Справа № 574/1226/17
Провадження 1-кп/574/8/2019
У Х В А Л А

04 березня 2019 року Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

в присутності

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 по кримінальному провадженню №0000268 від 26.09.2017 року,

встановив:

До Буринського районного суду з Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.
Дане кримінальне провадження підсудне Буринському районному суду Сумської області.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 в ході досудового розслідування кримінального провадження не обирався, клопотань про його обрання при попередньому судовому засіданні не надходило.
В судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.
Обвинувачена ОСОБА_5 вважала, що слідчим та прокурором було допущено порушення права на її захист, так як не було забезпечено участь захисника за призначенням, як вона клопотала про те перед слідчим, коли останній вручав їй копію обвинувального акта. Також вважала, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, так як не містить формулювання обвинувачення, звернула увагу суду на інші порушення процесуального характеру, які в своїй сукупності, на її думку, не дають можливості призначити судовий розгляд на підставі цього обвинувального акта, а тому просила повернути його прокурору.
Захисник ОСОБА_4 підтримала доводи обвинуваченої та просила повернути обвинувальний акт прокурору з наведених підстав.
Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, приходить до наступних висновків.
Зокрема, частиною 3 статті 314 КПК України передбачено, що суд вправі з підготовчого судового засіданні повернути обвинувальний акт прокурору у випадку якщо він не відповідає вимогам цього кодексу. Тобто, коли в обвинувальному акті будуть виявлені недоліки, без усунення яких кримінальне провадження не може бути призначене до судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Всупереч зазначеним вимогам процесуального закону, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 не містить формулювання обвинувачення, а містить лише виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого оголошено підозру останній, проте, формулювання обвинувачення, яке згідно вимог ст.291 КПК України викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в обвинувальному акті не зазначено.
Як зазначено в п.13) ч.1 ст.3 КПК обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують.
З цими гарантіями обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 узгоджується не в повній мірі.
При цьому, неконкретність обвинувачення безпосередньо стосується і права обвинуваченої на справедливий судовий розгляд та порушує її право на захист.
Зазначені вимоги національного закону узгоджуються з висновками Європейського суду з прав людини, викладеними у своїх рішеннях.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» зазначив, що у п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод йдеться про необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (справа «Пелісьє та Сассі проти Франції», «Матточіа проти Італії», «І.Н. та інші проти Австрії"). При цьому справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому, тобто з початку здійснення досудового розслідування (справа «Даллос проти Угорщини»). Крім того, право бути детально поінформованим про характер і причини обвинувачення, потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», а також «Даллос проти Угорщини»).
Таким чином суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 необхідно повернути прокурору, так як він не відповідає вимогам КПК України.
Що стосується доводів обвинуваченої про інші порушення допущені в ході досудового розслідування, то вони не можуть бути предметом перевірки на цій стадії судового провадження.
Керуючись ст.ст.314 317 КПК України, суд -

ухвалив:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , щодо обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190КК України в кримінальному провадженні №0000268 від 26.09.2017 року повернути прокурору Буринського відділу Конотопської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_3 для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: