ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 216/3486/18
Провадження № 1-кп/210/547/18

"18" грудня 2018 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурор ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_6
представник потерпілого ОСОБА_7
потерпілий ОСОБА_8 , ОСОБА_9
свідок ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження № 0000650 за яким обвинувачується:

ОСОБА_12 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянин України, українець, освіта - середня, не працюючий, не одружений, утриманців не маючий, інвалід другої загальної групи, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 19.11.2012 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч. З ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки, вирок вступив у законну силу - 04,12.2012 року;

- 21.03.2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано до не відбутого строку за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та призначено до відбуття покарання - 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Вирок вступив у законну силу - 22.04.2013 року. Звільнився - 28,09.2016 року з Орджонікідзівського виправного центру №79 Дніпропетровської області по відбуттю покарання;

- 08.02.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 ч. 1 п.1,2, ст. 76 ч. 2 п.2 КК України, від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік, вирок вступив у законну силу -

13.03.2018 року

у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та ч.3 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи судимим 08.02.2018 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зач. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 ч. 1 п.1,2, ст. 76 ч. 2 п.2 КК України, від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік, та знову 01 квітня 2018 року, приблизно о 11 годині 30 хвилин, діючи повторно, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, керуючись злочинним умислом щодо таємного викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, проник через відчинені вхідні двері до робочого кабінету директора ФОП « ОСОБА_13 »», приміщення якого розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де з шафи, таємно викрав чоловічий шкіряний гаманець марки «Нерікарра», який потерпілий оцінює у 50 гривень, у якому були водійське посвідчення виписане на ім`я потерпілого ОСОБА_8 , технічний паспорт на автомобіль марки «Хюндай», грошові кошти купюрами номіналом 100 та 200 гривень, загальною сумою приблизно 4000 гривень, а також банківські картки ПАТ «Приват Банк» та «ОТП-Банк», який відразу виніс за межі кабінету, що розміщений у приміщенні торгівельного комплексу «Лаванда», та привласнивши таємно викрадений гаманець та тримаючи його у своїх руках, ОСОБА_5 , став намагатись зникнути з місця вчинення злочину, але в цей час був помічений потерпілим ОСОБА_8 , який став вимагати від ОСОБА_5 , повернути викрадений ним належний йому гаманець з вмістом. ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії є явними для оточуючих, не реагуючи на законні вимоги потерпілого ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, утримуючи при собі викрадений гаманець, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 07 травня 2018 року, у період часу з 10-00 години до 16-00 години, ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, керуючись виниклим у нього злочинним умислом щодо таємного викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, шляхом розбиття скла вікна, проник до будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету, повторно, таємно викрав LED телевізор марки «Сатурн» діагоналлю 32 дюйми, вартість якого відповідно до висновку судового експерта №2418 від 25.06.2018 року становить 3433,33 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_14 . Після чого, ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди у вигляді матеріального збитку у розмірі 3433,33 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочиніввизнав частково.

Так, свою вину у таємному викраденні майна ОСОБА_9 визнав повністю та показав, що на початку травня 2018 року у нього не було грошей, тому ОСОБА_5 вирішив поїхати до ОСОБА_15 , з яким товаришував, поїсти, або взяти гроші в борг. Його не було вдома і тому він вирішив викрасти плазму. Плазма була чорного кольору. Розбив скло, поклав плазму до коробки і відвіз її до себе до дому. Там вона й стояла. Пізніше він хотів повернути її ОСОБА_9 , але так і не встиг.

У подальшому сам розказав співробітникам поліції, що він скоїв цю крадіжку і віддав телевізор.

При цьому, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні відкритого викрадення майна ОСОБА_8 не визнав та показав, що викрадання його майна він скоював, але це була крадіжка, а не пограбування.

