Суддя ОСОБА_1
Справа № 636/1077/16-к
Провадження № 1-кп/644/153/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2019 року

Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 ,

присяжних - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участі: прокурора - ОСОБА_6 ,

секретарів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілого - ОСОБА_10 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження № 0000099 по обвинуваченню

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м.Ізюм, Харківської області, громадянина України, не одруженого, не

працюючого, раніше судимого:

-15.11.1995 року Ізюмським районним судом Харківської області за ч.4 ст.81 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого умовно від відбування покарання на 3 роки;

-11.10.1996 року Ізюмським районним судом Харківської області за ч.3 ст.140, 43 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-09.06.2011 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 02.07.2014 року на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 24.06.2014року;

-01.04.2016 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна,

зареєстрований та проживав за адресою:

АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.4 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Приблизно в середині грудня 2015 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, упродовж п`яти днів ОСОБА_12 виконував господарські роботи та проживав у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , за що отримував платню від господаря, згідно з усною домовленістю, у розмірі 50 грн. за день. Під час роботи ОСОБА_12 стало відомо, що ОСОБА_10 вранці кожного дня приїздить з м.Харкова за вказаною адресою, де справляється по господарству та має при собі певну суму грошей. Пропрацювавши у ОСОБА_10 п`ять днів, ОСОБА_12 залишив роботу.
У січні 2016 року ОСОБА_12 , достовірно знаючи розклад дня ОСОБА_10 та обстановку у його будинку, вирішив незаконно збагатитись, а саме: вчинити розбійний напад та заволодіти грошима ОСОБА_10
15 січня 2016 року близько 18:00 години ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння грошима та матеріальними цінностями ОСОБА_10 , прибув до будинку АДРЕСА_2 і шляхом вільного доступу через незачинені двері проник усередину будинку, в якому побачив ОСОБА_13 , який виконував господарські роботи у домоволодінні. Під час спілкування з ОСОБА_13 . ОСОБА_12 дізнався, що у домоволодінні, окрім нього, нікого немає, та попросив у ОСОБА_13 дозволу переночувати та дочекатись господаря, мотивуючи це тим, що вже пізно повертатись додому і йому вкрай необхідно зустрітися та поспілкуватися з ОСОБА_10 з приводу боргу перед ним за відпрацьовані дні. ОСОБА_13 , не здогадуючись про дійсні наміри ОСОБА_12 , погодився.
16 січня 2016 року, близько 07:50 годині, до домоволодіння за вищевказаною адресою на автомобілі прибув господар ОСОБА_10 та подав сигнал клаксона, сповістивши про своє прибуття. В цей час ОСОБА_12 , почувши це та діючи згідно зі своїм злочинним наміром, взяв у приміщенні коридору сокиру з дерев`яною рукояткою та, заховавшись у коридорі перед входом до кухні, став на нього чекати. Коли ОСОБА_10 зайшов усередину будинку, ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на розбійний напад, вискочив з укриття та наніс зі значною силою обухом сокири декілька (не менш п`яти) ударів по голові ОСОБА_10 , від яких потерпілий впав на підлогу обличчям вниз. Після чого ОСОБА_12 наніс йому декілька ударів ногою по тулубу в область ребер.
У результаті своїх злочинних дій ОСОБА_12 заподіяв потерпілому ОСОБА_10 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 331-А/16 від 21.03.2016 р. наступні тілесні ушкодження: забиту рану тім`яної області зліва з вдавленим переломом тім`яної кістки зліва із зануренням відламків до 1 см в порожнину черепа; забиту рану скроневої області зліва в межах апоневрозу; забиту рану потиличної області зліва в межах апоневрозу; забиту рану тім`яної області праворуч в межах апоневрозу; забиту рану тім`яної області зліва з пошкодженням зовнішньої кісткової пластинки; забій головного мозку з вогнищами коркових контузій базальних відділів лобової частки і конвекситальних відділів лівої тім`яної частки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень; закриту травму грудної клітки переломи 1-7 ребер із зсувом; забій правої легені; переломи 4-6 ребер зліва зі зсувом; правосторонній гепопневмоторекс; пневмомедіастіум; підшкірну емфізему грудної клітки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та синці по задній поверхні грудної клітки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Після чого, усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_10 подає ознаки життя, ОСОБА_12 почав зв`язувати йому руки за спиною мотузкою, яку знайшов у будинку.
В цей час ОСОБА_13 , який перебував в іншій кімнаті будинку, почувши шум та гуркіт, вийшов з кімнати у коридор та побачив, що на підлозі між кухнею та коридором лежить обличчям вниз ОСОБА_10 , у якого розбита голова, а ОСОБА_12 , схилившись над ним, намагається зв`язати йому руки мотузкою. З метою припинити злочинні дії ОСОБА_12 . ОСОБА_13 спробував завдати йому удар ногою, але ОСОБА_12 ухилився, після чого останній схопив сокиру та, діючи умисно, з метою уникнення втручання у його злочинні дії сторонньої особи, застосувавши насильство, небезпечне для життя та здоров`я, вдарив декілька разів боковою поверхнею сокири ОСОБА_13 у голову, спричинивши останньому, згідно з висновком судово-медичної експертизи №102-А/16 від 28.01.2016 р., наступні тілесні ушкодження: відкриту черепно-мозкову травму з зашибленими ранами лобної та потиличної областей; садна м`яких тканин потиличної області; відкрито вдавлений перелом кісток склепіння черепа у лівій тім`яній області; пластинчастий субдуральний крововилив на рівні лівої гемісфери головного мозку, забій головного мозку з контактною контузією лівої тім`яної долі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Від отриманих ударів ОСОБА_13 упав на підлогу. ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що ОСОБА_13 може надалі завадити його злочинним намірам, сів зверху на нього та зв`язав йому за спиною руки, затягнувши його до кімнати.
Потім, повернувшись до ОСОБА_10 , який лежав на підлозі зі зв`язаними руками, ОСОБА_12 , діючи відповідно до своїх злочинних намірів, із корисливих спонукань заволодів особистим майном ОСОБА_10 , а саме: грошовими коштами у сумі 3000 (три тисячі) грн.; мобільним телефоном марки «Самсунг» моделі D780 вартістю 200 грн.; каблучкою із золота 585 проби, вагою 2,84 грами, вартістю 1368,96 грн.; каблучкою із золота 500 проби масою 4,80 грам, вартістю 1977,55 грн.; брелоком з ключем від автомобіля «SUBARU», ринкова вартість якого не визначена.
Після цього ОСОБА_12 з місця вчинення злочину з викраденими речами зник, обернувши зазначене майно та грошові кошти на власну користь та розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 винним себе у вчиненні вищезазначеного злочину визнав частково та надав наступні пояснення.

