Справа №760/1792/17-к
№1-кп/760/314/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

за участю сторін та інших учасників провадження

секретаря судових засідань ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 30.09.2016 року за № 0011388 за обвинуваченням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2018 року продовжено строк тримання обвинувачених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під вартою до 18 лютого 2019 року, а по провадженню ще триває судовий розгляд і остаточне рішення не прийняте судом.
У судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на існуючі ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , захисник ОСОБА_6 та ОСОБА_7 поклалися у вирішення даного питання на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від клопотань суд обов`язаний розглянути питання доцільності продовження строку тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу.

Так, перевіривши наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та врахувавши відповідно до ст. 178 КПК України всі обставини, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку про достатність даних, якими підтверджується вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого ними злочину, який відноситься до категорії тяжких, а також існуючі ризики, що в разі перебування обвинувачених на більш м`якому запобіжному заході, останні можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилятися від явки до суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у провадженні.
Продовження запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
З огляду на наведене, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 год. 30 хв. 15 квітня 2019 року.
Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, статтями 331, 177, 178 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 18 год. 30 хв. 15 квітня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1