Він 01 квітня 2018 року приїхав на площу Визволення та пішов до ОСОБА_16 , який працював у кафе, щоб поїсти. В кафе нікого не було взагалі, він пройшов до кабінету директора, в якому також нікого не було та побачив у шафі сумку і вирішив її вкрасти. З сумки витягнув гаманець чорного кольору і забрав стопку грошей, приблизно 3400 грн. поклавши їх до карману. Наголошує, що пам`ятає чітко, що грошей було приблизно 3400, а не так як зазначено в обвинувальному акті. Гроші взяв у зв`язку з тим, що не мав чого їсти, хворіє на туберкульоз.

Після цього він вийшов з кафе і сів в маршрутку на зупинці та поїхав. Ніхто за ним не йшов, не гнався, він нікого не бачив.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 в ході допиту показав, що 01 квітня 2018 року приблизно о 09 годині ранку перебував у своєму кафе та почув звук закриття дверей, вийшов з одного кабінету, пройшовши до іншого, через кухню та побачив ОСОБА_17 , який виходив з кабінету, окликнув його, той побіг. В руці у ОСОБА_17 потерпілий помітив гаманець, інших речей у нього в руках не було. ОСОБА_18 вскочив у маршрутку на зупинці і вона поїхала. Також вказану подію бачив свідок продавець. Камери у кафе є, але вони не працюють. Потерпілий зателефонував ОСОБА_9 , до якого раніше приходив ОСОБА_5 , та поїхав разом з ним шукати ОСОБА_17 по ігрових залах. ОСОБА_18 був одягнутий у куртку, джинси темного кольору.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 в ході допиту показав, що з обвинуваченим знайомий з дитинства. У нього вдома навесні 2018 року була крадіжка, вкрали плазмовий телевізор на 32 дюйми. Свідок мав підозру, що крадіжку скоїв ОСОБА_18 , він раніше бував у нього вдома. Свідок повідомив про вказану подію поліцію. Плазму повернули.

По епізоду викрадання майна ОСОБА_8 , де ОСОБА_9 визнаний свідком, останній в ході прямого та перехресного допиту повідомив суду, що він працює в кафе у потерпілого ОСОБА_8 . ОСОБА_5 декілька раз заходив до нього на роботу, персонал кафе його знав. 01 квітня 2018 року у нього був вихідний, йому зателефонував ОСОБА_8 та розповів, що ОСОБА_5 вкрав гаманець. В кабінет, з якого вкрадено гаманець, два входи. З другого поверху можливо пройти через кабінет і через кухню.

Вони їздили шукати ОСОБА_19 , але не знайшли.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 в ході прямого та перехресного допиту показала, що 01 квітня 2018 року вона була на роботі. Вона працює продавцем в магазині поруч з кафе «Лаванда». Власником магазину також є ОСОБА_8 . Вона стояла біля дверей магазину та бачила, як ОСОБА_18 вибігав з кафе, тримаючи у руках гаманець та його наздоганяв потерпілий ОСОБА_8 . Обвинувачений ОСОБА_5 сів до маршрутного таксі та поїхав. Раніше свідок також бачила обвинуваченого, останній приходив до офіціанта ОСОБА_9 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 в ході прямого та перехресного допиту показала, що вона мати обвинуваченого, зазначила, що ОСОБА_5 добра людина, однак імпульсивний та емоційний. Вживав наркотики останній час. Їй було відомо, що її син вкрав телевізор у ОСОБА_20 . Працювати ОСОБА_5 не може у зв`язку з тим, що він інвалід і хворіє на туберкульоз.

Крім того, 01.04.2018 року їй дзвонив ОСОБА_8 , казав, що її син вкрав у нього гроші, вимагав сказати, де він. Але вона не знала. Пізніше її син прийшов до неї на роботу, розказав про крадіжку. Наступного дня вони пішли шукати речі і документи, які її син вкрав, туди, де він їх, за його словами, викинув, але нічого не знайшли.

