н/п 1-кп/490/535/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва справу за обвинувальним актом, складеним за результатами досудового розслідування кримінального провадження № 0003630, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше притягнутий до кримінальної відповідальності вироком Заводським районного суду м.Миколаєва за вчинення злочинів передбачених ч.1 ст.185, ч.4 ст.358 КК України 20.11.2016 року, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.358КК України, З участю сторін кримінального провадження: сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ; потерпіла ОСОБА_5 ,
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
04 серпня 2016 року приблизно о 20-00 годині, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за підробленим посвідченням водія на ім`я ОСОБА_6 , яке підготував заздалегідь, з метою отримання вільного доступу до житла, орендував квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 у ОСОБА_7 . Знаходячись у вказаній вище квартирі ОСОБА_3 звернув увагу на LED телевізор марки «LG» діагоналлю 39 дюймів, роутер «TP LINK» білого кольору, праску «Elenberg» - IR 2 200С та фен «Roventa».

05 серпня 2016 року, точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, проник до вищезазначеної квартири та викрав вищезазначене майно, після чого, утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 6500 гривень.

Крім того, 04 серпня 2016 року приблизно о 21-00 годині, ОСОБА_3 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за підробленим посвідченням водія, яке підготував заздалегідь, з метою отримання вільного доступу до житла, орендував квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 у ОСОБА_5 . Знаходячись у вказаній вище квартирі ОСОБА_3 звернув увагу на плазмовий телевізор марки «LG» діагоналлю 32 дюйми чорного кольору, LED телевізор марки «LG» діагоналлю 39 дюймів чорного кольору, роутер «TP LINK» білого кольору та покривало червоного кольору.

05 серпня 2016 року, точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно проник до вищезазначеної квартири та викрав вищезазначене майно, після чого, утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 9200 гривень.

Крім того, 04 серпня 2016 року, приблизно о 20-00 год., ОСОБА_3 , орендував квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , надавши йому, для підтвердження своєї особи, придбане у невстановленої особи, у невстановлений у ході досудового слідства час, посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , видане 17.11.2015 Миколаївським ВРЕВ УДАІ УМВС України в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке згідно із висновком експерта Миколаївського НДЕЦК МВС України № 2383 від 08.12.2016 не відповідає аналогічним документам, що знаходяться у офіційному обігу України.

Також, 04 серпня 2016 року, приблизно о 21-00 годині, ОСОБА_3 , орендував квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_5 , надавши їй, для підтвердження своєї особи, придбане у невстановленої особи, у невстановлений у ході досудового слідства час, посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , видане 17.11.2015 Миколаївським ВРЕВ УДАІ УМВС України в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке згідно із висновком експерта Миколаївського НДЕЦК МВС України № 2381 від 07.12.2016 не відповідає аналогічним документам, що знаходяться у офіційному обігу України.

Таким чином, дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у житло, а також за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.358 КК України, винним себе визнав повністю та повідомив, що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставини, він, переслідуючи корисливі мотиви, використовуючи завідомо підроблений документ, а саме, посвідчення водія, орендував вищевказані квартири, за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , маючи на меті крадіжку майна, що знаходилось у квартирах. Зазначене майно він таємно викрав, вартість майна та розмір заподіяної шкоди він не оспорює. У вчиненому ОСОБА_3 щиро кається.

Вказав, що кошти йому були потрібні на лікування хворої бабусі.

Заявлені цивільні позови ОСОБА_7 та ОСОБА_5 визнав у повному обсязі, при цьому повідомив, що відшкодував ОСОБА_7 375 грн., а ОСОБА_5 300 грн.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 вказав, що ОСОБА_3 зателефонував йому та той розповів про квартиру, після чого покоївка заселила обвинуваченого та взяла у нього підроблені обвинуваченим документи (як виявлилось згодом). Наступного дня він прийшов до квартири та побачив, що та була обкрадена. Обвинувачений повернув йому 300 гривень. Просив застосувати щодо обвинуваченого максимально сувору міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_3 орендував у неї квартиру до 12 години ночі, прийшов разом з подругою. Коли зранку вона прийшла, то побачила що з помешкання зникли телевізор, покривала та роутер. Вона викликала поліцію. Свої підроблені документи ОСОБА_3 залишив у квартирі. Також повідомила, що ОСОБА_3 відшкодував їй 300 гривень. Прсила призначити максимально сувору міру покарання.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні злочинів за викладених вище обставин.
Наведені вище дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за :
ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно;
ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує, що він вчинив умисні злочин невеликої тяжкості та тяжкі злочини, його особу, а саме те, він притягувався до кримінальної відповідальності, має певне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та як обставина, що його пом`якшує, щире каяття.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за злочини, передбачені ч.3 ст.185 КК України покарання у вигляді позбавлення волі, за ч.4 ст.358 КК України покарання у вигляді обмеження волі, та остаточно призначити покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі, яке суд вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчинених ним злочинів.
При цьому, беручи до уваги позицію потерпілих, які наполягають на суворій мірі покарання обвинуваченому, зважаючи, що обвинувачений не відшкодував заподіяну шкоду, суд не знаходить підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України.

Цивільні позови потерпілих підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України, якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Так, заявлений цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної злочином, у розмірі 7000,00 грн., підлягає задоволенню в межах пред`явленого обвинувачення - 6500 грн., та їз цієї суми підлягає вирахуванню сума відшкодована обвинуваченим у розмірі 300 грн. (доводи обвинуваченого про відшкодування ним 375 грн., а не 300 грн., жодними доказами не підтверджені). Обвинувачений визнав пред`явлений позов, із зазначенням про часткове відшкодування шкоди. Таким чином, цивільний позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 6200 грн. (6500 - 300 грн.).

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної злочинами, у розмірі 9200,00 грн. підлягає частковому задоволенню, за вирахуванням суми відшкодованої обвинуваченим у розмірі 300 грн. Обвинувачений визнав пред`явлений позов, із зазначенням про часткове відшкодування шкоди. Таким чином, цивільний позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 8900 грн. (9200 - 300 грн.).

Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000 грн. підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду та визнаний повністю обвинуваченим.
Так, відповідно до ст. 1167 ЦК України, виходячи із вимог розумності, зваженості та справедливості, враховуючи встановлені вище обставини вчинення злочину обвинуваченим, характер та обсяг перенесених потерпілою душевних страждань, суд вважає, що розмір відшкодування за заподіяну потерпілій моральну шкоду становить 2000 грн.
Речові докази у кримінальному провадженні: посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , видане 17.11.2015 Миколаївським ВРЕВ УДАІ УМВС України в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - яке знаходиться в матеріалах провадження, знищити.
Витрати на залучення експертів, відповідно до ст. 124 КПК України у розмірі 1407,36 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374, 377 КПК України,- УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.3 ст.185 КК України - у вигляді 3 років позбавлення волі;
за ч.4 ст.358 КК України - у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю вказаних вище злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільні позови задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 заподіяну злочином матеріальну шкоду в сумі 6200,00 грн.
В задоволенні решти частини позову ОСОБА_7 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 заподіяну злочином матеріальну шкоду в сумі 8900,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн., а разом 10 900,00 грн.
В задоволенні решти частини позову ОСОБА_5 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експертів у розмірі 1407,36 грн. на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні: посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , видане 17.11.2015 Миколаївським ВРЕВ УДАІ УМВС України в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - яке знаходиться в матеріалах провадження, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1