1Справа № 335/9610/17 1-кп/335/101/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2019 р. під час судового розгляду кримінального провадження суд у відповідності з вимогами ст. 331 КПК України поставив на розгляд питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою.

Прокурори у судовому засіданні зазначили про необхідність продовження строків тримання під вартою та під домашнім арештом обвинуваченим на 60 днів, оскільки на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти продовження тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд встановив наступне.

Як випливає з реєстру матеріалів досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2017 р. застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18 серпня 2017 р. включно.

В подальшому цей строк продовжувався судом. Востаннє, ухвалою суду від 27 листопада 2018 р. строк тримання під вартою було продовжено на 60 днів до 24 січня 2019 р. включно.

Відтак, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлений ухвалою суду відносно обвинуваченого ОСОБА_7 спливає 24 січня 2019 р.

Відповідно до частин першої та другої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Зокрема, положеннями Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час розгляду даного питання суд повинен перевірити: обґрунтованість підозри та вагомість доказів, тяжкість правопорушення, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутація та майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди, а також з дотриманням вимог ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України постановити ухвалу, якою задовольнити або відмовити у задоволенні клопотання.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує таке.

Як випливає з обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні великої кількості епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, які відповідно до статті 12 КК України є тяжкими злочинами.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, щодо ОСОБА_7 для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

За змістом медичної довідки, наданої ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції від 05.12.2018 ОСОБА_7 страждає на ряд хронічних захворювань (ВІЛ, хронічний вірусний гепатит), отримує відповідну терапію. Зазначені обставини, на переконання суду, не перешкоджають його утриманню в СІЗО.

За таких обставин, суд вважає виправданим застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає тяжкості діянь, що інкримінуються, обсягу пред`явленого обвинувачення та даним про його особу.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки ОСОБА_7 , з огляду на що суд вважає за доцільне продовжити йому термін тримання під вартою на 60 днів.

Клопотань від прокурорів щодо доцільності продовження тримання під домашнім арештом обвинуваченого ОСОБА_8 не находило, у зв`язку із чим зазначене питання судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 195, 201, 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строком на 60 (шістдесят) днів з 14 січня 2019 р. до 14 березня 2019 р. включно.
Копію ухвали про продовження тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 направити начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 14 січня 2019 р.

Повний текст ухвали оголошений 15 січня 2019 р. о 8 годині 30 хвилин.

Суддя ОСОБА_1