Справа № 520/4443/19
Провадження № 1-кс/520/2823/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2019 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000093 від 01.03.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, прокуратурою Одеської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000093 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2019 за зверненням заступника директора ТОВ «ЛЮНАКС» ОСОБА_4 щодо заволодіння шахрайським шляхом майном товариства, вчинене у особливо великих розмірах,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Зі змісту звернення встановлено, що 25.02.2019 державний реєстратор ОСОБА_5 провів протиправну державну реєстрацію в реєстрі речових прав на нерухоме майно, якою скасував реєстрацію права власності за ТОВ «ЛЮНАКС» на ряд автозаправних станцій, виробничих та невиробничих приміщень, скасував реєстрацію іпотеки за ПОВ «Серфінг систем ЛП», а також скасував реєстрацію права оренди вказаних приміщень за ТОВ «Мустанг плюс», при цьому поновив записи про право власності за колишніми власниками зазначеного нерухомого майна ТОВ «Свікон», ПП «Косвас», ТОВ «МСП «АЗС-НИВА-1».

В подальшому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 27.02.2019 посвідчено договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, встановивши власником майна ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯ ІНВЕСТ» ().

Наведені факти щодо перереєстрації прав власності об`єктів нерухомості підтверджуються даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

З урахуванням встановлених обставин, в діях невстановлених осіб, які вчинили ряд дій з метою заволодіння рядом автозаправних станцій, виробничих і невиробничих приміщень, належних ТОВ «ЛЮНАКС», вбачаються ознаки привласнення чужого майна шляхом обману в особливо великих розмірах, тобто ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Враховуючи, що зазначені у клопотанні об`єкти є безпосереднім об`єктом вчинення кримінального правопорушення, наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вони є доказом злочину, з метою запобігання ризику зміни правового статусу, незаконного відчуження об`єктів нерухомості та земельних ділянок, на яких вони розташовані, прокурор звертається з вказаним клопотанням до слідчого судді. Вказане клопотання, з метою забезпечення арешту майна, не розголошення відомостей кримінального провадження, прокурор просить розглядати без виклику фактичного власника майна.

В судовому засіданні прокурор клопотання про арешт майна підтримала у повному обсязі.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «ОСОБА_9 проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з клопотання та долучених до нього матеріалів, досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме за фактом заволодіння невстановленими особами рядом об`єктів нерухомості нежитлового призначення, які належать ТОВ «Люнакс».
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 25.02.2019 державний реєстратор ОСОБА_5 провів державну реєстрацію в реєстрі речових прав на нерухоме майно, якою скасував реєстрацію права власності за ТОВ «ЛЮНАКС» на ряд автозаправних станцій, виробничих та невиробничих приміщень, скасував реєстрацію іпотеки за ПОВ «Серфінг систем ЛП», а також скасував реєстрацію права оренди вказаних приміщень за ТОВ «Мустанг плюс», при цьому поновив записи про право власності за колишніми власниками зазначеного нерухомого майна ТОВ «Свікон», ПП «Косвас», ТОВ «МСП «АЗС-НИВА-1».

В подальшому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 27.02.2019 посвідчено договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна, встановивши власником майна ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯ ІНВЕСТ» ().

Крім того, 27.02.2019 до Реєстру внесено відомості щодо реєстрації договору іпотеки, відповідно до якого іпотекодержателем вказаного майна є ТОВ «ФК «КАПІТАЛ ДЖІРІНГ» ().

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість доводів прокурора в частині того, що зазначені у клопотанні об`єкти є безпосереднім об`єктом кримінально протиправних дій, а тому такі об`єкти відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, що свідчить про наявність підстав та розумних підозр вважати, що останні є доказом злочину в рамках даного кримінального провадження.

Оскільки кримінальне правопорушення, про яке йдеться в клопотанні прокурора відноситься до категорії злочинів проти власності, беручи до уваги наявність підстав вважати, що на теперішній час наявні ризики можливих зміни правового статусу, незаконного відчуження зазначених у клопотанні об`єктів нерухомості та земельних ділянок, на яких вони розташовані, слідчий суддя приходить до переконання про наявність необхідності в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що свідчить, що завдання, для виконання якого прокурор звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням може бути досягнуто в результаті дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Беручи до уваги викладене, враховуючи розумність та співрозмірність арешту майна завданням кримінального провадження, які полягають, зокрема, в охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, наслідки арешту майна, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Беручи до уваги наявність обставин, які свідчать про наявність ризиків у вигляді можливої подальшої реалізації невстановленими особами вказаних об`єктів нерухомості та земельних ділянок, на яких вони розташовані, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність накладення заборони на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.

Крім того, з огляду на викладені ризики, в цілях забезпечення арешту майна, не розголошення відомостей кримінального провадження, на підставі вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність розгляду вказаного клопотання без повідомлення фактичного власника майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000093 від 01.03.2019, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, внесених 27.02.2019 року на праві власності належить ТОВ «ЗАПОРІЖЖЯ ІНВЕСТ» (), а саме:

- нежитлові будівлі та споруди АЗС, за адресою Одеська обл., Тарутинський р-н, селищна рада Березинська, 6 км автошляху «Тарутине-Березине» (РНОНМ );

- будівлі та споруди АЗС загальною площею 61.8 кв. м за адресою Одеська обл., м. Одеса, вул. Дальницька, буд. 48а (РНОНМ );

- виробничий будинок, площею 26.6 кв. м за адресою Одеська обл., Тарутинський р-н, смт. Тарутине, вул. Красна, буд. 7а (РНОНМ );

- виробничі та невиробничі будівлі, площею 527.8 кв. м за адресою Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Молодіжне, вул. Гейсмана, 6 (РНОНМ );

- будівлі та споруди АЗС, загальною площею 216 кв. м за адресою Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. 1 травня, буд. 36 (РНОНМ );

- автозаправну станцію, загальною площею 48 кв. м, за адресою Одеська обл. м. Чорноморськ, смт. Олександрівка, вул. Перемоги, 2-С (РНОНМ );

- будівлі та споруди АЗС № 14, площею 18.9 кв. м за адресою Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, с. Шабо, вул. Сонячна, буд. 1б (РНОНМ );

- будівлі та споруди АЗС № 13, площею 137.7 кв. м за адресою Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, смт. Затока, вул. Піонерська, буд. 7 (РНОНМ ), у вигляді позбавлення права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1