печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7816/19-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту в рамках кримінального провадження № 0000488 від 22.02.2017, -

В С Т А Н О В И В :

15.02.2019 ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року у справі № 757/19709/18-к та в рамках кримінального провадження № 0000488 від 22.02.2017.
Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року у справі № 757/19709/18-к клопотання сторони кримінального провадження № 0000488 від 22.02.2017 прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України молодшого радника юстиції ОСОБА_4 про арешт майно задоволено частково.
Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (будівля з ремонту механічних кріплень, загальною площею 4362 кв.м.), а також за адресою: АДРЕСА_1 (будівля будівля з ремонту гірничошахтного обладнання, загальною площею 3401,7 кв.м.), які перебувають у приватній власності громадянки ОСОБА_3 .
Майно, на яке накладено арешт належить ОСОБА_3 та праві приватної власності та знаходиться на земельних ділянках, які також приватною власністю ОСОБА_3 та набуті за нею за договором купівлі-продажу від 24.09.2014 р. тобто за довго до тих подій, відносно яких проводиться досудове розслідування.
Кримі того жодних технічних потужностей, які б раніще належали ДП «Нововолинський РМЗ» в приміщеннях на які накладено арешт немає.
Особа, що подала клопотання в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду скарги повідомлялися належним чином. Проте адвокат ОСОБА_5 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Представник Генеральної прокуратури України у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень не надходило.
Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Як встановлено п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економікиДепартаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 віл 22.02.2017 р. щодо заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах службовими особами ДП «Львіввугілля», ТОВ «Завод промлит», ДП «Новолинський РМЗ» та ТОВ ВП «ЗАЗ» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Також, задовольняючи вказане клопотання слідчий суддя послався на те, що вказана земельна ділянка відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому дим Кодексом.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-И). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статгі 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
На сьогоднішній день Відсутні обґрунтовані підстави накладення арешту на майно ОСОБА_3 .
Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту в рамках кримінального провадження № 0000488 від 22.02.2017 - задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.05.2018 року у справі № 757/19709/18-к, з приміщень, а саме нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (будівля з ремонту механічних кріплень, загальною площею 4362 кв.м.), а також за адресою: АДРЕСА_1 (будівля будівля з ремонту гірничошахтного обладнання, загальною площею 3401,7 кв.м.), які перебувають у приватній власності громадянки ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошений 19.03.2019 року о 11-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1