Справа №583/1027/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/156/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2019 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИЛА:

07.03.2019 року ОСОБА_7 звернувся до суду із скаргою, в якій просила: скасувати постанову від 27.02.2019 року про закриття кримінального провадження №0000116 від 22.02.2019 року, як незаконну; визнати незаконними та протиправними дії слідчого Охтирського ВП, що полягають у прийнятті незаконної постанови від 27.02.2019 про закриття даного кримінального провадження; зобов`язати слідчого провести всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Свої вимоги мотивувала тим, що оскаржувана постанова винесена слідчими передчасно, оскільки не було вчинено достатніх та необхідних слідчих дій для прийняття рішення щодо винесення постанови про закриття кримінального провадження. Зі змісту постанови слідує, що підставою для закриття кримінального провадження стало не відсутність ознак складу злочину, а не визначення остаточного процесуального статусу ОСОБА_8 . Також вказувала на те, що слідчим проведено її допит та її чоловіка ОСОБА_9 , вже після закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.03.2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області від 27.02.2019 року про закриття кримінального провадження №0000116 від 22.02.2019 року відмовлено. При цьому слідчий суддя виходив з того, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято слідчим на підставі дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження, тому оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, слідчим було надано аналіз тих обставин, на які посилається заявник та їм надано належну правову оцінку.

В апеляційній скарзі особа, яка подала скаргу ОСОБА_7 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, також просила визнати поважною причину пропуску строку звернення до апеляційного суду з даною апеляційної скаргою, а ухвалу слідчого судді скасувати.

Свої доводи мотивувала тим, що ОСОБА_8 , як свідок несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази. Наголошує, що ОСОБА_8 20.07.2016 року не відмовився від допиту, а погодився і надавав свідчення в якості свідка, на даний час він також перебуває в статусі свідка.

На переконання ОСОБА_7 , лише після зміни статусу ОСОБА_8 , з свідка на підозрюваного чи обвинуваченого, він може бути звільнений від відповідальності за надання завідомо неправдивих свідчень, у той же час свідчення свідків мають бути правдивими.

Вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження в зв`язку з встановлення відсутності в діянні події кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України ґрунтується на припущеннях, винесена передчасно, а досудове розслідування по кримінальному провадженні повинно проводитися в спосіб передбачений законодавством України і не формуватись на припущеннях.

Звернула також увагу на те, що слідчим суддею не досліджувалось питання про те, що вона та її чоловік ОСОБА_9 в межах даного кримінального провадження були допитані в якості свідків 02.03.2019 року, тобто після винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження.

Клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження ОСОБА_7 обґрунтовувала тим, що на проголошенні оскаржуваної ухвали слідчого судді вона не була присутня, копію судового рішення вона отримала 19.03.2019 року, проте в п`ятиденний термін вона не мала можливості подати апеляційну скаргу, в зв`язку з погіршенням стану її здоров`я.

Апелянт ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду її апеляційної скарги, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення, до суду апеляційної інстанції не з`явилась, клопотань про відкладення не заявляла, за таких обставин колегія суддів проводить апеляційний розгляд без участі апелянта, що не суперечить вимогам ч.4 ст.405 КПК України.

Тому заслухавши суддю доповідача, щодо вимоги апеляційної скарги та клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, думку прокурора ОСОБА_6 який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, та просив оскаржуване рішення суду залишити без зміни, вивчивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження №0000116, обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За змістом п. 3) ч.ч. 2, 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

З матеріалів справи слідує, що оскаржувана ухвала слідчого судді було проголошена 13.03.2019 року без участі скаржника ОСОБА_7 (а.с. 10), та того ж дня її копія була направлена судом на адресу ОСОБА_7 (а.с.14). Поштове відправлення отримане ОСОБА_7 19.03.2019 року (а.с. 16), тобто поза межами строків на апеляційне оскарження.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_7 задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13.03.2019 року, як такий, що пропущений нею з поважних причин.

Щодо вимог апеляційної скарги ОСОБА_7 про скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скаржника, вважає за необхідне зазначити наступне.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу

Відповідно до ст. 9 ч. 2 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно та повно дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Виходячи з приписів ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, в тому числі і в разі відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні цієї скарги, дійшов вірного висновку, що за наслідками проведеного досудового розслідування слідчий правильно встановив відсутність в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження №0000116 вбачається, що 22.02.2019 року, на підставі ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.02.2019 року (справа №583/796/19), до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за заявою ОСОБА_7 відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, щодо надання ним, як свідком завідомо неправдивих показань під час допиту 20.07.2016 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000409 від 25.06.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1, ст. 125 ч. 1 КК України.

