Справа 754/4338/17 Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1211/2018 Доповідач в суді 2 інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючого), ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаряОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року,-
в с т а н о в и л а:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, освіта неповна середня, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 03.03.1997 Подільським районним судом м. Києва за ч.1 ст.229-6 КК України 1960 року до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст.46-1 КК України 1960 року з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;
- 04.12.1997 Мінським районним судом м. Києва за ч.3 ст.144, ч.2 ст.140 КК України 1960 року до 4 років позбавлення волі;
- 17.04.2002 Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст.309 КК України до 2 років і 6 місяців позбавлення волі;
- 15.02.2005 Дніпровським районним судом м. Києва за ст.15, ч.3 ст.186, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 22.05.2009 Солом`янським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 30.09.2016 Деснянським районним судом м. Києва за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років і 3 місяців позбавлення волі;
- 16.01.2018 Солом`янським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України до 4 років і 7 місяців позбавлення волі,
засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Солом`янського районного суду м. Києва та покарання, призначеним за цим вироком, ОСОБА_8 визначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки і 8 місяців;
на підставі ст.72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015, ОСОБА_8 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06.07.2016 по 09.12.2016 та з 08.02.2017 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;
вирішене питання про речові докази.
Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , 08 лютого 2017 року, близько 16-ї години, з метою незаконного заволодіння чужим майном, на території ринку «Лісовий» по вул. Миропільська, 2, в м. Києві, шляхом підбору ключа до замка дверей, проник у салон автомобіля марки «FAW», номерний знак НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_9 , з якого повторно, викрав набір авто-інструментів вартістю 1 200 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок його суворості. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що судом першої інстанції при призначенні йому покарання не було враховано наявність тяжких захворювань останнього, серед яких ВІЛ-інфекція 3 клінічної стадії, хронічний вірусний гепатит «С», поза госпітальна пневмонія 2-3 клінічної групи та інші тяжкі захворювання, які стверджуються наявною у матеріалах справи медичною документацією. Та обставина, що ряд наявних захворювань потребують специфічного лікування, яке неможливо отримати в умовах ізоляції від суспільства, просив вирок змінити та пом`якшити призначене його покарання.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого і просив її задовольнити;
прокурора, який апеляційну скаргу обвинуваченого вважав необґрунтованою, просив залишити її без задоволення, а вирок без зміни;
вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, наведених у вироку та правильності кваліфікації його дій, обвинуваченим в апеляційній скарзі не оспорюються.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину через його суворість, не ґрунтуються як на матеріалах провадження, так і на вимогах закону.

Відповідно до положень ст.65 КК України при призначенні покарання враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, указані вимоги закону було дотримано в повному обсязі.
Так, при призначенні ОСОБА_8 покарання судом було враховано характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, у тому числі і за злочини проти власності, та інші обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Судом було визнано обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 його щире каяття та обґрунтовано визнано обставино, яка обтяжує покарання рецидив злочину.
Окрім цього, суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_8 покарання врахував стан здоров`я останнього, який хворіє на хронічний гепатит, ВІЛ-інфекцію, а також враховано відсутність претензій матеріального характеру з боку потерпілого.
Положення ч.4 ст.70 КК України судом застосовані правильно. За своїм видом та розміром призначене ОСОБА_8 покарання є таким, яке необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для пом`якшення цього покарання колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає апеляційну скаргу ОСОБА_8 без задоволення.
За таких обставин, підстав для скасування чи зміни вироку Деснянського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_8 колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим вирок слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 протягом того ж часу із моменту вручення йому копії даної ухвали.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4