Справа № 752/5718/19
Провадження №: 1-кп/752/1282/19
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
16.05.2019 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,
провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження №0000134 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

встановив:
вказаний вище обвинувальний акт надійшов до Голосіївського районного суду м. Києва із Генеральної прокуратури України 20.03.2019 року.
21.03.2019 року судом винесено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні просив призначити справу до судового розгляду, вказавши на відсутність підстав, передбачених п.п. 2-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, в задоволенні сторони захисту про повернення обвинувального акту просив відмовити.
Захисник ОСОБА_6 просила повернути обвинувальний акт прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. ст. 109-110, 291 КПК України.
Крім того, просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/59353/18-к, провадження № 1-кс-52396/18) від 29.11.2018р., на грошові кошти у безготівковій формі, що знаходяться на банківських рахунках ПрАТ «Імперіал Тобакко Продакшн Україна», а саме: №№ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , відкритих в ПАТ «ІНГ Банк Україна» (, МФО 300539), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Спаська 30-А, 2.
Повернення обвинувального акту захисник мотивує тим, що обвинувальний акт не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, оскільки останні в повній мірі співпадають з викладом формулювання обвинувачення, що не відповідає вимогам закону. Жодних тверджень щодо способу вчинення злочину обвинуваченими в обвинувальному акті не міститься, безпідставно вказано про розмір шкоди, враховуючи те, що всі платежі буди сплачені. Відсутнє формулювання обвинувачення в частині описання попередньої змови між особами, фактично ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні одних і тих самих дій без визначення їх ролі, враховуючи те, що вчинити одну дію, в даному випадку, одночасно двома особами було неможливо. Таким чином, обвинувачені позбавлені права захиститись від пред"явленого обвинувачення, оскільки воно є незрозумілим та неконкретним. Крім того, захисник вказує, що в акті не вказані повні анкетні відомості кожної обвинуваченої, зокрема, їх місце проживання.
Крім того, в обвинувальному акті в порушення вимог закону, на думку захисника, міститься посилання на доказ сторони обвинувачення, а саме Акт про проведення тематичної перевірки, що чітко заборонено законом, крім того, складене на підставі даного акту рішення-повідомлення є неузгодженим на сьогодні, оскільки тривають судові процесу в рамкам адміністратвиного судочинстсва.
Крім того, захисник вказує на невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, який не містить ряду процесуальних рішень та їх реквізитів, як того вимагає закон.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_3 підтримали клопотання свого захисника.
Заслухавши сторін, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, вважаю, що клопотання захисника ОСОБА_6 щодо повернення обвинувального акту прокурору слід задовольнити, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Підстав для закриття чи зупинення провадження у справі, враховуючи відсутність клопотань, зокрема, з боку сторони захисту, на даній стадії немає.
Разом з тим, суддя вважає, що надісланий до суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, не відповідає вимогам ст.ст. 109-110, 291 КПК України.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити формулювання обвинувачення.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунутому в порядку, встановленому КПК України.
Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений повинні знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.
Європейський Суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9.10.2008 року зазначив, що у тексті п.п. а п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд констатував, що положення п. а п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий суд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яка стосується відповідних фактів, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
У постанові від 24.11.2016 року № 5-328 кс Верховний Суд України зазначив, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист. Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
В даному випадку, суд вважає, що фактичні обставини провадження та формулювання обвинувачення є неконкретними. Вказане позбавляє можливості сторону захисту, як про це заявлено ними у своєму клопотанні, належним чином здійснювати свій захист під час судового розгляду, крім того, може призвести до скасування будь-якого прийнятого судом кінцевого рішення у зв`язку із порушенням права на захист обвинуваченого.
Так, як вірно зазначив захисник формулювання обвинувачення і щодо ОСОБА_3 , і щодо ОСОБА_4 , хоча і містить вказівку, що вони діяли «за попередньою змовою», не містить опису механізму їх співучасті, зокрема, не визначено в чому саме вона проявилась та хто з обвинувачених вчиняв які дії. Сторона обвинувачення не вказує, що мала місце співучасть з розподіленням ролей і не вказує, що мала місце так звана «проста співучасть» (співвиконавство), навіть більше - ніщо в формулюванні обвинувачення не вказує на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при складанні податкової декларації діяли як співучасники.
Крім того, як вірно вказує захисник формулювання обвинувачення обох осіб є ідентичним, спершу сторона обвинувачення вказує, що податкову декларацію з додатками склала та подала до Офісу великих платників податків ДФС ОСОБА_3 , а трохи нижче вказується, що вказана декларація була складена та подана ОСОБА_4 . Враховуючи, що вказаний документ згідно обвинувального акту складається та подається в електронному форматі, подання його одночасно двома особами, на думку суду, є неможливим, тому фактично у обвинувальному акті викладено обвинувачення одній особі, хоча ставиться воно у провину обом обвинуваченим, що є істотним порушенням права на захист та вказує на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та згідно вимог ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Крім того, як вірно вказує сторона захисту, в обвинувальному акті в порушення вимог ст. 291 КПК України не вказано місце проживання обвинувачених, крім того, відсутня інформація з приводу відшкодування обвинуваченими інкримінованих їм збитків.
Так само, в порушення вимог ст. 291 КПК України обвинувлаьний акт дійсно містить посилання на докази сторони обвинувачення, що суперечить принципам змагальності сторін, враховуючи і той факт, що вказаний доказ оспорюється стороною захисту в порядку адміністративного судочинства.
Вказані порушення, на думку суду також є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору в розумінні п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Крім того, заслуговують на увагу і доводи захисника щодо невідповідності реєстру матеріалів вимогам закону.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:
1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;
2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;
3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
В порушення зазначених вимог закону реєстр матеріалів досудового розслідування, долучений до обвинувального акту, дійсно не містить всіх проведених процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень, зокрема і тих, на які вказує у своєму клопотанні сторона захисту. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повернути обвинувальний акт прокурору, вказані недоліки слід також усунути.
У зв"язку із прийняттям судом рішення, передбаченого п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд згідно имог ст. 315 КПК України не вправі вирішувати інші клопотання сторін, тому клопотання сторони захисту про скасування арешту на даній стадії слід залишити без розгляду.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 109-110, 291, 314 КПК України, суд
ухвалив:
клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту задовольнити.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000134 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 212 КК України, повернути прокурору Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 для усунення виявлених недоліків.
Клопотання захисника ОСОБА_4 про зняття арешту з рахунків залишити без розгляду.
Ухвала судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи діб з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1