Справа № 183/2010/17
№ 1-кп/183/127/19

У Х В А Л А
13 березня 2019 року м. Новомосковськ
Колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретаря судового засідання - ОСОБА_4 :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, судимого:
-06.11.2001 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 42, ст. 43 КК України до позбавлення волі строком 8 років 6 місяців з конфіскацією майна;
-02.06.2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 342 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. За визначенням Дніпропетровського апеляційного суду від 05.02.2010 року вирок змінено, вважати засудженим за ч. 2 ст. 342, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а :
В судовому засіданні колегією суддів поставлено на розгляд питання доцільності продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .
Прокурор вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_5 просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_7 просила змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на домашній арешт.
Вислухавши думку учасників судового процесу, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
При вирішенні питання про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 колегія суддів враховує: тяжкість інкримінованого йому злочину, який віднесено законом до категорії особливо тяжких, ступень відповідальності за нього, відсутність у ОСОБА_5 стійких соціальних зв`язків, оскільки він не одружений, суспільно-корисною працею не займається, внаслідок чого необхідно запобігти спробам обвинуваченого переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, оскільки він раніше неодноразово судимий, а також незаконно впливати на потерпілого та представника потерпілого, оскільки вони ще не допитані судом, тому відповідно до вимог п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178 КПК України, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду зазначеного кримінального провадження необхідно продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ніякий, з передбачених більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування його на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для продовження раніше обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 12 квітня 2019 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3