Незадовго до вищевказаних подій, він за оголошенням знайшов роботу у ОСОБА_10 та допомагав йому у домогосподарстві, яке розташовано у с.Кам`яна Яруга. Пропрацювавши десь днів 5, між ним та ОСОБА_10 виникли непорозуміння, внаслідок чого він перестав працювати у потерпілого, але той залишився йому винним гроші за виконані роботи та не повернув паспорт, який він у нього узяв при прийомі на роботу. 15.01.2016р. ОСОБА_12 приїхав до домогосподарства ОСОБА_10 у с.Кам`яна Яруга, щоб повернути собі паспорт та забрати гроші, які йому був винен ОСОБА_10 . У домоволодінні на той час знаходився новий робітник ОСОБА_10 ОСОБА_13 , якому ОСОБА_12 повідомив, що він приїхав зустрітись з ОСОБА_10 щоб забрати паспорт та гроші, які йому заборгував. ОСОБА_13 дозволив ОСОБА_12 залишитись на ніч у домоволодінні, щоб зранку зустрітись з ОСОБА_10 . Зранку 16.01.2016 р. до домоволодіння приїхав ОСОБА_10 , і ОСОБА_12 сказав ОСОБА_13 , щоб той не заважав розмові та побув у кімнаті, а сам вийшов у коридор чекати ОСОБА_10 . Коли той увійшов до будинку, ОСОБА_12 запитав у нього про свій паспорт і гроші, але ОСОБА_10 схопив зламане дрівко та почав замахуватись на нього. На що він схопив сокиру, що лежала на кухні та з замаху обухом вдарив ОСОБА_10 в область голови, від чого останній впав на підлогу. ОСОБА_12 ще декілька разів ударив його ногами по тулубу і вирішив зв`язати ОСОБА_10 , щоб той не чинив опору та не намагався його наздогнати. Він узяв мотузку, яка була на кухні, та почав зв`язувати руки ОСОБА_10 , той стогнав. В цей час з кімнати вибіг ОСОБА_13 і спробував завдати йому удар ногою, але схибив. Тоді ОСОБА_12 схопив знову сокиру та завдав ОСОБА_13 один удар обухом сокири в потиличну область голови. Від удару ОСОБА_13 впав на коліна і ОСОБА_12 мотузкою зв`язав йому руки, щоб той не заважав йому. Після цього ОСОБА_12 повернувся до ОСОБА_10 , який стогнав на підлозі та почав шукати у нього у карманах свій паспорт, при цьому з нагрудного карману куртки він забрав гроші у сумі приблизно 3 тисячі гривень та мобільний телефон, ключі від автомобіля, а з пальців на руках зняв золоті каблучки, при цьому ОСОБА_10 намагався напружувати пальці, щоб завадити зняти прикраси. Далі ОСОБА_12 залишив домоволодіння та поїхав додому. По дорозі він викинув мобільний телефон та ключі від автомобіля. Гроші витратив на власні потреби. Наміру вбивати потерпілих він не мав, хотів лише захиститись від нападу ОСОБА_10 та забрати паспорт і заборговані гроші.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_12 , його вина у скоєні кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами у їх сукупності, а саме:

Потерпілий ОСОБА_10 повідомив суду, що ОСОБА_12 у грудні 2015 року працював протягом 5 днів у його домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 . Потім ОСОБА_12 звільнився за взаємною згодою, оскільки вони не дійшли взаєморозуміння, але конфлікту не було. ОСОБА_10 повністю розрахувався з ОСОБА_12 за відпрацьовані дні, паспорт його він не забирав та собі ніколи не залишав. У січні 2016 року у цьому ж домоволодінні у ОСОБА_10 вже працював інший робітник ОСОБА_13 16.01.2016 р. ОСОБА_10 приїхав за вищевказаною адресою десь о 8.00 годині ранку, приїздив він завжди в один і той самий час. Загнав автомобіль у двір і пішов у будинок. Коли він зайшов до кухні, він побачив ОСОБА_12 , який стояв у коридорі з сокирою над головою і ОСОБА_12 одразу наніс йому удар сокирою по голові, від чого ОСОБА_10 втратив свідомість і прийшов до тями у машині невідкладно швидкої допомоги. Сокира раніш лежала на кухні, нею кололи дрова. Потім дружина та син повідомили йому, що зникли його мобільний телефон, гроші та ключі від машини, що були у нього в кармані куртки, та дві золоті каблучки з пальців рук. Також потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що він завжди приїздив в один і той самий час, його розпорядок дня був добре відомий ОСОБА_12 . При собі ОСОБА_10 завжди мав значну суму грошей, більше зазвичай чим у нього було при собі 16.01.2016 р., гроші возив з собою для купівлі зерна та інших розрахунків.

Потерпілий ОСОБА_13 пояснив суду, що він дуже погано пам`ятає події, оскільки сплинуло багато часу. Під час досудового слідства він пам`ятав події краще і відповідно надавав пояснення як усе відбувалось. На момент вищезазначених подій ОСОБА_13 працював у ОСОБА_10 десь протягом місяця. В той день ОСОБА_10 вже поїхав додому, коли ОСОБА_13 почув як скрипнули двері і побачив на порозі у будинку ОСОБА_12 , якого раніше не знав. ОСОБА_12 сказав йому, що раніше він працював у ОСОБА_10 і йому потрібно забрати свій паспорт. Оскільки була зима і вечір, ОСОБА_13 дозволив ОСОБА_12 залишитись переночувати у будинку. На ранок наступного дня десь о 7.00-8.0 годині ОСОБА_13 був у кімнаті, ОСОБА_12 був на вулиці. ОСОБА_10 приїздив постійно у один у і той самий час. ОСОБА_13 почув гуркіт на кухні у будинку, вбіг до кухні і побачив, що ОСОБА_10 лежить на підлозі обличчям униз, на ньому зверху сидить ОСОБА_12 і щось робить. Що саме він робив ОСОБА_13 не встиг розгледіти, хотів завадити ОСОБА_12 та намагався нанести йому удар ногою, але схибив і відчув удар по голові. Можливо втратив свідомість, погано пам`ятає події. Коли прийшов до тями, ОСОБА_12 у будинку не було, ОСОБА_13 підвівся, руки його були зв`язані за спиною мотузкою синтетичною. Він зміг розв`язати руки, розв`язав руки та ноги ОСОБА_10 , якій лежав у кухні на підлозі весь у крові та марив. Потім ОСОБА_13 пішов до сусіда і вони разом повернулись у будинок, де сусід по своєму телефону викликав поліцію та «швидку допомогу».

