В И Р О К
Іменем України
22.12.2018 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі сторін: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 18.03.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Северинівка Жмеринського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, військовозобов`язаного, паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , раніше судимого: вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.12.2007 року за ч.3 ст.185 КК України на чотири роки позбавлення волі; вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2013 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на один рік один місяць позбавлення волі; вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.03.2017 року за ч.2 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 1020 грн.,
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.185 КК України,
УСТАНОВИВ :
Близько 15 години 00 хвилин 08.03.2018 року ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку уживаного мобільного телефону "SAMSUNG J7", вартістю 3021,85 грн., який належав ОСОБА_10 , після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальної шкоди на зазначену суму.
Вказані дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що близько 15 години дня 08.03.2018 року він перебував в гостях у будинку свого знайомого ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , де також перебував іще один товариш останнього. Утрьох пили горілку та спілкувались. Під час цього він попросив у ОСОБА_10 мобільний телефон аби подзвонити своїй дружині. Отримавши від господаря його мобільний телефон спробував зателефонувати дружині, але з`єднання не відбулось, після чого поклав вказаний мобільний телефон до своєї кишені, вирішивши ним заволодіти. Невдовзі з вказаного будинку він пішов, привласнивши у вказаний спосіб мобільний телефон ОСОБА_10 , який того ж дня продав одному водієві таксі за 380 грн. Отримані кошти витратив на горілку та продукти харчування, придбавши які, повернувся назад до будинку ОСОБА_10 , де разом з присутніми продовжили вживати спиртні напої. Про викрадення мобільного телефону нікому не повідомив. Наступного дня до нього звернувся працівник поліції з приводу вказаного мобільного телефону. У його супроводі він підійшов до водія, якому напередодні продав викрадений у потерпілого мобільний телефон та домовився викупити його назад, віддавши аналогічну отриманій за продаж суму грошей. Після цього телефон потерпілого був переданий працівнику поліції, який його вилучив. Згодом також безпосередньо потерпілому ОСОБА_10 він, обвинувачений, добровільно передав 1500 грн. в рахунок відшкодування завданих збитків. Викрадаючи мобільний телефон потерпілого, протиправність своїх дій усвідомлював. Із найменуванням та визначеною вартістю викраденого ним мобільного телефону погодився. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його карати.
Потерпілий ОСОБА_10 за його викликом в судове засідання не з`явився. Наразі прокурором представлено копію лікарського свідоцтва від 20.11.2018 року, за змістом якого встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Сторонами заявлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши сталу думку учасників судового розгляду, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення не є складним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які із захисником не оспорюють, усвідомлюючи неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявили у судовому засіданні, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції сторони захисту з вказаних питань.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 умисно вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, а тому він повинен нести кримінальну відповідальність за ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючою ознакою вчинення крадіжки повторно, оскільки його вчинено до закінчення строків погашення судимості за вчинені злочини, передбачені ч.3 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України відповідно.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Так, обвинувачений ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, повторно вчинив умисний злочин проти власності; за попереднім місцем проживання він характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатрів та наркологів не перебував і не перебуває, згідно власних пояснень існує за рахунок випадкових заробітків та не має статусу безробітної особи.
Ті обставини, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, слід віднести до таких, що пом`якшують покарання. Суд не приймає до уваги твердження обвинуваченого ОСОБА_11 стосовно добровільного відшкодування ним потерпілому ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 1500 грн., а також щодо здійснення ним зворотнього викупу мобільного телефону, який є об`єктом даного кримінального правопорушення, у особи, якій ним його було продано після вчинення крадіжки, оскільки ці обставини не знайшли об`єктивного підтвердження в ході судового розгляду.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено. До таких суд не відносить, зокрема рецидив злочинів, оскільки він виключається з підстав повторності злочинів, яка є кваліфікуючою ознакою, безпосередньо передбаченою диспозицією вказаної частини статті закону про кримінальну відповідальність. Натомість встановлена безпосередньо в судовому засіданні ознака вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, не охоплюється обсягом пред`явленого обвинувачення.
Згідно висновків досудової доповіді, складеної Жмеринським міськрайонним відділом з питань пробації 12.11.2018 року, оцінено високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_8 та середній рівень небезпеки для суспільства; також визначено виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (а.с.38-41).
З урахуванням наведеного, зокрема за наявності обставин, що пом`якшують відповідальність, та невстановлення обставин, що обтяжують відповідальність, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових правопорушень необхідним та достатнім є застосування щодо нього покарання у виді арешту за недоцільності у даному конкретному випадку застосуванням інших більш суворих покарань у виді обмеження волі або позбавлення волі, втім не вбачаючи також підстав застосування положень ст.69, 69-1, 75 КК України.
З огляду на відбуття ОСОБА_8 повністю приначеного йому строку покарання у виді позбавлення волі, а також здійснення ним оплати в повному обсязі суми штрафу, наразі судом не вбачається підстав вирішення питань щодо виконання попередніх вироків суду.
Цивільного позову наразі не заявлено.
Речовий доказ: мобільний телефон "SAMSUNG J7", який зберігається у Жмеринському ВП ГУНП у Вінницькій області, слід повернути у володіння спадкоємцям померлого потерпілого ОСОБА_10 , скасувавши арешт, накладений на вказаний предмет ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2018 року.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 286 грн. слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.
Про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ніким не заявлено, а тому суд не має повноважень щодо вирішення даного питання.
Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_8 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту строком на чотири місяці.
Строк відбування покарання відраховувати ОСОБА_8 з часу його затримання в порядку виконання даного вироку суду.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2018 року на мобільний телефон "SAMSUNG J7" чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 .
Речовий доказ: мобільний телефон "SAMSUNG J7", який зберігається у Жмеринському ВП ГУНП у Вінницькій області, - повернути за належністю спадкоємцям померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 потерпілого ОСОБА_10 .
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 286 гривень процесуальних витрат на залучення експерта.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1