Приймаючи рішення щодо вини чи невинуватості обвинуваченого у скоєнні даних злочинів згідно пред`явленого обвинувачення, суд оцінює у їх сукупності свідчення обвинуваченого, потерпілих, свідків, представника потерпілого у справі (усіх-безпосередньо допитаних в залі судового засідання) та досліджені судом докази та матеріали, що маються у матеріалах провадження, досліджені в обсязі, визначеному судом за клопотанням сторін, та (за оцінкою суду) мають відношення для встановлення вини чи невинуватості обвинуваченого у даному епізоді обвинувачення.

Згідно протоколу огляду місця події (т.1, а.с.9-10), проведено огляд кафе «Лаванда».

Згідно пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 , як особу, що скоїла викрадання його майна (т.1, а.с.19-21).

Згідно пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_5 , як особу, що вибігала з кафе, якого наздоганяв ОСОБА_8 (т.1, а.с.27-29).

Згідно протоколу огляду місця події (т.1, а.с.53-56), проведено огляд кафе житла потерпілого ОСОБА_9 .

Оглянуто документи щодо вартості та належності викраденого у ОСОБА_9 телевізора (т.1, а.с.62).

Викрадений телевізор оглянуто, визнано речовим доказом та передано потерпілому ОСОБА_9 на зберігання (т.1, а.с.69-72).

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи, вартість викраденого телевізора складає 3433,33 грн. (т.1, а.с.76-80).

Згідно висновку судової дактилоскопічної експертизи, сліди пальців рук, вилучені в ході огляду помешкання потерпілого ОСОБА_9 , відповідають слідам особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_5 (т.1, а.с.87-95).

В ході досудового розслідування з обвинуваченим проведено слідчий експеримент, протокол та відеозапис про що досліджено в судовому засіданні безпосередньо (т.1, а.с.167-171).

В ході судового розгляду за клопотанням учасників процесу з обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_8 , з кожним окремо, а також одночасно з обома, проведено слідчі експерименти щодо обставин викрадення майна ОСОБА_8 , протоколи та відеозаписи про що досліджено в судовому засіданні безпосередньо.

Оцінюючи вищевказані докази та свідчення учасників процесу, суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за фактом таємного викрадення майна ОСОБА_9 та вважає, що його дії за даним епізодом вірно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного із проникненням у житло.

Приймаючи рішення щодо кваліфікації дій обвинуваченого за фактом викрадання майна ОСОБА_8 , суд виходить з наступного.

Як видно з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, фактично, незалежно від остаточної кваліфікації, об`єктивна сторона діяння, скоєного ОСОБА_5 полягає у таємному (на момент заволодіння майном) викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення. Вказане діяння визнає і сам обвинувачений.

Водночас, обвинувачений не визнає факт того, що його було помічено потерпілим під час залишення місця скоєння злочину і він, будучи поміченим потерпілим, відкрито, усвідомлюючи це, з метою утримання раніше таємно викраденого майна, з місця скоєння злочину зник.

Водночас, вказана позиція обвинуваченого не відповідає фактично встановленим обставинам справи.

Так, відповідно до свідчень потерпілого ОСОБА_8 , відеокамери нагляду в кафе не працюють.

Разом з тим, свідок ОСОБА_9 та ОСОБА_11 показали, що ОСОБА_8 дзвонив їм через короткий час після події та повідомляв, що викрадення вчинив саме ОСОБА_5 .

Таким чином, судом встановлено, що безпосередньо після скоєння викрадання потерпілим було встановлено особу, що його скоїла, при цьому встановити її за допомогою камер відеонагляду потерпілий не міг, оскільки вони не працювали.

Наведене, на переконання суду, свідчить про факт того, що потерпілий дійсно бачив ОСОБА_5 під час спроби зникнення з місця скоєння злочину, і, отже, його свідчення відповідають дійсності.

