КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/431/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2018 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.12.2018 року задоволено клопотання слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт на автомобіль марки та моделі JEEP GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною відчуження вказаного рухомого майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 подав в інтересах ОСОБА_10 апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.12.2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки та моделі JEEP GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №00000232 від 05.04.2018 року відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, представник зазначає, що автомобіль марки та моделі JEEP GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 був придбаний за кілька років до початку вчинення кримінального правопорушення, а тому не може бути доказом такого злочину, ані предметом кримінального правопорушення та був переданий у власність ОСОБА_6 28.12.2011 року.
Крім того, дане майно не відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а відтак слідчий суддя, на думку представника, прийшов до невірного висновку про арешт автомобіля.

Арештований автомобіль, як зазначає апелянт, не є речовим доказом та не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Слідчим не було доведено наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження автомобіля марки та моделі JEEP GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 , а повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України є не обґрунтованим, у зв`язку із чим представник вважає ухвалу слідчого судді не законною та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, заслухавши пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000232 від 05.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

12.12.2018 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

19.12.2018 року слідчий в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотання про накладення арешту на автомобіль марки та моделі JEEP GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.12.2018 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на автомобіль марки та моделі JEEP GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною відчуження вказаного рухомого майна.
З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на такі обставини.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінального-правового характеру у виді конфіскації майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , перевірялись судом першої інстанції, при цьому було досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, зазначене у клопотанні слідчого, відповідає критеріям ч. ч. 1, 5 ст. 170 КПК України.

З урахуванням цього слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_6 .

Крім того, всупереч доводам апеляційної скарги, з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання передачі чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України наклав арешт на майно із забороною відчуження автомобіля марки та моделі JEEP GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 , що належать підозрюваному, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи представника ОСОБА_7 , що арештований автомобіль не є речовим доказом та не відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки у даному випадку арешт накладається на майно підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді конфіскації майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.12.2018 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС ГСУ Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та накладено арешт на автомобіль марки та моделі JEEP GRAND CHEROKEE, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з забороною відчуження вказаного рухомого майна, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4