Свідок ОСОБА_15 пояснив суду, що 16.01.2016 р. вранці до нього прийшов робітник, який працював у його сусіда ОСОБА_10 , зі зв`язаними руками і сказав, що ОСОБА_10 побили. Вони разом прийшли до домоволодіння, що знаходиться поряд та належить ОСОБА_10 і там побачили ОСОБА_10 , який лежав на дивані весь у крові і постійно втрачав свідомість та марив. Помітних слідів боротьби у будинку не було. Руки ОСОБА_10 були зв`язані. ОСОБА_15 викликав «швидку допомогу» та поліцію.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні повідомила, що вона працює у ломбарді «Синдикат Плюс». 16.01.2016 р. до неї у відділення ломбарду звернувся ОСОБА_12 , який здав у ломбард каблучку чоловічу золоту та обручальну каблучку золоту на загальну суму 3254 гривні. При цьому ОСОБА_12 пред`явив їй паспорт на своє ім`я. 26.02.2016 року дані золоті вироби у їх ломбарді забрала поліція. ОСОБА_12 приходив до них і раніше, здавав дрібні речі у ломбард.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 16.01.16 року з фото- таблицею, оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 , виявлено та зафіксовано відомості щодо обставин вчинення злочину, вилучено сокиру, змиви зі слідами речовини бурого кольору, фрагменти лінолеуму, недопалки цигарок, зафіксовано порушення звичної обстановки в будинку (т.2 а.с. 27-35);
Згідно до протоколу предявлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.16 року та довідки до протоколу, ОСОБА_13 за рисами обличчя, зачіскою, формою голови впізнав особу, зображену на фотознімку під № 2 ОСОБА_12 - як особу, яка 16.01.16р. нанесла йому тілесні ушкодження сокирою (т.2 а.с.68-69);
За даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18.03.16 року, ОСОБА_13 в присутності понятих добровільно вказав час, місце, спосіб завдання йому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, зокрема пояснив, що 16 січня 2016 року на шум він вибіг в коридор і побачив ОСОБА_10 , який лежав на підлозі весь у крові обличчям вниз, а ОСОБА_12 намагався зв`язати йому руки. Ухилившись від удару ОСОБА_13 , ОСОБА_12 схопив сокиру і навідмаш наніс йому удар, який потрапив у голову і ОСОБА_13 впав на підлогу. Після цього ОСОБА_12 відтягнув його до кімнати та зв`язавши йому руки за спиною, залишив там. Потім хвилин через 10, коли ОСОБА_12 пішов, ОСОБА_13 звільнився від мотузки та допоміг звільнитися ОСОБА_10 , що також було підтверджено даними відеозапису цієї слідчої дії, дослідженого безпосередньо у судовому засіданні (т.2 а.с.70-74);
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.03.16 року та довідки до протоколу, згідно якого свідок ОСОБА_16 за рисами обличчя впізнала особу, зображену на фотознімку під № 2 ОСОБА_12 , як особу, яка 16.01.16 року здала до ломбарду золоті прикраси (т.2 а.с.129-132);
Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 22.01.16 р., у Повному товаристві «Ломбард Сіндікат-Плюс, Гульцов та компанія» було вилучено золоту каблучку та золотий перстень (т.2 а.с.138-141);
Згідно протоколу огляду місця події від 21.01.16 р., ОСОБА_12 в присутності понятих добровільно видав акумулятор від мобільного телефону марки «Samsung» (т.2 а.с.147-151);
За даними протоколу огляду місця події від 22.01.16 р. на узбіччі автодороги «Київ-Харків-Довжанський» було виявлено мобільний телефон марки «Samsung» без акумуляторної батареї (т.2 а.с.152-153);
За даними протоколу огляду місця події від 23.01.16 р. на узбіччі автодороги «Київ-Харків-Довжанський» було виявлено ключі від замку запалювання належного ОСОБА_10 автомобіля (т.2 а.с.154-155);
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 22.01.16 р. ОСОБА_12 , в присутності понятих та захисника, добровільно вказав час, місце, спосіб завдання ним тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , зокрема як він 16 січня 2016 року наніс обухом сокири удар ОСОБА_10 , від чого останній впав на підлогу. Коли в коридор вибіг ОСОБА_13 і побачив ОСОБА_10 , який лежав на підлозі обличчям вниз весь у крові, а ОСОБА_12 намагався зв`язати йому руки, ОСОБА_13 намагався завдати удар ОСОБА_12 ногою. Ухилившись від удару ОСОБА_13 , ОСОБА_12 схопив сокиру і навідмаш наніс йому удар, який потрапив у голову, а коли ОСОБА_13 впав на підлогу, ОСОБА_12 зв`язав йому руки за спиною. Після чого зняв у ОСОБА_10 каблучку та перстень і взяв у нього в кишені близько 3000,00грн., мобільний телефон марки «Samsung», ключі від автомобіля, що також було підтверджено даними відеозапису цієї слідчої дії, дослідженим судом в судовому засіданні (т.2 а.с.159-163);
