Справа № 761/1146/19
Провадження № 1-кс/761/1284/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2019 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000389 від 13 січня 2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого -,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 10.01.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України, вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

З січня 2018 року, ОСОБА_8 за попередньою змовою зі своєю дружиною ОСОБА_9 , заручившись підтримкою своїх знайомих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які мали навички виготовлення психотропної речовини амфетамін, залучивши до своєї незаконної діяльності у вигляді подальшого розповсюдження виготовлених речовин інших учасників групи, а саме ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , розпочали незаконне виготовлення з метою збуту та збут психотропної речовини амфетамін та особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс.

Так, протягом вказаного часу, ОСОБА_8 користуючись власними номерами мобільних телефонів приймали замовлення від невстановлених досудовим розслідуванням осіб щодо придбання особливо небезпечних психотропних речовин амфетаміну, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, їх кількості, місце продажу та способу подальшої оплати. Після чого, здійснювали фасування необхідної кількість наркотичного засобу у пакунки та самостійно здійснювали їх збут за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 або передавали іншим учасникам групи осіб, зокрема ОСОБА_12 , який за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_4 займався розповсюдженням наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так ОСОБА_5 , будучи активним учасником групи осіб, на протязі тривалого часу здійснював безпосереднє незаконне виготовлення, зберігання психотропної речовини амфетамін та особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, який подальшому особисто перевозив за допомогою невстановлених транспортних засобів за місцем проживання інших учасників групи та за місцем проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 для подальшого розфасування та реалізації.

На думку слідчого, існують ризики щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, вчинення нового злочину, а також можливість знищення або спотворення речових доказів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав, які у ньому зазначені.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив, що підозра пред`явлена ОСОБА_5 є необґрунтованою, а наведені стороною обвинувачення ризики позапроцесуальної поведінки відсутні. Крім того, підозрюваний наміру переховуватись від органу досудового розслідування не має. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані учасниками судового засідання матеріали, дійшов висновку про таке.

В провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000389 від 13.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

10 січня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

За приписами ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані слідчим, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що оголошена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування є на даний час досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочин, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням у триманні ОСОБА_5 під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Враховуючи вищевказане та дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, оскільки останній працевлаштований, має мостійне місце реєстрації та проживання, зважаючи, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим, враховуючи, що заявлені слідчим та прокурором ризики частково знайшли своє підтвердження під час розгляду заявленого клопотання, проте, прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, що свідчить про необхідність вирішення питання про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, який зможе забезпечити достатні гарантії виконання підозрюваним ОСОБА_5 його процесуальних обов`язків, оцінюючи сукупність встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, а перебування підозрюваного під вартою не буде виправданим за вказаних умов.

Приймаючи до уваги наявність наведене, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 менш суворий запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000389 від 13 січня 2018 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього такі обов`язки:

- не залишати цілодобово приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

- носити електронний засіб контролю;

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 .

Строк дії цієї ухвали встановити по 10 березня 2019 року включно.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1