Справа № 362/5507/18
Провадження № 1-кп/362/422/18
ВИРОК

Іменем України

03.12.2018 Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 001064 від 07.07.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

?27.05.2011 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

?24.02.2014 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.2 ст.308, ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

?15.09.2016 року Приморським районним судом Одеської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На початку липня 2017 року, більш точного часу не встановлено, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (01.10.2018 року засуджений вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області) та ОСОБА_6 (провадження, стосовно якого, закрито у зв`язку із смертю), перебували за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час розпиття спиртних напоїв обвинувачений ОСОБА_4 розповів, що на даний час працює у громадянки ОСОБА_7 та знає, що в гаражі та сараї останньої наявний металолом.

Саме в цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 виник умисел на викрадення чужого майна та запропонував ОСОБА_8 та ОСОБА_6 здійснити крадіжку речей за адресою: АДРЕСА_3 , на що останні погодилися, тим самим вступивши в злочинну змову з метою умисної спільної участі у вчиненні злочину.

В подальшому, опівночі того ж дня, більш точної дати та часу не встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив та корисливу мету, направлені на особисте збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій зайшли на територію вищевказаного домоволодіння, де шляхом пошкодження навісного замку дверей проникли до приміщення сараю, де помітили запчастини до мотоблоку і грубу з металевими дверцятами та плитою, а поруч гаражем металеві труби.

Далі, користуючись тим, що на території домоволодіння, крім них нікого не було та їх дії залишаються непоміченими сторонніми особами, викрали з підлоги сараю два грунтозачепи до мотоблоку, загальною вартістю 504 грн., зцепку до мотоблоку, вартістю 402 грн., картоплекопалку до мотоблоку, вартістю 2597 грн., плуг до мотоблоку, вартістю 777 грн., металеві труби у кількості 5 штук, діаметром 30 мм та товщиною металу 2 мм, вартістю 1 113 грн., дверцята з груби, вартістю 200 гри., та плиту з груби вартістю 540 грн.

Після чого, винесли вищевказані речі в кущі біля будинку та покинули місце вчинення злочину, та в подальшому розпорядилися викраденим на свій власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 6 133 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив, що влітку 2017 року на його пропозицію разом з ОСОБА_8 та померлим ОСОБА_6 він вчинив таємне викрадення металевих труб та запчастин з сараю домоволодіння АДРЕСА_3 . Всі викрадені речі повернули власниці. В скоєному він щиро розкаюється та просив суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_7 подала суду заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності, претензій до обвинуваченого вона не має, просить його суворо не карати і дати йому умовний термін покарання.
Суд, з у рахуванням визнання обвинуваченим своєї вини, визнав за можливе, відповідно до положень ст.349 КПК України, недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор і обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, з роз`ясненням, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає, що органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинувачених ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачуються особи, мало місце; що діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і що у вчиненні цього кримінального правопорушення винен обвинувачений ОСОБА_4 .

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, що відноситься, відповідно до ст.12 КК України, до тяжких злочинів, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте покарання відбув повністю, однак судимість не погашено, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Крім того, суд враховує і поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, а саме неявки до суду та оголошення останнього в розшук.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину та особи обвинуваченого, його щирого каяття, думки потерпілої та відсутність в неї претензій до обвинуваченого, відшкодування шкоди, посередньої характеристики, а отже, готовності останнього нести покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для обвинуваченого буде покарання у виді хоча й позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.3 ст.185 КК України, але зі звільненням від його відбування та встановленням йому іспитового строку.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до положень ст.ст.75,76 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк випробування тривалістю 3 (три) роки, з зобов`язанням повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та не виїжджати за межі України без погодженняз уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку з «3» грудня 2018 року.

Речові докази по справі залишити за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення через Васильківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1