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 04.03.16 р., ОСОБА_10 добровільно вказав час, місце, спосіб спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . Зокрема, що 16 січня 2016 року, після того як він зранку приїхав до свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 зайшов до будинку, де в коридорі побачив свого колишнього працівника ОСОБА_12 , який в руках тримав сокиру і наніс йому удар обухом цієї сокири в голову зверху вниз, від чого ОСОБА_10 знепритомнів і впав на підлогу, а прийшов до свідомості в лікарні. (т.2 а.с.170-175);
За даними протоколів пред`явлення речей для впізнання від 04.03.16р., ОСОБА_10 за зовнішнім виглядом та формою та впізнав каблучку і перстень як такі, що належать йому, а також впізнав свій мобільний телефон та брелок з ключами від автомобіля (т.2 а.с.176-195);
Протоколом огляду предметів і постанови про визнання предметів речовими доказами від 18.03.16 р., було оглянуто, визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження: сокира з дерев`яною рукояттю зі слідами речовини бурого кольору; три змиви з підлоги кухні зі слідами речовини бурого кольору; фрагмент лінолеуму зі слідами речовини бурого кольору, три недопалки цигарок «Прилуки», чоловічи джинси синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, дві синтетичні мотузки, шапка чоловіча з червоним кантом, одяг потерпілого ОСОБА_10 , відрізки липкої стрічки зі слідами рук, дерев`яні палиці, бинт, мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, ключі від автомобіля марки «Subaru» разом з брелком чорного кольору від сигналізації, кільце з металу жовтого кольору, перстень з металу жовтого кольору, пара туфель чоловічих, яка надана ОСОБА_12 ( т.2 а.с.251-253);
Відповідно висновку експерта № 102-А/16 від 28.01.16 р. та № 401-А/16 від 24.03.16 р. у ОСОБА_13 мала місце відкрита тяжка черепно-мозкова травма від дії тупих твердих предметів, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Травма голови виникла від дії тупого твердого предмету зі значною силою, не виключено, що різними частинами сокири, наданої на експертизу. В області голови мало місце не менше трьох травматичних впливів, покази ОСОБА_12 не відповідають судово-медичним даним (т.3 а.с. 5-6, а.с.36-37);
За висновком експерта № 23-Ч/15 від 22.01.16 р. у ОСОБА_12 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено (т.3 а.с.11);
Відповідно до висновків експерта № 101-А/16 від 18.02.16 р., № 331-А/16 від 21.03.16 р., у ОСОБА_10 мали місце відкрита тяжка черепно-мозкова травма, закрита травма грудної клітки, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а також синці по задній поверхні грудної клітки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Дані пошкодження утворилися від багаторазової ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою площею травмуючої поверхні, індивідуальні особливості яких у вказаних пошкодженнях не відобразилися. По голові ОСОБА_10 було нанесено не менше 5 ударів. Пошкодження в області грудної клітки вірогідно утворилися в результаті ударів, нанесених ногами. Удари наносилися зі значною силою. Свідчення обвинуваченого ОСОБА_12 , дані в ході слідчого експерименту, про характер і механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_10 частково відповідають судово-медичним даним, немає точної відповідності про кількість і локалізацію завданих ударів. Свідчення потерпілого ОСОБА_10 про механізм спричинення йому тілесних ушкоджень в цілому не суперечать судово-медичним даним, не має точної відповідності про кількість завданих ударів, оскільки він не памятає. (т.3 а.с.20-21, т.3 а.с. 28-30);
-даними висновку судової товарознавчої експертизи від 08.02.16 р. №635, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» модель «D780» становить 200,00грн., золотої каблучки 585 проби масою 2,84грам - 1368,96грн., золотого персня 500 проби масою 4,8грам 1977,55грн. (т.3 а.с.45-47);
