Справа № 396/522/19
Провадження № 1-кс/396/208/19
УХВАЛА
Із змісту даного клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.03.2019 року, близько 20-ї години, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в с.Шишкіне Новоукраїнського району, на вул. Шевченка, побачивши в одному з домоволодінь під номером АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , гусей, вирішив здійснити крадіжку.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, ОСОБА_4 через загорожу проник до подвір`я домоволодіння ОСОБА_8 , підійшов до підсобного приміщення, відчинив двері, які не були замкнені, зайшов в середину та викрав чотирьох гусей, породи «Італійська біла». Після цього вийшов з подвір`я та направився до місця свого проживання в с.Благодатне Бобринецького району, де гусей продав ОСОБА_9 , тобто розпорядився викраденим на власний розсуд.
Відповідно до довідки, виданої Новоукраїнським РСТ, вартість однієї дорослої гуски породи «Італійська біла», станом цін на 15 березня 2019 року становить 300 грн.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 1200 грн.
Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.03.2019 року, близько 19-ї години, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в АДРЕСА_3 , з метою викрадення гусей, прийшов до домоволодіння під номером АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, ОСОБА_4 через загорожу проник до подвір`я домоволодіння ОСОБА_8 , підійшов до підсобного приміщення, шляхом пошкодження скла у вікні проник в середину підсобного приміщення, та намагався здійснити крадіжку 2 гусей породи «Італійська біла», однак почувши, що до підсобного приміщення йде господарка, ОСОБА_4 вдав що спить і з причин, що не залежали від волі останнього, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Відповідно до довідки, виданої Новоукраїнським РСТ, вартість однієї дорослої гуски породи «Італійська біла», станом цін на 18 березня 2019 року становить 300 грн.
18.03.2019 року ОСОБА_4 , на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України.
Прокурор, слідча під час розгляду клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання, вказавши, що ризики на які посилається сторона обвинувачення висловленні у формі припущення, матеріали клопотання не містять достатніх доказів про існування оголошених ризиків. Крім того, підозрюваний проживає разом з матір`ю в АДРЕСА_1 , від досудового розслідування не ухилявся, а тому просила у клопотанні відмовити, вважає за можливе обрати відносно ОСОБА_4 інший захід забезпечення кримінального провадження у виді домашнього арешту.
Підозрюваний під час розгляду клопотання підтримав позицію захисника, вказавши, що буде виконувати всі вказівки досудового розслідування, як і виконував, від слідства не ухилявся, навпаки перебував весь час у слідчого.
Заслухавши учасників та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами.
Згідно з ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Згідно з п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім того, згідно з ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.
Дослідивши матеріали, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в сховище, а також у вчиненні замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України.
Об`єктивна підозра ОСОБА_4 підтверджується також зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- протоколами огляду місця події від 17.03.2019 року (а.к. 16-17) та від 18.03.2019 року (а.к. 14-15), протоколами допиту потерпілого від 18.03.2019 року (а.к. 18-19, 20-21) протоколами допиту свідків ОСОБА_10 від 18.03.2019 року (а.к. 22-23), ОСОБА_11 від 18.03.2019 року (а.к. 24), ОСОБА_9 від 18.03.2019 року (а.к. 25), при цьому свідки попореджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо недостовірної інформації; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 18.03.2019 року (а.к. 29-30), протоколом допиту підозрюваного від 18.03.2019 року (а.к. 31-32).
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років.
Слідчий суддя приймає до уваги, обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, який має повних 39 років від народження, має повну загальну середню освіту, проживає без реєстрації разом з матір`ю по АДРЕСА_1 , характеризуючих даних із місця проживання не подано, офіційно ніде не працює, проживає за рахунок випадкових заробітків, не одружений, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не військовозобов`язаний, депутатом не являється, раніше неодноразово судимий, а саме: 09.12.2004 року Володимирецьким районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 680 гривень; 09.03.2008 року Млинівським районним судом Рівненської області за ч.ч. 2,3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 11.03.2016 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ст.185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі; 25.04.2016 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст.185, ст. 395 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 27.02.2018 року, невідбутий строк покарання підлягає встановленню.
Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі матиме можливість:
- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки не має стійких соціальних зв`язків, так як не одружений, проживає з матір`ю на території іншого району - Боринецький район Кіровоградської області та обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів на території Новоукраїнського району;
- вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_4 , незважаючи на судимість та факти вчинення кримінальних правопорушень під час умовно-дострокового звільнення, вчинив крадіжку чужого майна та замах на вчинення крадіжки чужого майна, що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став і маючи не погашену в установленому законом порядку судимість продовжує вчиняти злочини, свідомо порушуючи загальновизнані норми поведінки.
При цьому, суд погоджується із стороною захисту, що ризики на які посилається сторона публічного обвинувачення висловленні у формі припущення, так як належних та допустимих доказів, які б свідчили що останній може впливати на свідків та потерпілу стороною обвинувачення не надано, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення дійсно не виключається, так як особа раніше неодноразово судима і підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень під час умовно-дострокового звільнення, чого сторона захисту не заперечує.
Сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.
Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, ніж зазначені у ст.176 КПК України, зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим частково ризикам, та буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Отже, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених частково ризиків, на думку слідчого судді, є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Усі наведені обставини у їх сукупності, навіть із урахуванням відсутності зареєстрованого місця проживання та підозри у вчиненні злочинів під час умовно-дострокового звільнення, не дають достатніх підстав застосувати відносно підозрюваного найбільш тяжкий запобіжний захід.
Вказана обставина переконує суд у необхідності обрання до підозрюваного запобіжного заходу із метою недопущення вчинення ним нових злочинів та з метою захисту інтересів суспільства від кримінальних посягань на право власності, й запобіжний захід не може бути обраний у вигляді особистого зобов`язання, поруки або застави, зважаючи на високу ступінь суспільної небезпечності інкримінованих йому злочинів.
Враховуючи обставини ст.178 КПК України, особу підозрюваного, який хоча і не зареєстрований, але постійно проживає по АДРЕСА_1 , власником даного домоволодіння є матір підозрюваного, не працює, характеризуючих даних не подано стороною обвинувачення, відсутність фактів незаконного впливу на свідків та потерпілу, фактів ухилення від досудового розслідування, в розшуці не перебував, суд приходить до висновку щодо необхідності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків та запобігання ризикам, визначеним п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 193-194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч.3 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання АДРЕСА_1 , цілодобово.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим і кожним викликом;
- не відлучатися із с. Благодатне Бобринецького району Кіровоградської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
- не відвідувати місця, в яких спиртні напої реалізуються на розлив;
- утримуватися від спілкування із особами, визнаними потерпілими або свідками у цьому кримінальному провадженні, крім випадків спілкування з ними під час здійснення процесуальних дій;
Надати можливість працівникам органу поліції з метою контролю за поведінкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`являтися в житло за адресою: АДРЕСА_1 , із вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановити на 60 днів, до 19 травня 2019 року до 17.00 год.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням обраних обов`язків покласти на Бобринецький ВП та Новоукраїнський ВП ГУНП у Кіровоградській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Виконання ухвали покласти на Бобринецький ВП та Новоукраїнський ВП ГУ НП в Кіровоградській області.

Повний текст ухвали складено 21 березня 2019 року і оголошено учасникам провадження 21 березня2019 року о 16.30 годині.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1