УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувшиу відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУ Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Республіка Молдова, громадянина Молдови, офіційно не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУ Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 , 26.11.2018 року звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , маючи не зняту і непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за вироком Приморського міського суду м. Одеси від 18.05.2017, близько 18.40 год. 19.11.2018, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , в якому здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, а присутній у приміщенні продавець відволікся та не бачить дій ОСОБА_4 , підійшов до скляної вітрини, що постійно використовувалась для зберігання мобільних телефонів і відокремлена задля унеможливлення доступу до неї сторонніх осіб, відчинив незамкнені дверцята цієї вітрини, просунув руку всередину вітрини та таємно викрав звідти належний ОСОБА_7 бувший у використанні мобільний телефон «Iphone 7 32Gb» (ІМЕІ НОМЕР_1 ) вартістю 9800 грн. Далі ОСОБА_4 заховав викрадений телефон в кишеню свого одягу та через кілька хвилин залишив приміщення магазину, викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ФОП ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 9800 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене потворно, поєднане з проникненням у сховище.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняту і непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за вироком Приморського міського суду м. Одеси від 18.05.2017, попередньо вчинивши 19.11.2018 року кримінальне правопорушення передбачене ч.3ст. 185 КК України, близько 20.00 год. 21.11.2018, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зняв свій верхній одяг, а саме куртку, поклавши її на свою праву руку, таким чином сховавши руку, підійшов впритул до відвідувача магазину ОСОБА_8 , у якого із кишені його куртки таємно, шляхом вільного доступу витягнув мобільний телефон марки «Samsung J7» в корпусі чорного кольору у резиновому чохлі чорного кольору (загальна вартість цих речей складає близько 10 тис. грн.).

Після чого, ОСОБА_4 із місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 10 тис. грн.

Таким чином, ОСОБА_4 . підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи незняту і непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за вироком Приморського міського суду м. Одеси від 18.05.2017, попередньо вчинивши 19.11.2018 року кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 185 КК України та 21.11.2018 року кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України, близько 20:00 год. 22.11.2018, перебуваючи в приміщенні ТЦ «Квартал», за адресою: м. Вінниця, вул. Є. Пікуса, 1а, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з внутрішньої сторони прилавку підійшов до скляної вітрини магазину «Ishop», що постійно використовувалась для зберігання мобільних телефонів і задля унеможливлення доступу до неї сторонніх осіб замикається на ключ, натиснув на дверцята цієї вітрини, таким чином віджавши їх, просунув руку всередину вітрини та таємно викрав звідти мобільні телефони загальною вартістю близько 44 тис. грн., а саме: мобільний телефон марки «Iphone 7 Silver», мобільний телефон марки «Iphone 7 Black» та мобільний телефон марки «Iphone X Black», що належать фізичній особі підприємцю ОСОБА_9 . Однак, довести свій злочинний умисел ОСОБА_4 до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, так як виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але, відійшовши на кілька кроків від вітрини магазину, не зміг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, оскільки був затриманий працівниками поліції, внаслідок чого попереджено заподіяння потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 44 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, тобто - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене потворно, поєднане з проникненням у сховище.

25.11.2018 о 11:00 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів, Республіка Молдова, громадянина Молдови, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:18.05.2017 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 09.10.2018 по відбуттю строку покарання, 23.11.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, тобто - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене потворно, поєднане з проникненням у сховище.

24.11.2018 року повідомлено про нову підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене потворно, поєднане з проникненням у сховище.

Враховуючи, те, що ОСОБА_4 будучи звільнений з місць позбавлення волі 09.10.2018 року, на шлях виправлення не став, а вчинив умисні злочини середньої тяжкості та тяжкої важкості, за які передбачено покарання до позбавлення волі терміном до шести років, зі слів підозрюваного перебуває на території України нелегально, не має соціально стримуючих факторів, як постійне місце роботи та сім`я, та перебуваючи на свободі може продовжувати свою злочинну діяльність, про що свідчить вчинене повторно дані кримінальні правопорушення, та переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, які внаслідок тиску з боку підозрюваного можуть змінити свої покази, дані обставини свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, як особисте зобов`язання чи домашній арешт.

Враховуючи те, що останній перебуваючи на свободі може впливати на свідків та знищувати речові докази, а також те що у нього не має будь якого рухомого та нерухомого майна, відсутнє постійне місце роботи, що свідчить про те, що дана особа може вчиняти нові умисні корисливі злочини.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, вважаю за необхідне визначити розмір застави в межах 20 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, вважаючи, що обрання менш суворого запобіжного заходу перешкодить повноті та всебічності досудового розслідування, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просила обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0004549, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 20.11.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004549за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України.

23.11.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України обґрунтована.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочинів за одне з яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, підозрюваний не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, офіційно не одружений, що в свою чергу свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового злочину, зі слів підозрюваного перебуває на території України нелегально, тимчасово проживає за межами місця знаходження органів досудового розслідування, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за № 12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Лівобережного ВП Вінницького ВП ГУ Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Визначити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 11 год. 00 хв. 23 січня 2019 року в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 23 січня 2019 року.

Одночасно визначити заставу в розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 64 435 ( шістдесят чотири тисячі чотириста тридцять п`ять) гривень, які можуть бути внесені як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживаєбез дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя