ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/92/18 Справа № 188/499/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 000099 за апеляційною скаргою прокурора Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 рокущодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року затверджено угоду від 16 березня 2018 року, укладену між прокурором Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_6 про визнання винуватості.
ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави.
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 22 лютого 2018 року близько 13.00 год., перебуваючи на околиці с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, побачив на узбіччі дороги медичний шприц із невідомою рідиною, після чого взяв вищезазначений шприц із невідомою рідиною, тим самим незаконно придбавши наркотичний засіб без мети збуту, та у кишені своєї куртки переніс його до приміщення будинку за місцем свого мешкання, таким чином незаконно зберігаючи наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.
В період часу з 13.30 год. по 14.00 год. 22 лютого 2018 року працівниками Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП у Дніпропетровській області під час відпрацювання Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області було проведено превентивний захід, а саме поверхневий огляд ОСОБА_6 , який добровільно надав працівникам поліції медичний шприц, ємністю 2 мл, в якому містилася рідина масою 1,9739 г, яка містить опій ацетильований, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0354 г.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити та вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В іншій частині вирок суду залишити без змін. В обґрунтування вказав, що не оспорює кваліфікації дій та обґрунтованість засудження обвинуваченого, однак вважає, що вирок суду першої інстанції є незаконним через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та підлягає зміні з наступних підстав. Судом не враховано ст. 53 КК України та санкцію ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку з чим було призначено обвинуваченому покарання без зазначення неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Заслухавши доповідь судді, прокурора,який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Фактичні обставини злочину, правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України, прокурором не оскаржуються і відповідно, до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Як встановлено судом, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.471 Разом з тим, доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність під час апеляційного перегляду заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкціях статті (санкції частини статті) Особливої частини того ж Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КПК України, відповідно до положень Загальної частини того ж Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Оскаржуваним вироком ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1,ст. 309 КК України, і йому призначене покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., в той час як санкція частини 2 статті 53 КК України передбачає, що розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів не містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 IV цього кодексу для відповідного року.

Крім того, відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеною між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 , узгоджено покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень. Затверджуючи угоду про визнання винуватості та призначаючи покарання судом не враховано висновок Верховного Суду України з приводу застосування ст. 53 КК України при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, відповідно до якого, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір якого установлено законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Тобто, суд визначив ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у сумі 850 грн., а не у сумі ,кратній встановленому неоподаткованому мінімуму доходів громадян, тобто неправильно застосував закон, який підлягав застосуванню та відійшов від узгодженого в угоді про визнання вини покарання.

Відповідно до норм п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Виходячи з наведеного, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України апеляційний суд визнає вирок щодо ОСОБА_6 таким, що підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. З цих підстав апеляційна скарга прокурора про необхідність зміни вироку підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2018 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді

________________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4