27.02.2019 року старшим слідчим СВ Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області винесено постанову про закриття кримінального провадження, в зв`язку з відсутність в діянні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. Постанова слідчим була мотивована тим, що у кримінальному провадженні, про спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, хоча ОСОБА_8 і допитувався як свідок, проте він давав показання про свої дії, які в майбутньому можуть бути покладені в основу його обвинувачення за вчинення тяжкого злочину. Причетна до злочину особа, в разі дачі завідомо неправдивих показань про свої дії чи інших осіб, якщо при цьому вона була змушена говорити про свої злочинні дії чи інших осіб, вона не може нести відповідальності за завідомо неправдивих показань. Оскільки кінцеве процесуальне рішення у кримінальному провадженні №0000409 від 25.06.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України, не прийнято та не визначено остаточного процесуального статусу ОСОБА_8 , то на даний час немає можливості визначитись із правдивістю його свідчень, які він давав під час проведення допиту в 2016 році.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято слідчим на підставі дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження.

Колегія суддів також погоджується з такими висновками слідчого судді, так як вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, ч. 1 ст. 384 КК України передбачена відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Суб`єкт даного злочину спеціальний. Ним може бути свідок, потерпілий, експерт, оцінювач майна або перекладач у кримінальному, цивільному, адміністративному провадженні чи при здійсненні виконавчого провадження, які у встановленому законом порядку попереджені про кримінальну відповідальність за вчинення дій, зазначених у ст. 384 КК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження має статус свідка, а тому він підлягає притяганню до кримінальної відповідальності за ст. 384 КК України, колегія суддів визнає безпідставними з огляду на наступне.

Так, статтею 65 КПК України визначено, що свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Виходячи з положень норм КПК України, свідок учасник кримінального процесу, який не має статусу потерпілого, обвинуваченого, підозрюваного і якому відомі будь-які обставини, що підлягають встановленню у справі, та відсутні обставини, що викликають можливість їх допиту. Свідок зобов`язаний давати правдиві покази про будь-які відомі йому обставини, що підлягають встановленню. В той же час, норми КПК України покладають обов`язок свідкам надавати правдиві покази щодо злочинів, які вчинили інші особи і до яких він особисто не причетний.

Слідчим в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що в провадженні слідчого відділу Охтирського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження №0000409 від 25.06.2016 року, за ознаками кримінальних проваджень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень та спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.

При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , як на особу, якою були завдані їм тілесні пошкодження, безпосередньо вказують на ОСОБА_8 , яким в даному кримінальному провадженні неодноразово надавались свідчення в якості свідка. На даний час досудове слідство по даному кримінальному провадженні триває, остаточний процесуальний статус ОСОБА_8 не визначений.

Однією із загальних засад кримінального провадження, є свобода від самовикриття, яка полягає в тому, що жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення (ст. 18 КПК України).

Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_8 під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, допитувався в якості свідка, потерпілі вказують на нього, як на особу, що скоїла даний злочин, а тому він не може бути примушений до надання показів, які в подальшому можуть стати підставою для підозри та обвинувачення у скоєнні даного кримінального правопорушення.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_8 є причетним до вчинення кримінального правопорушення щодо якого він був допитаний в якості свідка, на даний час його процесуальний статус не визначений, а тому слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що в його діяннях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Колегія суддів погоджується також із висновками слідчого судді в частині відхилення доводів скаржника про неповноту досудового розслідування, оскільки дане кримінальне провадження відкрито саме відносно ОСОБА_8 , а тому в зв`язку з встановленням відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, відсутня необхідність проведення слідчим подальших слідчих дій.

Щодо доводів ОСОБА_7 викладених в апеляційній скарзі про те, що слідчим проведено її допит та її чоловіка ОСОБА_9 після винесення постанови про закриття кримінального провадження, то вони підлягають відхиленню, оскільки вони не впливають на законність та обґрунтованість прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, на думку колегії суддів, слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження було дотримано вимоги ст.ст. 306, 306 КПК України, тому ухвала є законною і обґрунтованою, а підстави для задоволення поданої апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 392, 404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2019 року.

Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4