Про це ж свідчать також свідчення ОСОБА_10 , яка показала, що бачила, як ОСОБА_5 вибігав з кафе, а за ним біг ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, враховуючи усі досліджені докази, свідчення свідків, представника потерпілого та обвинуваченого, суд доходить до висновку, що усі вищенаведені докази у їх сукупності повністю доводять вину ОСОБА_5 у скоєнні даного злочину.

Суд окремо зазначає, що не спростовує своїми висновками положення ч.3 ст.63 Конституції України та ч.4 ст.17 КПК України, оскільки доходить до висновку, що оцінка усіх наявних у справі доказів у їх сукупності дозволяє уникнути сумнівів у вині обвинуваченого та будь-яких припущень щодо цього, оскільки сукупність наведених вище доказів є, на переконання суду, достатньою та повною для об`єктивного доведення причетності обвинуваченого до скоєння інкримінованого злочину та вини обвинуваченого у його скоєнні.

Таким чином, на переконання суду, та у відповідності до вимог ч.2 ст.17 КПК України, винуватість обвинуваченого у вчиненні даного злочину доведена поза розумним сумнівом, оскільки за таких обставин та такої сукупності доказів у поінформованого розсудливого стороннього спостерігача не виникне розумних сумнівів у доведеності вини обвинуваченого у скоєнні даного злочину, що, власне, і складає суть принципу доведення «поза розумними сумнівами».

Суд також вважає, що дії обвинуваченого за даним епізодом обвинувачення вірно кваліфіковані за ч.3ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, згідно ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що скоєні злочини є тяжкими злочинами.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

ОСОБА_5 , раніше судимий, на даний час знаходиться на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер м.Кривий Ріг» з приводу емоційно-нестабільного розладу особистості. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Перебуває на обліку лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів в результаті вживання декількох психоактивних речовин, синдром залежності, за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом 2-ї групи за загальним захворюванням (туберкульоз)( т.1, а.с.114-150).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що тільки таке покарання буде відповідати рівню суспільної небезпеки злочину та особи, що його вчинила.

Питання про призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів та за скоєння нового злочину під час відбування покарання з випробуванням вирішується судом з урахуванням вимог ст.ст. 70, 71, 78 КК України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.374 КПК України суд вважає за необхідне обраний у відношенні ОСОБА_5 запобіжний західтримання під вартою (т.1, а.с. 154-155) залишити без змін до набрання вироком законної сили, продовживши дію вказаного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 16.02.2019 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.

Питання про речові докази вирішується судом згідно вимог ч.9 ст.100 КПК України, а саме:

телевізор «Saturn» (передано власнику, т.1, а.с.72) залишити власнику, ОСОБА_9 .

Судом відповідно до ст.ст.124-126 КПК України, стягуються з обвинуваченого на користь держави судові витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення експертиз, а саме:

-судово-дактилоскопічної експертизи (т.1, а.с.86) у сумі 858 грн. 00 коп.;

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_21 винним у скоєнні злочинів, передбаченихч.3ст.185КК України та ч.3 ст.186 КК України призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі;

-за ч.3 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким та остаточно визначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) роківпозбавлення волі.

На підставі ст.71, ч.3 ст.78 КК України призначити остаточне покарання за скоєння нового злочину під час відбування покарання з випробуванням шляхом часткового приєднання до даного покарання невідбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 08.02.2018 року та визначити його у розмірі 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання враховувати з моменту затримання, тобто з 13.06.2018 року (т.1, а.с.156-157).

Обраний у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою (т.1, а.с. 154-155) залишити без змін до набрання вироком законної сили, продовживши дію вказаного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, або ж до спливу гранично встановленого строку дії такого запобіжного заходу 60 днів від дати винесення вироку, тобто до 16.02.2019 року при відсутності інших судових рішень з даного приводу.

Речові докази:телевізор «Saturn» (передано власнику, т.1, а.с.72) залишити власнику, ОСОБА_9 .

Стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати, пов`язані з залученням експертів для проведення експертиз у загальній сумі 858грн00 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1