Номер провадження: 11-кп/785/532/18
Номер справи місцевого суду: 509/5259/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 лютого 2018 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002413 від 16 листопада 2017 року про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, українеця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 лютого 2018 року ОСОБА_7 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки, а кримінальне провадження закрито.

Оскаржуваною ухвалою встановлено, 16 листопада 2017 року, у зв`язку з виконанням службових обов`язків, інспектор сектору реагування патрульної поліції № 2 Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_10 перебував спільно з поліцейським Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції ОСОБА_11 на чергуванні, а саме на території Овідіопольського району Одеської області, де приблизно о 15 годині 30 хвилин, патрулюючи на службовому автомобілі «Toyota Prius» реєстраційний номер НОМЕР_1 , місцевість в смт.Великодолинське Овідіопольського району Одеської області, проїжджали по вулиці К.Маркса та виїхавши на вулицю Ольгієвську, попереду свого авто, побачили, що рухається автомобіль марки «Jaguar XF» р/н НОМЕР_2 , білого кольору. Водій даного авто, побачивши, поліцейську машину, проїхав автобусну зупинку та приблизно через п`ять метрів, різко зупинився на узбіччі дороги.

Відповідно до вимог Закону України «Про національну поліції» від 02.07.2015 року № 580-XII, який вступив в дію з 07.11.2015 року, зупинившись за даним автомобілем на службовому авто, поліцейські вирішили перевірити, чи все гаразд з водієм. Після чого, ОСОБА_10 направився до зупиненого автомобіля, а ОСОБА_11 , залишився біля службового автомобіля. Підійшовши ближче до автомобіля марки «Jaguar XF» р/н НОМЕР_2 , білого кольору, який зупинися на узбіччі дороги, ОСОБА_10 підійшов до водія та представившись поліцейським, запитав, чи все у нього гаразд.

Під час розмови з водієм автомобіля марки «Jaguar XF» р/н НОМЕР_2 , працівник поліції ОСОБА_10 відчув, що від водія йде різкий запах алкоголю, у зв`язку з чим, поліцейський ОСОБА_10 попросив у невідомого чоловіка, пред`явити посвідчення водія та документи на вищевказаний автомобіль. Водій, через відкрите бокове скло, не випускаючи з рук, показав посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та технічний паспорт на автомобіль за кермом якого перебував.

Далі, в ході розмови, яка виникла з ОСОБА_7 , працівник поліції ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_7 вийти з автомобіля, та на підставі пункту 2.5 Правил дорожнього руху України пройти медичне обстеження на вміст алкоголю у крові, на що останній відмовився. Після чого ОСОБА_7 , перебуваючи біля автомобіля, провокуючи поліцейського на конфлікт, намагався знімати його на відеокамеру свого мобільного телефону в результаті чого, його телефон впав на землю.

В момент, коли ОСОБА_7 піднімав свій телефон, він, несподівано, умисно, наніс один удар, кулаком правої руки в якій знаходився телефон, в область голови працівника правоохоронного органу ОСОБА_10 , після чого поліцейський ОСОБА_10 , застосував до ОСОБА_7 прийом рукопашного бою та заломив йому руки. В цей момент, підбіг інший працівник правоохоронного органу ОСОБА_11 , який разом зі своїм колегою ОСОБА_10 , повалили ОСОБА_7 на землю та для заспокоєння, наділи на нього кайдани. В подальшому працівниками поліції, ОСОБА_7 було доставлено до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області для затримання.

Згідно висновку експерта №387 від 17.11.2017, у ОСОБА_10 , 1990 року народження, виявлена забійна рана слизової оболонки лівої щоки, що не була небезпечна для життя, має незначні скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_7 досудовим слідством кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України, тобто умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду заступник прокурора Одеської області ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи ступінь доведеності вини обвинуваченого, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, пославшись лише на законослухняну поведінку особи, яка вчинила злочин, без зміни обстановки. Прокурор зазначила, що для застосування вказаної статті КК України необхідно встановити, що після вчинення злочину обстановка змінилась таким чином, що вчинене діяння вже не може розглядатися як суспільно небезпечне. Крім того, обов`язковому з`ясуванню підлягають дані щодо обстановки, яка існувала на момент вчинення злочину та в чому полягала її зміна на час судового розгляду провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст.48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Пленум Верховного Суду України у пункті 7 постанови за №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснив, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості.

Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

Для застосування ст.48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним.

Звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, суд першої інстанції виходив з того, що вчинений ОСОБА_7 злочин не спричинив тяжких наслідків, до кримінальної відповідальності він притягується вперше, по місцю проживання характеризується позитивно, нових злочинів не вчинював, до адміністративної відповідальності не притягувався, вибачився перед потерпілим, на час розгляду кримінального провадження працевлаштовується до ТОВ «МЕШ ІНВЕСТ», та проходить стажування на посаду начальника будівельної ділянки, у зв`язку з чим на даний час, внаслідок зміни обстановки, ОСОБА_7 не є суспільно небезпечною особою, а тому підпадає під дію ст.48 КК України.

У статті 48 КК України передбачені дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

Для застосування ст.48 КК необхідно встановити, що після вчинення злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не може розглядатися як суспільно небезпечне.

Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Висновок про таку можливість здійснюється на основі соціальної, психологічної, кримінально-правової характеристики даної особи, а також оточуючої її обстановки, тобто зовнішніх щодо даної особи умов. Встановлення даної обстановки має значення для оцінки її зміни і впливу на суспільну небезпечність особи під час розслідування або розгляду справи в суді.

Таким чином, обов`язковому з`ясуванню підлягають дані щодо обстановки, яка існувала на момент вчинення злочину, та в чому полягала її зміна на час судового розгляду провадження.

Закон не вимагає, щоб особа після вчинення злочину довела факт свого виправлення. Тому не може бути підставою для застосування зт.48 КК України лише законослухняна поведінка особи, яка вчинила злочин, без зміни обстановки.

Така поведінка обвинуваченого може бути визнана судом обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , але ніяк не підставою для звільнення від кримінальної відповідальності вищевказаних підстав.

В свою чергу апеляційний суд переконаний, що діяння, яке інкримінується ОСОБА_7 не втратило своєї суспільної небезпечності, оскільки об`єктом злочину, передбаченого ст.345 КК України є нормальна діяльність правоохоронних органів, їх авторитет, а додатковим обов`язковим об`єктом - психічна недоторканність працівників правоохоронних органів або їх близьких родичів, їх здоров`я.

Посилання сторони захисту на те, що постановою апеляційного суду Одеської області від 14 травня 2018 року провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_7 було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є недоречним, оскільки вказана постанова була винесена після закриття кримінального провадження з підстав процесуальних порушень допущених при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В свою чергу апеляційний суд зазначає, що факт перебування у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом або не перебування у стані сп`яніння не впливає на склад злочину, передбаченого ст.345 КК України, а може бути обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого.

За таких обставин апеляційний суд дійшов до висновку про те, що рішення суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, на підставі ст.48 КК України ухвалено з порушенням вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, чим допустив неповноту судового розгляду, яка призвела до передчасних висновків суду про наявність підстав для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 .

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до пунктів 1 та 3 ч.1 ст.409 КПК України, є неповнота судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Частиною 4 ст.288 КПК України передбачено, що у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухала скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Керуючись статтями 288, 370, 404, 405, 407, 409, 410, 418, 419, 532 КПК, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 лютого 2018 року, якою ОСОБА_7 на підставі ст.48 КК України був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього закрито скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002413 від 16 листопада 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3