УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2018 року
м. Київ

провадження № 51-7353впс18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження щодо вказаної особи з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
До Верховного Суду в порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) 04 грудня 2018 року надійшло два протилежних за вимогами клопотання ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження за його обвинуваченням за частиною 3 статтею 185 Кримінального кодексу України (далі КК) з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
У клопотанні від 07 серпня 2018 року ОСОБА_4 просить передати кримінальне провадження №0007916 з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області до Богунського районного суду м. Житомира.
У клопотанні від 30 листопада 2018 року він же ставить іншу вимогу про направлення кримінального провадження №0003701 з Богунського районного суду до Хмельницького міськрайонного суду.
Свої клопотання обвинувачений обґрунтовує тим, що він не погоджується на дистанційне судове провадження в режимі відеоконференції та бажає особисто приймати участь у судовому розгляді, а тому вважає, що обидві справи слід розглядати в одному із зазначених судів
Крім того, у клопотанні від 30 листопада 2018 року ОСОБА_4 зазначає, що перебуває під вартою в Хмельницькому слідчому ізоляторі, а також що більша кількість потерпілих і свідків проживають на території м. Хмельницького.
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання. Звернень з приводу відкладення судового розгляду до касаційного суду не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені в клопотаннях, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягають.
Одним із основоположних принципів кримінального судочинства є принцип вирішення справи судом, визначеним на підставі закону, що гарантований частиною першою статті 30 КПК.
За правиломчастини 1 статті 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Відповідно до долучених до клопотань копій обвинувальних актів у кримінальному провадженні № 0003701 ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні повторного таємного викрадення чужого майна в місті Житомирі, а у кримінальному провадженні № 0007916 місцем вчинення аналогічного злочину орган досудового розслідування визначив м. Хмельницький.
Частиною 1 статті 34 КПК, окрім загальних підстав направлення кримінального провадження до іншого суду передбачено, що у виняткових випадках кримінальне провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків лише до початку судового розгляду.
Згідно з наявною у Верховному Суді інформацією, в Хмельницькому міськрайонному суді розпочато судовий розгляд кримінального провадження № 0007916 по обвинуваченню ОСОБА_4 , зокрема проводиться допит свідків та потерпілих. Отже, ця справа не може бути передана до Богунського районного суду м. Житомира в силу положень частини 1 статті 34 КПК.
Що стосується вимоги про направлення кримінального провадження № 0003701 з Богунського районного суду до Хмельницького міськрайонного суду, то це питання вже розглядалось касаційним судом і ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2018 року ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні аналогічного за змістом та доводами клопотання.
У повторному клопотанні обвинувачений не навів безумовних підстав, передбачених частиною 1 статті 34 КПК, для передачі згаданого кримінального провадженні до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Посилання ОСОБА_4 на те, що проживання більшості потерпілих та свідків у м. Хмельницькому завадить оперативності та ефективності розгляду справи яка перебуває в провадженні Богунського районного суду нічим не підтверджено. Крім того Суд не вважає цю обставину винятковою, оскільки питання допиту свідків та потерпілих носить виключно організаційний характер забезпечення судового провадження.
Таким чином, викладені у клопотаннях обставини не можуть вважатися тим винятковим випадком в значенні частини 1 статті 34 КПК, що дає підставу для відступу від принципу вирішення справи судом, визначеним на підставі закону.
З огляду на викладене та згідно з вимогами частини 1 статті 32 КПК Суд не вбачає підстав для задоволення клопотань обвинуваченого.
Керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд
постановив:
Клопотання обвинуваченого про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3