ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/147/19 Справа № 173/18/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування № 0001107 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малоолександрівка, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , протягом листопада 2018 року проживав за місцем мешкання матері в АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2019 року клопотання заст. начальника СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 на тридцять днів тобто з 15 січня 2019 року до 13 лютого 2019 року до 18 години 10 хвилин включно без визначення застави.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з позбавленням життя людини. Для встановлення об`єктивної істини за даним кримінальним провадженням на даний час необхідно провести ряд процесуальних дій, що вимагає часу, тому продовження строків тримання досудового слідства обумовлені об`єктивними причинами.
Крім того, слідчий суддя врахував, що підозрюваний свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає частково, що підтверджується протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , з якого вбачається, що підозрюваний посилається на факт нанесення тілесних ушкоджень іншим співучасником даного кримінального правопорушення, тому може впливати як на іншого співучасника, так і на свідків вчиненого кримінального правопорушення. Також враховував тяжкість передбаченого покарання за вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_8 , а тому останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. А наявність постійного місця проживання, сім`ї у підозрюваного не мало наслідку забезпечення його належної поведінки на час вчинення кримінального правопорушення. Мати підозрюваного, яка виявила бажання взяти підозрюваного на поруки, також не забезпечила належної поведінки свого сина на час вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 . Тому, на думку слідчого судді, є підстави вважати, що при застосуванні менш суворого запобіжного заходу існуватимуть ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід домашній арешт. Покласти на депутатів Верхньодніпровської районної ради ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які заявили про особисту поруку стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , обов`язки щодо виконання останнім покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник зазначає, що слідчим суддею не враховано особистість підозрюваного ОСОБА_8 , в додатках до клопотання слідчого відсутні характеризуючі підозрюваного матеріали, характеристики, матеріали про сімейні відносини, матеріали стосовно судимостей, тобто матеріали, за якими слідчий суддя може дійти висновку про особистість підозрюваного в побуті та його соціальні зв`язки, не враховано також характеристики підозрюваного ОСОБА_8 , яка надана територіальною громадою.
Вказує, що наведені у клопотанні слідчого ризики мають декларативний характер, без обґрунтованих доказів, виражених як припущення та які спростовуються наявними доказами.
Крім того зазначає, що наявність однієї обґрунтованої підозри у вчиненні злочину без наявності обґрунтованих існуючих ризиків недостатньо для обрання такого суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вважає, що у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, визнає особисту вину у скоєнні кримінального правопорушення, самовільно з`явився до органів досудового слідства, добровільно надає показання та сприяє розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем мешкання, одружений та має жінку, яка чекає від нього дитину, підозрюваному ОСОБА_8 повинен застосовуватись більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Крім цього, в порядку ст. 180 КПК України, підозрюваного ОСОБА_8 мають бажання взяти на поруку два депутата Верхньодніпровської районної ради ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думки підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу захисника та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, слідчим відділом Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 листопада 2018 року за № 0001107 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. В межах зазначеного кримінального провадження 20 листопада 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та 20 листопада 2018 року ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18 січня 2019 року.
15 січня 2019 року слідчим суддею Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 13 лютого 2019 року.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого судом першої інстанції були дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки наведені слідчим обставини дають підстави для такого висновку.
Слідчий суддя перевірив доводи клопотання слідчого щодо існування обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися. Такими обставинами обґрунтовано визнано те, що підозрюваний може незаконно впливати як на іншого співучасника, так і на свідків вчиненого кримінального правопорушення, оскільки останній вину визнає частково, що підтверджується протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , з якого вбачається, що підозрюваний посилається на факт нанесення тілесних ушкоджень іншим співучасником даного кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки наявність постійного місця проживання, сім`ї у підозрюваного не забезпечило його належної поведінки під час вчинення кримінального правопорушення, що об`єктивно вказує на існування обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, стороною обвинувачення доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
З урахуванням наведеного, колегія суддів оцінює доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності вищезазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Також, на думку колегії суддів, є правильним висновок слідчого судді про те, що зазначені ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, а отже і вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.
Колегія суддів звертає увагу на те, що на стадії розгляду клопотань про продовження строків запобіжного заходу, слідчий суддя не взмозі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності, вказані питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті.
Не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги і соціальні зв`язки підозрюваного, оскільки їх наявність та міцність, а також і дані, характеризуючі особу, на що є посилання в апеляції захисника, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 .
Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя в цілому обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу підозрюваного, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою в межах строків досудового розслідування, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4