Згідно висновку судової психіатричної експертизи № 183 від 09.03.16 р. ОСОБА_12 на момент вчинення інкримінованих йому злочинів перебував поза межами будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (т.3 а.с.54-56);
За даними висновків експерта № 63-Ис/16 від 05.02.16 р. та № 64-Ис/16 від 05.02.2016 р., кров ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютініном анті-В. Також в його крові виявлений супутній антиген Н. На марлевих тампонах, вилучених в кімнаті домоволодіння та з підлоги біля входу в кухню під час огляду місця події в АДРЕСА_2 , виявлена кров, походження якої від ОСОБА_10 не виключається. Також неможна виключати присутності в об`єкті дослідження домішку крові ОСОБА_13 (т.3 а.с.109-110, 117-118);
Згідно висновків експерта № 65-Ис/16 від 08.02.16 р., № 67-Ис/16 від 11.02.16 р., № 68-Ис/16 від 06.02.16 р., № 66-Ис/16 від 12.02.16 р. на куртці, спортивній кофті, джинсових штанах, светрі, вилучених під час огляду місця події в АДРЕСА_2 , виявлена кров, походження якої від ОСОБА_10 не виключається. Також неможна виключати присутності в об`єктах дослідження домішку крові ОСОБА_13 (т.3 а.с.125-127, 135-138, 146-148, 156-158);
За висновком експерта № 109-Ц/16 від 15.02.16 р. на сокирі, вилученій під час огляду місця події в АДРЕСА_2 , виявлена кров, походження якої від ОСОБА_10 не виключається. Також неможна виключати присутності в об`єкті дослідження домішку крові ОСОБА_13 за наявності у нього тілесних ушкоджень, що супроводжувалися зовнішнім крововиливом (т.3 а.с.166-169);
Згідно з висновками експерта № 110-Ц/2016 від 13.02.16 р., № 111-Ц/2016 від 11.02.16р. на двох дерев`яних фрагментах від господарського інструменту та фрагменті ліноліуму, вилучених під час огляду місця події в АДРЕСА_2 , виявлена кров, походження якої від ОСОБА_10 не виключається. Також неможна виключати присутності в об`єктах дослідження домішку крові ОСОБА_13 за наявності у нього тілесних ушкоджень, що супроводжувалися зовнішнім крововиливом (т.3 а.с.172-182, 189-192);
За даними висновку експерта № 113-Ц/16 від 15.02.16 р. на фрагментах синтетичних мотузок, вилучених під час огляду місця події в АДРЕСА_2 , сліди крові не виявлені (т.3 а.с.200-201);
Відповідно до висновку експерта № 112-Ц/16 від 19.02.16 р. на фрагментах синтетичних мотузок, вилучених під час огляду місця події в АДРЕСА_2 , виявлені сліди крові, походження яких від ОСОБА_13 не виключається, даних про наявність домішку крові ОСОБА_17 не отримано (т.3 а.с.209-212);
Згідно висновку експерта № 114-Ц/16 від 18.02.16 р. на одному з недопалків цигарок «Прилуки особливі», вилучених під час огляду місця події в АДРЕСА_2 , виявлені сліди крові, походження яких від ОСОБА_13 не виключається (т.3 а.с.220-223);
Згідно висновку експерта № 354-Ц/16 від 23.03.16 р. на одному з недопалків цигарок «Прилуки особливі», вилучених під час огляду місця події в АДРЕСА_2 , виявлені сліди крові, походження яких від ОСОБА_12 виключається, інші недопалки цигарок мають сліди слини, в яких виявлений антиген А, і які міг курити у тому числі і ОСОБА_12 (т.3 а.с.244-245).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 КПК України, докази повинні бути отримані у передбаченому порядку. Це означає, що доказами можуть бути лише фактичні дані, отримані в результаті проведення слідчих (розшукових), негласних (розшукових) дій, які передбачені КПК, і в тому порядку, як це передбачено відповідною процесуальною дією.
Посилання сторони захисту на недопустимість відомостей, отриманих під час проведення слідчих дій без участі захисника (протокол огляду місця події від 21.01.16 р., протокол огляду місця події від 22.01.16 р., протокол огляду місця події від 23.01.16 р.) суд оцінює критично. З наданих ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснень вбачається, що під час огляду він добровільно, в присутності понятих, вказав час і місце, де позбувся речей ОСОБА_10 : мобільного телефону, брелка з ключами від автомобіля, а також добровільно видав акумуляторну батарею від мобільного телефону. Оскільки, згідно ст.237 КПК України, метою огляду є виявлення та фіксація відомостей щодо обставин вчинення злочину і залучення для такого огляду слідчим чи прокурором будь-яких осіб не є обов`язковим, суд вважає, що отримані під час вищевказаних слідчих дій речові докази, належні потерпілому ОСОБА_10 мобільний телефон, акумуляторна батарея від цього телефону, брелок з ключами від автомобіля, якими заволодів ОСОБА_12 під час нападу на потерпілого, є належними і допустимими, які об`єктивно підтверджують обставини інкримінованого обвинуваченому злочину.
З урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд, суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, і приходить до висновку, що зібрані та досліджені судом докази, узгоджуються між собою, є належними, достовірними і допустимими та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом події злочинів, обставини їх вчинення та винуватість ОСОБА_12 у їх скоєнні і вважає, що дії ОСОБА_12 слід кваліфікувати наступним чином:
- стосовно нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 - за ч.4 ст.187 КК України - розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;
- стосовно нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 - за ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При цьому суд не погоджується з доводами сторони обвинувачення, потерпілого та його представника щодо кваліфікації дій ОСОБА_12 стосовно обох потерпілих як закінченого замаху на умисне вбивство з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року за № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» - замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання). Тому, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство. У випадках, коли особа, завдаючи іншій особі тілесні ушкодження, свідомо допускає настання будь-яких наслідків, у тому числі й смерті, вона також не може бути притягнута до відповідальності за замах на вбивство. Крім того, злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично було заподіяні.
Проте, стороною обвинувачення та дослідженими судом доказами не доведено наявність у ОСОБА_12 на час скоєння злочинів умислу на вбивство потерпілих, при цьому на підтвердження відсутності такого умислу свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_12 усвідомлюючи той факт, що потерпілі виявляють ознаки життя, зв`язав їм руки мотузкою і залишив місце злочину, при цьому нічого не заважало йому довести умисел на вбивство до кінця при наявності у нього такого наміру.
Суд не приймає до уваги також доводи захисника про недоведеність стороною обвинувачення наявності у ОСОБА_12 корисливого умислу до початку вчинення злочинів, оскільки на підставу наявності корисливого наміру свідчить сукупність доказів по даній справі, в тому числі той факт, що ОСОБА_12 знав про наявність у ОСОБА_10 постійно при собі досить значної суми грошових коштів, і після того, як завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_12 забрав з кишені ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 3000 гривень та золоті прикраси, які витрати потім на власні потреби.
Доводи ОСОБА_12 з приводу виниклого конфлікта між ним та ОСОБА_10 через заборгованість за работу та паспорту, в ході якого потерпілий кинувся на обвинуваченого з палкою, а останній, захищаючись, наніс удар обухом сокири, будь-якими об`єктивними даними в судовому засіданні не підтверджено. Наявність таких обставин заперечив потерпілий ОСОБА_10 , а потерпілий ОСОБА_13 в своїх показах пояснив, що ніяких розмов чи шуму, до момента падіння ОСОБА_10 на підлогу після нанесеного йому ОСОБА_12 удару, він не чув. Також немає й об`єктивних даних про заборгованість ОСОБА_10 . ОСОБА_12 за виконану останнім роботу, оскільки це не підтверджено документально, а обвинуваченим не конкретизовано ані суму заборгованості, ані підстави її виникнення.
