Дата документу 27.03.2019 Справа № 336/4539/15-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/334/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/4539/15-к
Категорія ч.2 ст. 121 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якого визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим,

ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_9 обвинувачувався у тому, що він 04 квітня 2015 року в період часу з 12.00 до 14.00 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_10 , на ґрунті особистих неприязних відносин та зловживання алкогольними напоями, наніс молотком, який він тримав у руці, 2 удари в область голови потерпілого, внаслідок чого останній втратив свідомість та впав, після чого ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, взяв у руки ніж та наніс ним ОСОБА_10 25 ударів в область грудної клітки, тулуба та голови, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_10 множинні гематоми обличчя, набряк м`яких тканин у лівій скроневій області, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження; закритий перелом кісток носа, який кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; рани непроникаючого характеру в області грудної клітини справа в проекції 5-9 ребер по заднє-пахвовій лінії (7 ран), в міжлопатковому просторі (5 ран), рани справа на кордоні верхньої частини сідниці та нижньої третини правої бокової стінки живота (одна рана), в області лівої сідниці (2 рани), в міжбрівній області (одна рана), які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; проникаючі поранення грудної клітки справа в проекції 5 ребра по середньо-пахвовій лінії (2 рани) та зліва в проекції 5-9 ребер по середньо-пахвовій лінії (6 ран) з пересіченням 8 ребра зліва, міжреберних судин, з наскрізним пораненням нижньої долі лівої легені по боковій поверхні, 9 сегмента нижньої долі правої легені на боковій поверхні, 5 сегменту середньої долі правої легені, з ушкодженням діафрагми, з наступним проникненням ранового каналу у черевну порожнину без ушкодження органів черевної порожнини, з розвитком пневмогемоторакса (скупченням крові та повітря в плевральній порожнині), з виникненням підшкірних емфізем грудної клітки зліва та справа по боковим її поверхням, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Від множинних колото-різаних поранень грудної клітки, які частково проникаючі в плевральні порожнини з пошкодженням листків плеври, тканин легень та судин, що ускладнились підшкірною емфіземою, гемопневмотораксами, фіброзно-фібринозним плевритом, а в подальшому розвитком септичних ускладнень, при наростаючих явищах ендогенної інтоксикації і формуючої поліорганної недостатності ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06.30 годині у КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м. Запоріжжя», та проникаючі ушкодження у ОСОБА_10 знаходяться із настанням смерті у прямому причинному зв`язку, який має у конкретному випадку випадковий характер, і тим самим ОСОБА_9 спричинив тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_10 , що спричинили смерть потерпілого.

Вказані дії ОСОБА_9 кваліфіковані прокурором за ч.2 ст.121 КК, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Вироком суду ОСОБА_9 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК, та виправдано у зв`язку з недоведеністю того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

В апеляційній скарзі прокурор, не погодившись із прийнятим щодо ОСОБА_9 рішенням, просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд безпідставно виправдав ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК, оскільки висновки суду в цій частині не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Крім того, суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, оскільки позбавив обвинуваченого, який перебував у непритомному стані внаслідок зловживання алкогольними напоями, можливості взяти участь у допиті експерта, у судових дебатах та висловити останнє слово.

Розглядаючи питання про закриття апеляційного провадження, прокурор та потерпілий заперечували проти цього, захисник вважав необхідним закрити апеляційне провадження; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи учасників судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, щодо необхідності, не розглядати апеляційну скаргу по сутті, закривши апеляційне провадження.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_9 виправданий судом за ч.2 ст.121 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення ним цього злочину.

Прокурор просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.

До початку апеляційного розгляду до Запорізького апеляційного суду надійшли матеріали з КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи», в яких вони направили на адресу суду копію лікарського свідоцтва про смерть № 4161 від 14 грудня 2017 року померлого невідомого чоловіка у віці 70 років, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у стаціонарі КУ «Міська лікарня № 7» м. Запоріжжя, копію актового запису № 8064 від 14 грудня 2017 року, прізвище Невідоме, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також було повідомлено, що 27.11.2017 року на підставі постанови слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського відділу поліції Головного управління Нацональної поліції в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_11 була проведена експертиза трупа невідомого чоловіка, віком 70 років, доставленого з КУ «Міська лікарня № 7 (висновок експерта № 4161). Разом з трупом була доставлена медична карта стаціонарного хворого № 4865 на ім`я ОСОБА_9 , 70 років, в якій вказано, що він знаходився на лікуванні в КУ «Міська лікарня № 7» з 19.11.2017 року по 26.11.2017 року. Згідно запису журналу ЗОБ СМЕ № 4161 труп поховано 11.01.2018 року, актовий запис про смерть № 8064 від 14.12.2017 року, впізнано особу як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

При цьому, враховуючи положення ст.417 КПК України, виправдувальний вирок скасуванню не підлягають.

Згідно з п. 5 ч. 1 та ч. 7 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого, а якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

За змістом п. 5 п. 1 ст. 284 КПК України смерть особи виключає можливість подальшого кримінального провадження щодо неї для притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Отже, наведені вимоги закону, встановлений факт смерті виправданого та відсутність у матеріалах кримінального провадження будь-яких даних, які б свідчили про необхідність його продовження для реабілітації ОСОБА_9 , унеможливлюють здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок суду.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку апеляційне провадження стає безпредметним, оскільки застосування до особи, яка померла, кримінально-правових наслідків діяння є неможливим, навіть якщо судом апеляційної інстанції буде встановлено неправильне застосування кримінально - процесуальних норм законодавства України.

У зв`язку з цим, апеляційне провадження щодо ОСОБА_9 слід закрити.

Керуючись статтями п.5 ч.1 ст.284, 403, 417 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційне провадження відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2017 року визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, закрити.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її оголошення.

Судді: