Справа № 643/3730/19
Провадження № 1-кс/643/1585/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.03.2019 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001225 від 10.03.2019 за ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З представлених суду матеріалів вбачається, що 10.03.2019 екіпажем патрульної поліції «5052» за адресою м. Харків, вул. Халтуріна, буд. 30, під час перевірки документів у водія ОСОБА_4 , який керував автомобілем «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_1 виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

За даним фактом відкрито кримінальне провадження № 0001225 від 10.03.2019 за ч. 4 ст. 358 КК України.

10.03.2019 в ході огляду місця події, проведеного за адресою: м. Харків, вул. Халтуріна, буд. 30, виявлено та вилучено: транспортний засіб «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ; зв`язка з трьох ключів від транспортного засобу «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_1 .

Слідчий посилаючись на те, що вилучені речі є тимчасово вилученим майном, являються засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди і можуть бути використані у кримінальному провадженні як речові докази, з метою позбавлення можливості їх знищення або переховування звернувся до суду з клопотанням про арешт вилученого майна.

Крім того, слідчим подано клопотання про поновлення строку для звернення до суду з клопотанням про арешт майна, яке обґрунтовано неможливістю вчасного його подання через зайнятість у невідкладних слідчих діях.

Слідчий та прокурор до суду не з`явились, разом з клопотанням подали заяви про розгляд за їх відсутності та наполягли на його задоволенні.

Суд, розглянувши клопотання, дійшов наступного: згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Метою застосування арешту, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, є забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, крім іншого, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Проаналізувавши викладені норми закону, враховуючи кваліфікацію скоєного та санкцію ч. 4 ст. 358 КК України, яка не передбачає конфіскації, суд дійшов висновку, що накладення арешту на вилучений автомобіль переслідує, фактично, єдину мету збереження речових доказів.

Разом з тим, кримінальне провадження відкрито за ч. 4 ст. 358 КК України за фактом підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_1 , а не за ознаками ст.ст. 289 чи 290 КК України, отже підстав стверджувати, що вказаний автомобіль відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КК України, є знаряддям чи засобом вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди, не теперішній час не має.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Беручи до уваги конкретні обставини кримінального правопорушення, його класифікацію суд дійшов висновку, що необхідність в накладенні арешту на автомобіль та ключі від нього, відсутня.

Жоден з ризиків, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, враховуючи можливість передачі транспортного засобу на відповідальне зберігання володільцю чи власнику, слідчим не доведений.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Поновити строк на подачу клопотання про арешт майна.

Клопотання про арешт майна задовольнити частково.

В накладенні арешту на транспортний засіб «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_1 та ключі від вказаного транспортного засобу відмовити.

Негайно повернути вказаний транспортний засіб та ключі від нього особі, у якої його було вилучено.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 ..

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1