Справа № 520/2254/19
Провадження № 1-кс/520/1578/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000072 від 02.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, СУ ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 02.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом привласнення службовими особами групи компаній ТОВ «Агроінвестгруп», майна, переданого на відповідальне зберігання від ПАТ «Аграрний фонд» та інших підприємств, вчинене в особливо великих розмірах.

Досудовим розслідуванням встановлено, 02.02.2019 до СУ ГУНП в Одеській області надійшов рапорт старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 про те що, в ході моніторингу Інтернет сайту https://agronews.ua отримано інформацію, що першого лютого охорона шести елеваторів, які належать до групи компаній ТОВ «Агроінвестгруп», не допустила співробітників ПАТ «Аграрний фонд» на територію підприємств для планової перевірки. Про це повідомляє прес-служба ПАТ Аграрний фонд. Зокрема, співробітники Товариства не були допущені на ТОВ «Березівський елеватор», ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор», ТОВ «Ізмаїльський елеватор», ТОВ «Раухівський елеватор», ТОВ «Аліягський елеватор», ТОВ «Заплазький елеватор». Керівники елеваторів і ТОВ «Агроінвестгруп» не виходять на зв`язок. Тим часом на декількох елеваторах відбувається завантаження машин. Не виключено, що відвантажується саме зерно, яке належить «ПАТ «Аграрний фонд». У разі привласнення, розтрати або крадіжки зерна будуть завдані збитки державі в особі ПАТ «Аграрний фонд» у розмірі близько 200 мільйонів гривень. Між ПАТ «Аграрний фонд» і кожним із цих елеваторів укладено договори на зберігання зерна пшениці, кукурудзи та соняшнику. Відповідно до умов договору, співробітники ПАТ «Аграрний фонд» мають право здійснювати планові перевірки з 1 по 10 число кожного місяця.

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що між ПАТ «Аграрний фонд» засновником якого є Міністерство аграрної політики та продовольства України з ТОВ «Березівський елеватор», ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор», ТОВ «Ізмаїльський елеватор», ТОВ «Раухівський елеватор», ТОВ «Аліягський елеватор», ТОВ «Заплазький елеватор» компаніями, що входять до агропромислової компанії «Агроінвестгруп» укладено договори складського зберігання зерна. Згідно умов зазначених договорів, зрновий склад елеватор зобов`язаний забезпечити доступ поклажодавця в період з 01 по 10 число кожного місяця для здійснення планової та у будь-який час позапланової перевірки (огляду, проведення замірів, фото-та/або відео фіксації, відбору проб) стану зберігання зерна, його наявності та відповідності кількісним та якісним показникам, брати участь у складанні акта наявності та його підписати.

Допитані в якості свідків представники ПАТ «Аграрний фонд» дали покази, що 01.02.2019 вони прибули до елеваторів з метою перевірки якісно-кількісних характеристик зерна, яке було передано ПАТ «Аграрний фонд» на зберігання елеваторам, однак охорона елеваторів не допустила їх на територію елеваторів з метою огляду зерна, пояснивши, що на елеваторі всі звільнені, керівництва немає на місці і на територію не пропустили. А саме допитаний 02.02.2019 в якості свідка ОСОБА_6 , дав покази, що займає посаду заступника начальника відділу з фінансово-економічної безпеки ПАТ «Аграрний фонд`у Житомирській області. Засновником ПАТ «Аграрний фонд» є держава в особі Міністерства аграрної політики, основним завданням якого є продовольча безпека держави. 01.02.2019 він приїхав на Білгород-Дністровський елеватор для перевірки схоронності зерна, яке ПАТ «Аграрний фонд» залишало на зберігання, однак його на територію не допустили. 02.02.2019 в якості свідка допитано ОСОБА_7 , який дав покази, що займає посаду сторожа в ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор», в його обов`язки входить забезпечення охорони території та контроль за пломбуванням складів, решти об`єктів. 02.02.2019 йому стало відомо, що на підприємстві виникли якісь проблеми, була зупинена робота млина, на роботу не вийшли електрики.

Таким чином, є підстави вважати, що службові особи ТОВ «Агроінвестгруп» та ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» () здійснили привласнення майна, переданого їм на відповідальне зберігання від ПАТ «Аграрний фонд» та інших підприємств, вчинене в особливо великих розмірах.

В порядку ч.3 ст.233 КПК України, в період з 21.34 год. 02.02.2019 по 01.01 год. 03.02.2019 у невідкладному порядку, пов`язаному із збереженням майна та безпосереднього переслідування осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, проведено обшук на ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» (), за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Маршала Бірюзова, 16, в ході проведення якого було виявлено та вилученого зазначене у клопотанні майно.

В зв`язку з тим, що вилучене майно має значення речових доказів по кримінальному провадженню, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, разом з тим долучили заяви, в яких просили розгляд клопотання проводити за їх відсутності.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, згідно долученого рапорту, керівництво елеваторів змінено, колишні власники поїхали, а хто є новими керівниками не відомо, в зв`язку з чим про дату та час розгляду клопотання про арешт майна було повідомлено працівників ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор».

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з КонституцієюУкраїни та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавстваУкраїни і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальнадекларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «ОСОБА_9 проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Згідно матеріалів клопотання, предметом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України є зерно, яке було передано ТОВ «Аграрний фонд» для зберігання, зокрема до ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор».

Беручи до уваги, що в результаті проведення невідкладного обшуку, який ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2019 року був узаконений було вилучено зерно, яке згідно матеріалів клопотання могло бути предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, враховуючи, що згідно клопотання існують підстави вважати, що таке зерно на даний час відвантажувалося, слідчий суддя приходить до переконання про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна. Крім того, враховуючи, що в ході проведення обшуку було вилучено речі та документи, які можуть бути використані як докази в рамках даного кримінального провадження, оскільки останні можуть підтверджувати факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також містити відомості про обставини вчинення такого кримінального правопорушення, зокрема, про осіб, які можуть бути причетними до його вчинення, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідність у збереженні таких речей та документів на даний час також наявна.

Так, слідчий суддя враховує, що вилучені речі та документи були належним чином оглянуті, що підтверджується долученим до клопотання протоколом огляду документів від 03.02.2019 року, а в подальшому визнані речовими доказами в рамках даного кримінального провадження, що підтверджується постановою про визнання речовими доказами від 03.02.2019 року.

Викладене підтверджує факт того, що вилучені речі та документи можуть бути використаними як докази в рамках даного кримінального провадження, що свідчить про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

При цьому, слідчий суддя надає належну правову оцінку тим обставинам, що вилучені речі та документи не можуть призвести до зупинення підприємницької діяльності ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор». Більше того, слідчий суддя враховує, що у випадку виникнення необхідності в отриманні оригіналів або копій документів, володілець майна, згідно з ч. 3 ст. 100 КПК України, має право звернутися до сторони обвинувачення з відповідним клопотанням.

На підставі викладеного, враховуючи, що застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення у вигляді арешту майна в повній мірі відповідатиме потребам досудового розслідування та не призведе до зупинення підприємницької діяльності ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор», буде розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000072 від 02.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України задовольнити.
Накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, яке було вилучено в ході обшуку в період з 21.34 год. 02.02.2019 по 01.01 год. 03.02.2019 на ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» (), за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Маршала Бірюзова, 16, а саме:

- роздруківка розподілу виплат на 2 арк;

- видаткові накладні на 355 арк.

- все зерно: зернові культури, круп`яні та олійні культури, які перебувають на території ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» (), за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Маршала Бірюзова, 16.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1