Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4427/18
Провадження № 1-кп/644/183/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Орджонікідзевського районного суду м.Харкова кримінальне провадження №0000867 від 25.04.2018 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Харків, громадянина України, освіта середня, раніше не судимого, розлученого, що має неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого та що мешкає за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.04.2018 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на танцювальному майданчику у приміщенні кафе «Ля Мажор» за адресою: м.Харків, вул. Пожарського, будинок 1, та маючи умисел спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та безпричинно заподіяв йому два удару кулаком правої руки в обличчя. В результаті противоправних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи №12-14/471-А/18 від 06.06.2018 року заподіяно наступні тілесні ушкодження: закритий перелом тіла нижньої щелепи у зоні зуба з незначним зсувом, перелом правого суглобового відростку з права без суттєвого зсуву, що відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, за критеріям тривалості розладу здоров`я.

Обвинувачений в судовому засіданні свою провину визнав в повному обсязі. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті, пояснив, що навчався із потерпілим в одній школі, знав в обличчя, але не були знайомі, дійсно 21.04.2018 року приблизно о 23.00 годині в кафе наніс удар в область щелепи потерпілому, не розраховував, що будуть такі ушкодження, але висновків експертизи не оспорює, приносив вибачення, пояснив, що надав потерпілому матеріальну допомогу в сумі 5000 гривень, а також просив суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, розглянути справу відповідно до вимог ст.349 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України та проти цього не заперечували учасники судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доказана, його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є безпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у ст. 121 КК України, але спричинило тривалий розлад здоров`я.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, що яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, а також відомості які характеризують його особу. Судом враховується, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку лікаря психіатра, нарколога не перебуває, має місце реєстрації, проживання, розлучений, має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_9 , 2012 року народження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснював, що дійсно обвинуваченим йому було передано частково компенсацію завданої шкоди в сумі 5000 гривень, не заперечував проти застосування до обвинуваченого покарання із іспитовим строком. Цивільний позов не заявляв.

Враховуючи встановлені судом обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, думку потерпілого, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням іспитового строку.

Запобіжний захід не обирався, судові витрати та речові докази в провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення. Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням ч.2 ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Головуючий: суддя ОСОБА_1