КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
представника власників майна ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт в тому числі й на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0948, право власності оформлене на ОСОБА_7 , :03:001:0951, право власності оформлене на ОСОБА_6 , що відведені у власність вказаним вище фізичним особам та розташовані в адміністративних межах Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя врахувавши те, що майно, зазначене в матеріалах клопотання відповідає критеріям, визначеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому з метою попередження зникнення, втрати чи пошкодження вказаного майна, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 27 червня 2018 року подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року в частині накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0948, право власності оформлене на ОСОБА_7 , :03:001:0951, право власності оформлене на ОСОБА_6 , що розташовані в адміністративних межах Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
В обґрунтування поданих апеляційних скарг вказують на те, що слідчим суддею в порушення вимог ст. ст. 131, 132, 170 КПК України при накладенні арешту на майно не було враховано той факт, що власники майна ні на момент розгляду клопотання ні на даний час не є підозрюваними чи обвинуваченими, не є фізичними особами, щодо яких здійснюється провадження, а також не є особами, які можуть нести цивільну відповідальність за завдану діями підозрюваного шкоду, адже цивільний позов заявлено не було.
Зазначають, що з ухвали слідчого судді не вбачається, яка правова підстава для накладення арешту на майно та мета арешту.
Вважають, що слідчим суддею не надано належної оцінки відсутності обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатності доказів, що вказують на його вчинення, проігноровано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власників майна.
Одночасно, апелянтами заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року. В обґрунтування поважності причин пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянти, посилаючись на вимоги ст. 395 КПК України, вказують на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без їх участі, а про існування оскаржуваної ухвали їм стало відомо лише більш ніж через 3 роки.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власників майна, яка підтримала подані апеляційні скарги, просила їх задовольнити та скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на земельні ділянки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційні скарги задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати.
Оскільки клопотання про арешт майна було розглянуто без повідомлення та участі власників майна, про існування оскаржуваної ухвали власникам майна стало відомо більше, ніж через 3 роки після постановлення ухвали, то строк на апеляційне оскарження слід поновити.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя не дотримався.
Як вбачається з матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді, слідчим відділом Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000187, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 жовтня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження 10 лютого 2015 року старший слідчий слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного судді з клопотанням про накладення арешту накладення арешту на майнов тому числі й на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0948, право власності оформлене на ОСОБА_7 , :03:001:0951, право власності оформлене на ОСОБА_6 , що відведені у власність вказаним вище фізичним особам та розташовані в адміністративних межах Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на вказані земельні ділянки.
Слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Вказані обставини вплинули і на те, що належним чином не було встановлено, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні слідчого, правової підстави для накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:001:0948, право власності оформлене на ОСОБА_7 та :03:001:0951, право власності оформлене на ОСОБА_6 .
Задовольняючи зазначене клопотання, слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для накладення арешту на майно, та вказані земельні ділянки набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Однак, відповідно до матеріалів кримінального провадження, які були досліджені апеляційним судом, немає підстав вважати, що земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:001:0948 та :03:001:0951, є предметом кримінального правопорушення.
На підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 121677586 ОСОБА_7 є власником земельної ділянки кадастровим номером :03:001:0948 (т.1 а.с. 153) та на підставі витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №121678594 ОСОБА_6 є власником земельної ділянки кадастровим номером :03:001:0951 (т.1 а.с.140)

Як вбачається із матеріалів провадження ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підозру про вчинення кримінального правопорушення не повідомлено.

Згідно матеріалів клопотання, на даний час органом досудового розслідування не зібрано достатніх доказів про те, що земельні ділянки, що належить ОСОБА_7 та ОСОБА_6 мають відношення до предмету злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, не було надано таких доказів для дослідження і слідчому судді, а також не встановлено їх при апеляційному розгляді, тому, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді і слідчого про наявність правової підстави, передбаченої ч. 2 ст. 170, ч. 2 ст. 167 КПК, для накладення арешту є помилковими.
З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо встановити тих обставин, яке відношення вказані земельні ділянки мають до розслідуваного злочину, колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на земельні ділянки, що належать ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0948; :03:001:0951, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.
Крім того, слід наголосити, що мали місце й інші істотні порушення процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого.
Так, відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участю власника майна. Клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.
Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити чи пошкодити майно.
В будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власника майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.
Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.
Таким чином, розгляд клопотання було проведено з порушенням права власника майна на захист, що призвело до однобічності судового розгляду та незаконності судового рішення.
На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді, як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційні скарги підлягають задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 167, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити власникам майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року.

Апеляційні скарги власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 лютого 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно та накладено арешт в тому числі й на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0948, право власності оформлене на ОСОБА_7 , :03:001:0951, право власності оформлене на ОСОБА_6 , що відведені у власність вказаним вище фізичним особам та розташовані в адміністративних межах Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, - скасувати в частині накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0948, право власності оформлене на ОСОБА_7 , :03:001:0951, право власності оформлене на ОСОБА_6 , що відведені у власність вказаним вище фізичним особам та розташовані в адміністративних межах Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_8 , погодженого із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_9 , в частині накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0948, право власності оформлене на ОСОБА_7 , :03:001:0951, право власності оформлене на ОСОБА_6 , що відведені у власність вказаним вище фізичним особам та розташовані в адміністративних межах Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області відмовити.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1198/2019
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_10
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1