Як встановлено судом в судовому засіданні з пояснень обвинуваченого ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_13 , у зв`язку з намаганням останнього припинити злочинні дії обвинуваченого, ОСОБА_12 відмахнувшись сокирою від нападу з боку ОСОБА_13 , завдав останньому неприцільного удару в голову, з метою недопустити перешкоджанню з його боку діям ОСОБА_12 стосовно ОСОБА_10 . Зважаючи на покази обвинуваченого та потерпілих, а також інші судові докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_12 відносно потерпілого ОСОБА_13 діяв з умислом саме на завдання останньому тяжких тілесних ушкоджень, не маючи при цьому наміру на умисне позбавлення його життя.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_12 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_12 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, не працює, не одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем мешкання характеризується формально задовільно.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що обтяжують покарання, відсутність обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, відсутність усвідомлення скоєного ним злочину, наміру відшкодувати завдану шкоду та каяття, і вважає, що виправлення ОСОБА_12 та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без ізоляції від суспільства і до нього слід застосувати покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд також враховує, що обвинувачений був засуджений за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 квітня 2016 року за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України до п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна, отже, остаточне покарання має бути призначено обвинуваченому відповідно до ч.ч.1, 4 ст.70 КК України.
Цивільний позов, заявлений ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_12 на його користь на відшкодування матеріальних збитків, пов`язаних з лікуванням, у розмірі 77000 гривень та моральну шкоду у розмірі 200000 гривень, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі, оскільки дана шкода була заподіяна ОСОБА_10 неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_12 і на даний час останнім не відшкодована.
Судові витрати по справі за проведення судових експертиз суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд визначає відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_12 визнати винним у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.187 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст. 121 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі;
-за ч.4 ст. 187 КК України у виді 13 (тринадцяти ) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складення призначених покарань визначити ОСОБА_12 покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.
Згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 квітня 2016 року більш суворим, призначеним за цим вироком суду, визначити ОСОБА_12 остаточне покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного обвинуваченому майна.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили залишити раніше обрану у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань (№ 27).
Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту його фактичного затримання 21 січня 2016 року.
На підставі статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_12 в строк відбування покарання строк попереднього увязнення за період з 21 січня 2016 року по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз у розмірі 2356 гривень 56 коп.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_10 на відшкодування матеріальних збитків суму у розмірі 77000 гривень 00 коп. та моральної шкоди - у розмірі 200000 гривень 00 коп.
Речові докази по справі: сокира з дерев`яною рукояттю, змиви з підлоги, фрагмент лінолеуму, недопалки цигарок, чоловічи джинси, дві синтетичні мотузки, шапка чоловіча, брюки з ременем, спортивна кофта чорного кольору, светр біло-сірого кольору, шкарпетки чоловічі, труси чоловічі, футболка чорного кольору, чоловіча куртка чорного кольору, відрізків липкої стрічки зі слідами рук, дерев`яні палиці, бинт, які знаходяться в камері зберігання речових доказів, після набрання вироком законної сили - знищити; мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, ключі від автомобіля марки «Subaru» разом з брелком чорного кольору, золоту каблучку та золотий перстень, що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 , після набрання вироком законної сили, - повернути за належністю ОСОБА_10 , чоловічі туфлі, що належать ОСОБА_12 , після набрання вироком законної сили - повернути обвинуваченому ОСОБА_12 , а у разі його відмови- знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - протягом того ж строку з моменту врученням йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:

Суддя:

Присяжні: