Справа №585/2824/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/121/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження №585/2824/18 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 липня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015, -

ВСТАНОВИЛА :

19 липня 2018 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання з 09.09.2016 по день набрання вироком законної сили, яким вважає 05.05.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 липня 2018 року у задоволенні вказаного клопотання засудженого ОСОБА_7 відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року засудженому ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 09 вересня 2016 року по 07 квітня 2017 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. Інший період, зазначений в клопотанні засудженого, не підлягає зарахуванню за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (далі Закон №838-VIII), оскільки з 21 червня 2017 року почала діяти нова редакція ч.5 ст.72 КК України, відповідно до якої у разі засудження до позбавлення волі попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення день за один день позбавлення волі.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішення, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення та перебування в СІЗО з 09.09.2016 по 14.06.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII.

За змістом доводів апеляційної скарги звертає увагу на те, що Закон №838-VIII відповідно до ст.58 Конституції України, ст.5 КК України має зворотну дію у часі та, на його думку, має бути до нього застосований. Крім того, стверджує, що в судовому засіданні суду першої інстанції доповнив своє клопотання та просив зарахувати день за два з 09.09.2016 по 14.06.2018, тобто до прибуття в Роменську ВК для відбуття покарання, оскільки переконаний, що тримався в СІЗО після набрання вироком законної сили поза межами строків, встановлених ст.87 КВК України, а також, що умови його перебування в СІЗО на кращі не змінилися. В підтвердження цього посилається на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 15 липня 2016 року по справі №739/58/16-к, яка, на думку засудженого ОСОБА_7 , має бути врахована апеляційним судом. З огляду на це, вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання порушив його права, передбачені ст.ст.3, 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та постановив незаконне рішення.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, доводи засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 (далі Закон № 838- VIII) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вказаний Закон застосовувався до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до ч.1 ст.3 КК України законодавство про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Положення, передбачені ч.5 ст.72 КК України, регулюються саме Кримінальним кодексом, у зв`язку з чим охоплюються поняттям «закон про кримінальну відповідальність».

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року (далі - Закон №2046-VIII), що набрав чинності 21 червня 2017 року, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими в ч.1 ст.72 КК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05.04.2018, яким його засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено покарання шляхом поглинення покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01.02.2018 року у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна та остаточно визначено покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна.

За вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01.02.2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців. Цим же вироком строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 09.09.2016, та зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з урахуванням Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» з 09.09.2016 по 07.04.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Також ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання за даним вироком відбуте ним частково покарання за попереднім вироком з 08.04.2017 по 04.09.2017 та строк попереднього ув`язнення за даним вироком з 05.09.2017 по день набрання даним вироком законної сили з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, з урахуванням Закону України № 2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». Вказаний вирок набрав законної сили 14.03.2018 (а.к.п.27).

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 09.09.2016 по 07.04.2017 про зарахування якого, в тому числі просить засуджений в клопотанні, зарахований за правилами ч.5 ст.72 в редакції Закону № 838-VIII вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01.02.2018.

Крім того, як убачається з матеріалів особової справи, вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2017, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.15,ч.2 ст.186, ч.5 ст.27, ч.2 ст.186, ч.ч.2,4 ст.187, ч.2 ст.190, ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна, ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 09.09.2016 по день набрання вироком законної сили (а.о.с.31).

При цьому, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 01 серпня 2017 року вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 07.02.2017 відносно ОСОБА_7 залишено без зміни та зараховано ОСОБА_7 відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання термін перебування під вартою з 09.09.2016 по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с.55).

За таких обставин, з урахуванням правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України у часі, викладеному у Постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року по справі № 663/537/17, положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», відповідно до якої попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили, зарахуванню засудженому ОСОБА_7 у строк відбування покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII підлягає також строк з 21.06.2017 по 01.08.2017 включно, що залишилося поза увагою суду першої інстанції.

Разом з тим, що стосується доводів засудженого ОСОБА_7 про зарахування у строк попереднього ув`язнення часу його перебування в СІЗО в рамках інших кримінальних проваджень до прибуття в Роменську ВК 56 для відбування покарання, то такі є необґрунтованими з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів особової справи засудженого, 05.09.2017, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, яким внесено зміни до ч.5 ст.72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, ОСОБА_7 прибув до ДУ «Київський слідчий ізолятор» з ДУ «Полтавська установа виконання покарань (23)» на виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 17.02.2017 та ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11.07.2017 про етапування засудженого ОСОБА_7 для розгляду кримінальних проваджень відносно нього (а.о.с.107-108).

Відповідно до ст.87 КВК України особи, засуджені до позбавлення волі направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 05.04.2018 відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 08.05.2018, що підтверджується розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, яке згідно штампу вхідної кореспонденції надійшло до ДУ «Київський слідчий ізолятор» 14.05.2018 (а.о.с.80).

24.05.2018 ОСОБА_7 був направлений з ДУ «Київський слідчий ізолятор» до Роменської ВК 56 Сумської області для відбування покарання (а.о.с.139), тобто в межах строку, встановленого ст.87 КВК України.

З огляду на викладене, доводи засудженого ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі щодо зарахування у строк відбування покарання з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі часу його перебування в СІЗО з 05.09.2017 по 14.06.2018 задоволенню не підлягають.

Отже, у зв`язку з тим, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню (п.1 ч.1 ст.413 КПК України), відповідно до п.4 ч.1 ст.407 КПК України є підстави для скасування ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 липня 2018 року та ухвалення нової ухвали відносно ОСОБА_7 про зарахування засудженому на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII у строк покарання строку попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 01.08.2017 включно.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 липня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення задовольнити частково.

Зарахувати засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 01.08.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині клопотання засудженого відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .,

.