряд порушень правил безпеки при експлуатації автомобільних заправних станції, а саме: відсутність дозвільної документації на функціонування місця для паливно мастильних матеріалів та АГЗП, що створює загрозу виникнення надзвичайної ситуації, відсутній обов`язковий дозвіл на виконання робіт з підвищеною небезпекою, відсутній дозвіл на експлуатацію технологічного обладнання (машин та механізмів) підвищеної небезпеки, відсутня проектно-технічна документація та не проведено ідентифікацію об`єктів.

Противоправні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 272 ч.1 КК України в порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою.

27 лютого 2019 року між прокурором та підозрюваним у кримінальному провадженні №0000080 від 09.11.2018 року, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст. 272 ч.1 КК України, та сприяв розслідуванню кримінального провадження, в обсязі підозри сторони погодили покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 3400 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим (прокурором) та підозрюваними чи обвинуваченими про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваними чи обвинуваченими може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин передбачений ст. 272 ч.1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

На виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом.

Суд переконався, що укладення угод між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 , узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

Також судом встановлено, що умови даних угод відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відсутні визначені ч. 7 ст. 474 КПК України підстави для відмови у затвердженні угод.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , призначення останнім узгодженої сторонами міри покарання.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась. Процесуальні витрати в рамках кримінального провадження відсутні.

В ході досудового розслідування слідчим суддею був накладений арешт на рухоме майно, суд прийшов до висновку про необхідність затвердження угоди про винуватість, цивільний позов під час слідства не був пред`явлений, процесуальні витрати відсутні, а тому відповідно до ст. 174 КПК України, суд вважає можливим скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, які були здійснені на підставі ухвали слідчого судді від 28.11.2018 року.

Керуючись ст.ст.314 ч.3п.1, ст.373 ч.2, ст.ст. 374, 474 475 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 27 лютого 2019 року між прокурором Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 272 ч.1 КК України та призначити його покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів громадян, тобто у розмірі 3400 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно відповідно до ухвали слідчого судді Овідіопольського райсуду Одеської області від 28 листопада 2018 року скасувати.

Вирок може оскаржений до палати по кримінальним справам Одеського Апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку поданням апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження зміст вироку, порядок та строк його оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1