УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2019 року

м. Київ
справа № 299/2719/17

провадження № 51-10252ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 11 вересня 2018 року,
встановив:
За вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2018 року, ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_6 .
Апеляційний суд Закарпатської області ухвалою від 11 вересня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишив без змін.
Не погоджуючись з постановленим щодо ОСОБА_5 судовим рішенням, захисник ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.
Верховний Суд ухвалою від 11 грудня 2018 року залишив касаційну скаргу захисника без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПКі надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також роз`яснив ОСОБА_4 , що в разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скарга буде повернута.
На виконання ухвали Верховного Суду захисник ОСОБА_4 повторно звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду, вирок місцевого суду змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_5 з ч. 1 ст. 115 КК на ч. 1 ст. 119 КК та призначити ОСОБА_5 покарання у межах санкції цієї статті з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин.
Кримінальним процесуальним кодексом визначено, що касаційна скарга має відповідати вимогам, зазначеним в ст. 427 КПК. І в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 11 грудня 2018 року встановив, що скарга подана без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно з якими в касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, що подає касаційну скаргу.
Також було зазначено, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Верховний Суд зауважив на тому, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, і відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Перевіривши повторно подану захисником касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вказані в ухвалі касаційного суду від 11 грудня 2018 року недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.
Так, Верховний Суд повторно зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Однак, у повторно поданій касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , обмежившись загальними фразами, так і не зазначив порушень, допущених апеляційним судом, які слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК і з огляду на положення статей 370, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.

Також касаційна скарга захисника не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі на спростування доводів його апеляційної скарги та його підзахисного.
Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексуперешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, однією з підстав залишення касаційної скарги ОСОБА_4 без руху, була невідповідність викладених у скарзі вимог до суду касаційної інстанції положенням ст. 436 КПК.
Стаття 436 КПКвизначає, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, не дивлячись на вказівки касаційного суду та чіткий зміст положень ст. 436 КПК, при повторному зверненні до Верховного Суду захисник знову виклав вимоги, які не узгоджуються з положеннями зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Враховуючи викладене, оскільки захисник ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 11 вересня 2018 року разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3