ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/386/19 Справа № 175/723/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

21 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216, № 0001013 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2018 року, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Днфпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 28.02.2018 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 3 роки;
- за ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.
У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, повністю приєднано не відбуту частину покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2018 року у виді 32 годин громадських робіт, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 4 дням обмеження волі, та остаточно призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 4 дні обмеження волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 , суму витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи № 719/18 від 27.02.2018 року, у розмірі 300,00 гривень.
Вирішено питання щодо речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, перший заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2018 року, більш суворим покаранням, за цим вироком, визначити покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки. За ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України до покарання, призначеного за новим вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28.02.2018 року, остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки 4 дні. В іншій частині вирок залишити без змін.
В судове засідання апеляційної інстанції 21 січня 2019 року обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився.
В апеляції прокурора ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, у зв`язку з чим участь обвинуваченого ОСОБА_7 під час розгляду скарги є обов`язковою.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, дослідивши надані матеріали, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого примусового приводу.
Відповідно до ст. 323 КПК, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення.
Привід, згідно ст. 140 КПК, полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Привід може бути застосований до підозрюваного, обвинуваченого або свідка.
З наданих матеріалів вбачається, що обвинувачений про місце, дату та час розгляду повідомлений належним чином.
Станом на 21 січня 2019 року про поважні причини неявки обвинувачений не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надав.
Враховуючи наведене, колегія вважає за необхідне відповідно до ст. 323 КПК застосувати привід до обвинуваченого ОСОБА_7 в судове засідання Дніпровського апеляційного суду.
Керуючись ст. ст. 140, 323 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , привід в судове засідання Дніпровського апеляційного суду, яке відбудеться о 15 годині 05 хвилин 18 лютого 2019 року за адресою: вулиця Харківська, 13 в м. Дніпро.
Виконання ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_7 покласти на місцевий орган поліції за місцем мешкання останнього, а саме Дніпровське районне відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Контроль за виконанням приводу покласти на прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 та прокурора Дніпропетровської області.

Судді: