Справа № 496/1764/18
Провадження № 1-кп/496/90/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2019 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває зазначене вище кримінальне провадження.
В судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 строком на 60 днів, при цьому прокурор посилався на обставини викладені у письмовому клопотанні про продовження строку тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого заперечувала проти клопотання прокурора, посилаючись на обґрунтуванні викладеному в її клопотанні про зміну запобіжного заходу та просила змінити запобіжний з тримання під вартою на більш м`який на домашній арешт в умовах в/ч НОМЕР_1 . Крім того, захисник клопотала про переведення ОСОБА_7 з гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України до Одеського слідчого ізолятору на час дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою, підтримав свого захисника та просив суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також просив суд про переведення його в інші умови утримання, а саме до слідчого ізолятора м. Одеси, якщо буде відмовлено у клопотанні про зміну запобіжного заходу.
Потерпіла та її представник до судового засідання не з`явилися, але від представника потерпілої надійшла заява, в якій він просив судове засідання проводити без участі потерпілої та його.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти клопотання обвинуваченого та його захисника щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, та підтримав клопотання про переведення ОСОБА_7 з гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України до Одеського слідчого ізолятору на час дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши клопотання та додатки до них, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
А також суд приймає до уваги прецедентне право Конвенції щодо чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти. Доцільність залишення під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Продовжене тримання під вартою може бути виправдано в тому випадку, якщо існують конкретні ознаки того, що це дійсно вимагається виходячи з інтересів суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги особистої свободи /дело W. против Switzerland, судебное решение от 26 января 1993 года § 30/.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочину, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у злочині, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що інші характеризуючи данні ніж зібрані досудовим розслідуванням, що можуть мати значення, стороною захисту не надані, окрім заперечення. Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 15.02.2019 р., а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, також суд приймає до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також звертає увагу на те, що він раніше не судимий, також суд враховує тяжкість інкримінованого йому злочину, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі, суд приходить до висновку про необхідність відступу від правил поваги свободи особи, а також вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, як про це просить обвинувачений та його захисник, а також враховує те, що у судовому засіданні обвинувачений, потерпіла, свідки не були допитані та з метою уникнення ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливу обвинуваченого на свідків, які безпосередньо з ним проходять військову службу та потерпілу. Щодо клопотання захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , а також доводів останнього, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд дійшов наступного.
На даний час, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, оскільки колегія суддів вважає, що тільки тримання під вартою, на теперішній час, може запобігти ризикам переховуватись від суду, впливати на свідків та перешкодить вчиненню інших злочинів.
Щодо доводів захисника про необхідність перевести ОСОБА_7 з гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України до Одеського слідчого ізолятору на час дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то колегія суддів вважає, що в цій частині клопотання, підлягає задоволенню.
Таким чином, ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд не вбачає.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає за доцільне продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню. В свою чергу клопотання захисника та обвинуваченої в частині щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт, не підлягає задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю та в частині змінити порядку утримання обвинуваченого під вартою, підлягає задоволенню.
При цьому також необхідно зауважити, що суд ґрунтується на принципі презумпції невинуватості, та не ставить ціллю передбачити можливепокарання за інкриміноване обвинуваченому діяння.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в умовах в/ч НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Клопотання захисника обвинуваченого про переведення ОСОБА_7 з гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України до Одеської УВП-21 УДПтС України в Одеській області на час дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Змінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порядок виконання запобіжного заходу, а саме запобіжний захід з тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеській УВП-21 УДПтС України в Одеській області на 60 діб, тобто з 05.02.2019 р. до 05.04.20119 р., включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженої службової особі: начальнику Одеського УВП-21 УДПтС України в Одеській області.
Ухвала оскарженню не підлягає (заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду).
Повний текст ухвали складено 08 лютого 2019 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3