Справа № 526/2224/18
Провадження № 1-кп/526/57/2019

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0000868 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Гвардійське Сімферопольського району Р.Крим, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, розлученого, не працює, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 липня 2014 року ОСОБА_4 встановлено сплату аліментів на користь колишньої дружини ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.05.2014 до повноліття сина ОСОБА_7 .

У подальшому ОСОБА_4 , у період з листопада 2016 року по серпень 2017 року, кошти на утримання дитини не сплачував та згідно довідок-розрахунків заборгованості по аліментах, виданих Гадяцьким РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області та Олександрівським РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, за період з травня 2014 року по листопад 2018 року, у нього з`явилась заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання спільної дитини в сумі 31215 грн 56 коп.

Так, протягом 4 кварталу 2016 року та 1,2,3 кварталів 2017 року ОСОБА_4 перебував на обліку у Гадяцькій міжрайонній філії центру зайнятості як безробітній і за вказаний період часу отримав доходи у вигляді допомоги по безробіттю з державного бюджету в сумі 31360 грн 10 коп.

Проте, про обов`язок сплачувати аліменти, за рішенням суду, адміністрацію Гадяцької міжрайонної філії центру зайнятості не повідомив, як і не повідомив про свої доходи Гадяцький РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області та Олександрівський РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області.

Отже, внаслідок злісного ухилення від сплати, встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини ОСОБА_4 , за період з 4 кварталу 2016 року по 3 квартал 2017 року, умисно не сплатив на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини в сумі 9735 грн 57 коп., що перевищує заборгованість із сплати таких коштів у розмірі, що у сукупності складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини.

16 листопада 2018 року, між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні, укладена угода про примирення.

Згідно угоди, підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Сторони узгодили покарання підозрюваному за ч. 1 ст. 164 КК України, на підставі ст. 69 КК України, а саме нижче від найнижчої межі, встановлене у санкції статті, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підставами для укладення угоди, як зазначено у ній, є визнання ОСОБА_4 вини, його сприяння у розкритті злочину, а також те, що він раніше не судимий, вчинений ним злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення, укладену з підозрюваним та просила її затвердити.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та підтвердив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення, дотримані вимоги Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив угоду затвердити та призначити підозрюваному узгоджену міру покарання.

Суд вважає, що угода про примирення, укладена між потерпілою та підозрюваним, підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України - угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Частиною третьою ст. 469 цього Кодексу передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнає свою винуватість, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду, а частиною другою ст. 474 цього Кодексу встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання, за обов`язкової участі сторін угоди.

При цьому судом встановлено, що потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 також цілком розуміє те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також має права визначені пунктом першим ч. 5 ст. 474 КПК України і розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, та що він цілком розуміє свої права, передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Суд, враховуючи що підозрюваний вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також наявність пом`якшуючих вину обставин щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, тому вважає, що обране сторонами підозрюваному покарання, а саме нижче від найнижчої межі, на підставі ст. 69 КК України, відповідає вимогам закону.

Заслухавши сторони кримінального провадження, зокрема підозрюваного та потерпілу, які пояснили, що укладення угоди з їх сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст. 475 КПК України, у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підозрюваному роз`яснені і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст. 476 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 370, 373, 374, 469, 472 - 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 16 листопада 2018 року, між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

На підставі угоди про примирення, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 164 КК України, на підставі ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1