Справа № 333/7237/18
Провадження №1-в/333/354/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
лікаря психіатра ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
особи, відносно якої ставиться
питання про продовження примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -
В С Т А Н О В И В:
26.12.2018 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла дана заява, яка обґрунтована наступним.
ОСОБА_6 знаходиться на стаціонарному лікуванні в Комунальній установі «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з приводу параноїдної шизофренії. 23.07.1995 року ОСОБА_6 скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.206 КК України (в редакції 1960 року). 15.08.1995 року ОСОБА_6 був первинно оглянутий амбулаторною судово-психіатричною комісією, яка дійшла висновку, що останній страждає на параноїдну шизофренію. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.1995 року до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню з суворим наглядом. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.07.1997 року ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру з суворим наглядом були зміненні на примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом і останній був переведений для подальшого примусового лікування у Комунальну установу «Молочанська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради. Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 20.07.1998 року ОСОБА_6 переведений у Комунальну установу «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради. Під час перебування ОСОБА_6 у відділенні із звичайним наглядом його психічний стан знову погіршився. Постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24.07.2000 року ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом змінені на примусові заходи медичного характеру з суворим наглядом, у зв`язку з чим останнього переведено на лікування до Державного закладу «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом». Постановою Червоногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27.07.2004 року ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру з суворим наглядом змінено на примусові заходи медичного характеру з посиленим наглядом і останній переведений до Комунальної установи «Херсонська обласна психіатрична лікарня». Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 04.02.2005 року ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру з посиленим наглядом були зміненні на примусові заходи медичного характеру із звичайним наглядом. З 05.04.2005 року ОСОБА_6 знаходиться на примусовому лікуванні в Комунальній установі «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». Останній раз ОСОБА_6 були продовженні примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02.07.2018 року. 19.12.2018 року ОСОБА_6 черговий раз оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що останній страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїчної шизофренії, з безперервним типом перебігу, галлюцінаторно-параноїдний синдром. На проведеному лікуванні психічний стан ОСОБА_6 залишається нестабільним, зберігають актуальність галлюцінаторно-маячні переживання, критики до захворювання і скоєного суспільно-небезпечного діяння немає, у зв`язку з чим потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом.
У судовому засіданні лікар-психіатр Комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня» заяву підтримала та просила суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.
Прокурор та захисник відносно задоволення заяви не заперечували.
ОСОБА_6 внаслідок свого психічного стану здоров`я не змін надати пояснення.
Суд, заслухавши лікаря-психіатра Комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня», думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали заяви, вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.07.1995 року ОСОБА_6 скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.206 КК України (в редакції 1960 року). Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.1995 року до ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню з суворим наглядом. З 05.04.2005 року ОСОБА_6 знаходиться на примусовому лікуванні в Комунальній установі «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу».
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2018 року ОСОБА_6 були продовженні примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом, у зв`язку з нестабільністю його психічного стану.
Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №393 від 19.12.2018 року, ОСОБА_6 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що останній страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїчної шизофренії, з безперервним типом перебігу, галлюцінаторно-параноїдний синдром. На проведеному лікуванні психічний стан ОСОБА_6 залишається нестабільним, зберігають свою актуальність галлюцінаторно-маячні переживання, критики до захворювання і скоєного суспільно-небезпечного діяння немає, у зв`язку з чим він потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом.
Згідно ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Враховуючи, що за висновком комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_6 за станом здоров`я потребує продовження лікування у психіатричному закладі із звичайним наглядом .з викладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити.
Керуючись ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР ОСОБА_7 про продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1