ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/4088/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/144/18 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2018 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з приміщення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному проваджені ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 вересня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Партизани Генічеського району Херсонської області, громадянина України, не працюючого, який має середню освіту, розлученого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

*14.02.2005 року Генічеським районним судом Херсонської області за ч.2, ч.3 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді позбавленні волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений 29.10.2007 умовно-достроково, невідбута частина покарання 1 рік 24 дня;

*11.05.2010 Генічеським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Звільнений 08.06.2015 по відбиттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 60 днів, до 16 год. 40 хв. 27 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 6 грудня 2015 року, приблизно о 22 годині 55 хвилин, знаходячись біля автомобільної мийки, розташованої за адресою АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , матеріали відносно яких виділенні в окреме провадження, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, перелізли через металеві ворота та проникли на територію двору автомобільної мийки, де ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких в момент вчинення злочину ОСОБА_11 та ОСОБА_7 повинні проникнути до кімнати відпочинку автомобільної мийки, яка є приміщенням, а ОСОБА_12 повинен був знаходитись зовні в безпосередній близькості до місця вчинення злочину та попередити ОСОБА_11 і ОСОБА_7 у випадку наближення сторонніх осіб, а також надати їм іншу допомогу в разі необхідності.

Так, ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_11 , впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження віконної захисної ролети та вікна за допомогою знайдених фрагментів металевої арматури, проникли до вищевказаної кімнати відпочинку автомобільної мийки, яка є приміщенням, звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_13 , а саме: плазмовий телевізор «LG» 50 PJ 250-ZC.ARULLH, s/n 081B3292-6B900, вартістю якого згідно із висновком експерта № 632 від 22.04.2016 - 8405 гривень 54 копійок; TV тюнер «Strong» 6200, s/n 444946, в корпусі чорного кольору, вартістю 1000 гривень; пляшка коньяку «Вірменський» в подарунковій коробці з 2 бокалами, вартістю 500 гривень; пляшка коньяку «ALEX» у тубі срібного кольору, вартістю 200 гривень; пляшка коньяку «Вірменський» в коробці коричневого кольору, вартістю 300 гривень; пляшка віскі, вартістю 250 гривень; пляшка коньяку у коробці темно-сірого кольору, вартістю 250 гривень; чоловічі спортивні штани з джинсової тканини темно-синього кольору, вартістю 350 гривень; чоловічі спортивні шорти чорного кольору з написом білого кольору «Nike Spedo», вартістю 300 гривень; 2 футболки світло-зеленого кольору, вартістю по 200 гривень, загальною вартістю 400 гривень; светр темно-сірого кольору, вартістю 300 гривень; авторучка в подарунковій упаковці, вартістю 150 гривень, чим завдали потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 12 405 гривень 54 копійок.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, а також не враховано те, що підозрюваний свою провину визнає, зобов`язується самостійно з`являється за викликами слідчого та суду, не мав на меті переховуватися від слідства, оскільки не отримував підозру та не знав що його було оголошено у розшук.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя пришов до висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 такого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, як особисте зобов`язання, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язків: не відлучатись з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; не відвідувати розважальні заклади та заклади, де дозволено вживати алкогольні напої; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання до визначеного органу державної влади визначені документи, які дають право виїзду за кордон.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, зокрема крадіжок, судимість за вчинення яких не знята та не погашена в установленому законом порядку. Так, ОСОБА_7 звільнений 08.06.2015 року по відбуттю строку покарання через півроку знову вчиняє повторно за попередньою змогою групою осіб, шляхом проникнення крадіжку.

Судом не перевірено обставини, на які послався підозрюваний, а саме: що ОСОБА_7 має на утриманні рідного брата інваліда (як указано в ухвалі суду), жодного документу з боку сторони захисту суду не надано і не підтверджено. При цьому, судом залишено поза увагою та не надано відповідної оцінки тому що ОСОБА_7 майже 2 роки 5 місяців перебував у розшуку, після вчинення ним злочину, як сам пояснив у суді, поїхав до м. Запоріжжя, через деякий час м. Одеса, а потім м. Ізмаїл, а тому доглядати за «братом-інвалідом», який знаходиться у м. Генічеську - фізично не міг.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора на підтримання апеляційної скарги, підозрюваного та його адвоката із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, про що свідчить усталена практика Європейського суду з прав людини, яка згідно ч.2 ст. 8, ч.5 ст. 9 КПК України, є частиною національного законодавства (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року у справі "Хайредінов проти України").

Ні зміст клопотання, ні доводи, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовують необхідності застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя, врахувавши дані про особу підозрюваного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак визнаний таким що не має судимості в порядку ст.89 КК України, має постійне місце проживання, за яким мешкає разом з братом інвалідом, який знаходяться на його утриманні, працює, має офіційний дохід, дійшов до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладанням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, підозрюваний свою провину визнав, не мав на меті переховуватися від слідства, оскільки не отримував підозру та не знав що його було оголошено у розшук, отримав закордонний паспорт в органах УДМС, під час перевірки його даних були відсутні відомості про те, що він знаходиться у розшуку.

При розв`язанні клопотання, слідчим суддею прийнятті до уваги положення ст. 178 КПК України стосовно обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу у їх сукупності, достатньо мотивувавши прийняте рішення.

Отже, слідчий суддя у відповідності із вимогами ст.ст.132, 179, 183, 194 КПК України з урахуванням, що стороною кримінального провадження надані докази наявності підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КК України, цілком обґрунтовано обрав відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням певних обов`язків, що, на думку судової колегії, відповідає меті досягнення дієвості цього провадження та здатний убезпечити настання встановленого ризику.

На користь прийнятого слідчим суддею рішення вказує і явка підозрюваного до суду та відсутність відомостей щодо порушення ним покладених процесуальних обов`язків, що засвідчує малоймовірність ризику щодо переховування ОСОБА_7 .

Вимоги ч.4 ст. 194 КПК України наділяють слідчого суддю можливістю застосувати інший запобіжний захід, ніж запропонований у клопотанні.

Таким чином, слідчий суддя, взявши у сукупності обставини справи, відомості щодо особистості підозрюваного дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, обравши останньому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що відповідає вимогам ст.ст. 177-178 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваджені залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 вересня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0002143 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 320/4088/16-к