справа №619/3285/18
провадження №1-кп/619/130/19
21 лютого 2019 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі колегії:головуючого судді суддівОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.
В С Т А Н О В И Л А:
Захисник ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на безпідставність обвинувачення та відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Крім того захисник посилався на стан здоров`я обвинуваченого, який страждає на ішемічну хворобу серця, порушення ритму серця, гіпертонічну хворобу 3 стадії з повторним гострим трансмуральним або великим вогнищем інфарктом міокарда зі стійкою недостатністю кровообігу, які входять до переліку тяжких хвороб передбачених ч. 2 ст. 84 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Прокурор ОСОБА_5 проти заявленого клопотання заперечував, так як ризики, які мали місце при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, продовжують існувати, а саме він може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків. Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою
Суд, заслухавши клопотання та думку осіб, які беруть участь у справі, дійшов до наступного.
Згідно ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
У ст. 178 КПК України вказані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу і в тому числі однією із обставин є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стосовно стану здоров`я обвинуваченого, судом 07.02.2019 отримана довідка за № 47-вих.-13 від 05.02.2019 Філії у Харківській та Луганській областях Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» про те, що ОСОБА_7 перебуває на диспансерному обліку у лікарів медичної частини з діагнозом: ішемічна хвороба серця. Післяінфарктний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба 111 ст., 3 ст., ризик 1У. Серцева недостатність 11 А ст. В період червня-серпня, жовтня 2018 року ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні. 31.01.2019 він був оглянутий лікарем-терапевтом медичної частини. Діагноз гіпертонічна хвороба 111 ст., 3 ст. Гіпертензивне серце. Ішемічна хвороба серця. Стабільна стенокардія 11-111 ф.кл. Дифузний кардіосклероз з не уточненою функцією лівого шлуночку. Призначений курс медикаментозного лікування амбулаторно. Станом на теперішній час ОСОБА_7 отримує призначене амбулаторне лікування, відмічається позитивна динаміка. На даний час загальний стан здоров`я ОСОБА_7 стабільний, в цілому задовільний.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
Суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу та вважає, що для запобігання вищезазначеним ризикам, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 178, 194, 331 КПК України, судова колегія, -
П О С Т А Н О В И Л А:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 продовжити до 19 квітня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3