Справа № 520/2550/19
Провадження № 1-кс/520/3592/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2019 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 26.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.4 ст.190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 07.09.2005 укладено договір №160 про дольову участь в будівництві житла з ТОВ «Берег-Будгрупп» (ЕДРПОУ: 32432565), зокрема квартири АДРЕСА_1 . 30.05.2006 ОСОБА_4 повністю сплачено грошові кошти за вищевказану квартиру. В подальшому зазначеній квартирі призначено наступну адресу: АДРЕСА_2 .

В невстановлену місці досудовим розслідуванням місці, в період з 20.12.2018 по 04.01.2019 невстановлена особа запропонувала ОСОБА_5 , прийняти участь у заволодінні квартирою АДРЕСА_3 , розкрила обставини злочинного плану та його роль під час здійснення кримінального правопорушення. На вказану пропозицію ОСОБА_5 надав свою згоду. Роль ОСОБА_5 полягала у тому, що останній на підставі підроблених документів має безоплатно оформити на себе вищезазначену квартиру, після чого шляхом укладення договору купівлі-продажу відчужити зазначений об`єкт нерухомості в інтересах невстановлених осіб.

Так, 4 січня 2019 року ОСОБА_5 , на виконання злочинного плану, керуючись корисливим умислом та метою особистого збагачення, достеменно розуміючи, що ніколи не укладав будь яких угод з ТОВ «Берег-Будгрупп», звернувся до державного реєстратора Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області ОСОБА_6 з метою реєстрації права власності за ним квартири АДРЕСА_3 надав підроблені наступні документи:

- акт приймання передачі нерухомого майна № 332, виданий 13.12.2011 року, видавник ТОВ «Берег Будгруп»;

- договір про пайову участь у будівництві житла № 332 від 16.11.2005, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ «Берег-Будгруп», відповідно до п.2.1. якого ОСОБА_5 зобов`язується прийняти пайову участь у будівництва житлового будинку, а ТОВ «Берег Будгруп» здійснити будівництво двокімнатної квартири у житловому будинку, розташованому у АДРЕСА_4 , яка після здачі будинку, згідно акту прийому передачі, вартість якої пропорційна сумі пайової участі пайщика, тобто ОСОБА_5

- додаток до договору, б/н, виданий ТОВ «Берег-Будгруп»;

- довідка б/н, видана ТОВ «Берег-Будгруп», відповідно до якої ТОВ «Берег-Будгруп» повідомляє, що майнові права на двокімнатну квартиру

АДРЕСА_5 належать ОСОБА_5 .

На підставі вказаних документів, 04.01.2019, вищевказаним реєстратором в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено відомості про право власності на об`єкт нерухомості розташований у АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 .

Тим самим, ОСОБА_5 заволодів квартирою АДРЕСА_6 . 1.

Зареєструвавши право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 29792251), ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним про те, що він не міг бути законним володільцем вищевказаної нерухомості, задля досягнення своєї злочинної мети, продовжуючи реалізовувати злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, під приводом продажу квартири 15.01.2019 року уклав договір купівлі - продажу зазначеної квартири із ОСОБА_7 , організацію підписання якого виходячи з показів ОСОБА_7 було покладено на ОСОБА_8 , ріелтора агентства нерухомості «Стандарт».

Задля виконання злочинного плану, ОСОБА_5 , зареєструвавши за собою право власності на квартиру АДРЕСА_7 , виконує подальші дії, направлені на відчуження зазначеної квартири, діючи у групі з ріелтором агентства нерухомості «Стандарт» ОСОБА_8 .

Так, 15.01.2019 року у денний час ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_8 уклали договір № 59 від 15.01.2019 купівлі продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до умов зазначеного договору, ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_7 квартиру, розташовану за вищевказаною адресою, отримавши від останнього грошові кошти у сумі 883250 гривень. Так, відповідно до п.2 договору підставою для укладення даного договору купівлі-продажу зазначеної квартири стали наступні документи, які надав ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_7 , а саме: інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 152671511 від 15.01.2019, право власності на нерухоме майно, зареєстровано 04.01.2019 державним реєстратором Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 29792251.

Окрім того, відповідно до п.3 даного договору ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти за продаж квартири у сумі 883 250 ( вісімсот вісімдесят три тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_5 , розпорядившись ними на власний розсуд.

Також в своїх показах ОСОБА_10 повідомив, що організацію укладення договору купівлі продажу зазначеної квартири, брала на себе ріелтор агентства нерухомості «Стандарт» ОСОБА_8 , яка раніше здійснювала показ квартири АДРЕСА_7 та з якою було укладено договір про намір купівлі зазначеної квартири.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_11 № 520/2551/19 від 25.02.2019 про надання дозволу на проведення обшуку житла, 22.03.2019 слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 у період часу з 09 години 29 хвилин до 10 години 29 хвилин проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_9 .

Під час обшуку виявлено та вилучено:

- Мобільний телефон марки «Nokia» світло зеленого кольору, IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , з двома сім-картами компанії ПрАТ «Київстар»

Слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 22.03.2019 оглянуто вищезазначені вилучені під час обшуку речі та долучено їх до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Так, згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, грошв, цінності та інші речі, набуті кримінальним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В свою чергу повернення, не заборона використання та розпорядження вилученим у ОСОБА_8 майном може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню і суттєво вплинути на його подальший хід.

Вказане в тому числі може призвести до втрати речових доказів у кримінальному провадженні. Завданням та підставою для арешту майна є запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, оскільки не вжиття заходів щодо арешту цього майна може призвести до вказаних наслідків, зважаючи на зацікавленість ОСОБА_8 у тому, щоб вчинити вищевказані дії, що можуть перешкодити проведенню досудового розслідування.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених у ст. 2 КПК України завдань по вказаному кримінальному провадженню необхідно застосувати заходи забезпечення кримінального провадження, передбаченого ст. 170 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи, або для забезпечення цивільного позову.
Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування,знищення, перетворення, відчуження.
Згідно до ч.2 п. 1 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а саме збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Слідчий просив суд розглянути клопотання за його відсутності, у зв`язку із зайнятістю у невідкладних (слідчих) розшукових діях. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити його, з викладених підстав.

Також, слідчий просив суд розглянути клопотання без участі осіб, у яких тимчасово було вилучено вищезазначене майна з метою збереження останнього, яке визнано речовими доказами по кримінальному провадженню та у відношенні якого необхідно провести експертні дослідження з метою досягнення мети досудового розслідування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України накладання арешту на майно допускається з метою збереження речових доказів: відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченим п.1 ч.2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, що зазначені в ст. 98 КПК України.
Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Прокурором доведено, що є наявні підстави вважати, що вищезазначені речі та документи містять відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, являються речовими доказами по кримінальному провадженні, необхідні для проведення слідчих (розшукових) дій та експертиз по кримінальному провадженню для отримання доказів вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим, з метою дієвості зазначеного кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно вказане у клопотанні прокурора.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.93, 98, 100, 110, 131, 132, 170-173, 309, 369 372, 392 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на вилучене під час обшуку за адресою: м. Одеса вул. Ясна офісне приміщення № 3Б:

- Мобільний телефон марки «Nokia» світло-зеленого кольору, IMEI НОМЕР_3 , IMEI2 НОМЕР_2 , з двома сім-картами компанії ПрАТ «Київстар», що вилучені під час обшуку: м. Одеса вул. Ясна 12 офіс 3Б.

Ухвала слідчого судді негайно виконується слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмова у ньому можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення згідно ст.309 КПК України.

Слідчий суддя| ОСОБА_1