ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 658/607/18
Провадження № 11-кп/819/166/19 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: повернення обвинувального акта Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
іменем України

29 січня 2019 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представник потерпілого

адвокат ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні матеріали кримінального провадження № 0002174 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16.10.2018 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховки Херсонської області, громадянина України, адреса реєстраційного обліку та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и л а:

Повертаючи обвинувальний акт, суд першої інстанції вказав, що його складено з порушенням вимог ст. 291 КПК України, оскільки орган досудового розслідування, при складанні обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002174, не дотримався вказаних вимог закону, що призвело до викладання не конкретного обвинувачення пред`явленого ОСОБА_8 .
Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор в апеляційній скарзі посилається на незаконність ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів указує, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, дана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та достатньо детально сформульоване обвинувачення, щоб можна було чітко зрозуміти, які саме діяння ставляться обвинуваченим у вину.

Крім того зазначає, що суд в ухвалі вказав, що формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин в обвинувальному акті суперечить правовій кваліфікації, оскільки містять відомості про вчинення діяння із використанням невстановленого в ході досудового розслідування предмета, пристосованого для здійснення пострілів гумовими кулями, а згідно кваліфікації діяння за ч.4 ст. 296 КК України ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, і такі висновки суду передчасні без дослідження фактичних обставин кримінального провадження.

Просить ухвалу суду скасувати та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для призначення нового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

У відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_8 дотримався вимог КПК України та ухвалив законне та обґрунтоване рішення, повернувши обвинувальний акт прокурору з мотивів і підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до вимог пункту 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною радою України, та практикою Європейського суду з прав людини обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Норми Кримінального процесуального кодексу України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст.348 КПК), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Вирішуючи питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального закону суд повинен виходити з описання складів злочинів у диспозиціях статей Кримінального кодексу, за якими особи притягуються до кримінальної відповідальності, та вимагати від прокурорів викладу в обвинувальному акті тих обставин злочину, які підлягають обов`язковому встановленню. Вимоги щодо викладу в обвинувальному акті обставин злочину, встановлення яких не є обов`язковим, є неприпустимим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається зі змісту обвинувального акту в даному кримінальному провадженні, ОСОБА_8 03.09.2017 року приблизно з 21.20 год., перебуваючи біля пивної палатки, розташованої на площі перед продуктовим магазином «О.В.І.С.» за адресою: м. Каховка Херсонської області, вул. Мелітопольська, 182, із мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи правила співжиття, взаємоповаги, засади моральності, з особливою зухвалістю в громадському місці провокував бійку з ОСОБА_9 , після чого наставив невстановлений в ході проведення досудового слідства предмет, пристосований для здійснення пострілів гумовими кулями, погрожував вбивством потерпілому та вказану погрозу потерпілий сприймав як реальну, здійснив більше двох пострілів в області лівого стегна потерпілого, завдавши потерпілому ОСОБА_9 , який знаходився в пивній палатці, розташованої на площі перед продуктовим магазином «О.В.І.С.», згідно з висновком судово-медичного експерта легких тілесних ушкоджень: поверхневі рани в області лівого стегна, які сліпо закінчуються в м`яких тканинах, заподіяні тупими предметами з обмеженою поверхнею впливу, не виключено 03.09.2017 року від впливу куль травматичної вогнепальної зброї, що відносяться до легких тілесних ушкоджень; синці в області шиї і лівої гомілки, заподіяні тупими предметами, не виключено 03.09.2017 року.

Зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, формулювання обвинувачення викладено не конкретно,містить суперечності, щодо правової кваліфікації діяння.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені із застосуванням предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Диспозиція ст. 296 КК України вказує, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є вчинення діяння грубого порушення громадського порядку, яке супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

У викладі фактичних обставин кримінального правопорушення не зазначені обставини грубого порушення ОСОБА_8 громадського порядку (згідно із правовою кваліфікацією) кримінальним законом саме грубе порушення громадського порядку віднесене до обов`язкових ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 296 КК України.

Об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ст. 296 КК України, не викладена й формулюванні обвинувачення ОСОБА_8 .

Тобто, із змісту обвинувального акту не вбачається, що безпосереднім об`єктом злочинного посягання є громадський порядок, із цим висновком погоджується судова колегія.

Крім того, згідно із зазначеною в обвинувальному акті правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, його кваліфікуючою ознакою є вчинення хуліганства із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Проте, формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин суперечать такій правовій кваліфікації, оскільки місять відомості про вчинення діяння із використанням невстановленого в ході досудового розслідування предмета, пристосованого для здійснення пострілів гумовими кулями.

Зазначені дані мають суттєве значення для правильної кваліфікації дій, а доводи прокурора, які викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі "Абрамян проти Росії" від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 р. у справі "Камасінскі проти Австрії", №9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції" (ВП), №25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі "Матточіа проти Італії", №23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі "І.Н. та інші проти Австрії", №42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі "Даллос проти Угорщини", № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", п. 54, а також "Даллос проти Угорщини", п. 47).

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 16.10.2018 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002174 за обвинуваченням ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2