Справа № 457/252/19
провадження №1-кп/457/55/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Трускавці кримінальне провадження № 457/252/19 (провадження1-кп/457/55/19) про вчинене кримінальне правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 13.01.2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавця Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, раніше не судимого згідно ст. 89 КК України, працюючого охоронцем у ТзОВ «Трускавецький край», не військовозобов`язаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , працюючи відповідно до укладеної з ТзОВ «Трускавецький край» цивільно - правової угоди № 6 від 01.07.2018 охоронцем автомобілів на автостоянці, що за адресою: Львівська область, м. Трускавець, вул. Стебницька, 41, під час чергування, знаходячись на робочому місці за вищевказаною адресою приблизно о 01 годині 30 хвилин 03.01.2019 року, шляхом вільного доступу, діючи умисно, всупереч волі власника, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, належним ОСОБА_6 , а саме автомобілем ВАЗ 21099, тип седан-В, 1999 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_2 ринкова вартість якого становить 51245,56 гривень, який був припаркований на території охоронюваної ним паркувальної стоянки, будучи обізнаним про те, що двері вищевказаного автомобіля не зачинені на замок, а ключі запалювання зберігаються потерпілим у сонцезахисному козирку, підійшов до вказаного автомобіля, відчинив двері водія та взяв ключ запалювання за допомогою якого завів двигун автомобіля та від`їхав на ньому до виїзду з автостоянки. В подальшому ОСОБА_3 вийшов з автомобіля та всупереч волі власника передав його у користування ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким повідомив заздалегідь неправдиву інформацію про те, що власник автомобіля дозволив йому розпоряджатись ним. Вподальшому цього ж числа у нічний період часу, ОСОБА_9 керуючи вищевказаним автомобілем, рухаючись по дорозі на вул. Шевченка в с. Орів Сколівського району Львівської області, здійснив наїзд на дерево, внаслідок чого пошкодив передній бампер, передню ліву фару, підсилювач переднього бампера, панель рамки радіатора та капот, чим спричинив матеріального збитку на суму 4727,70 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснивши, що він працює сторожем на автостоянці у м. Трускавці. 02.01.2019 року в ночі до нього прийшли його знайомі ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Він з ОСОБА_13 випили 250 грм. горілки, а ОСОБА_11 алкоголю не вживав. В процесі розпиття горілки у них закінчились сигарети. Тоді у них виникла необхідність придбати сигарети, тому він запропонував хлопцям поїхати на заправку та купити сигарети. Для того він сів в автомобіль потерпілого, запустив двигун та виїхав за шлагбаум автостоянки. Пізніше він сказав ОСОБА_11 сісти за руль та їхати на заправку, оскільки власник надав йому дозвіл розпоряджатися автомобілем. ОСОБА_12 сів разом з ОСОБА_11 в машину і вони поїхали. До ранку вони не повернулись, тому він перезвонив до свого напарника ОСОБА_14 , щоб дізнатись телефон ОСОБА_15 , оскільки останній являвся його племінником. Він почав телефонувати до ОСОБА_15 і запитав чому вони не повернулись на автостоянку. ОСОБА_12 в телефонному режимі повідомив його про те, що автомобіль знаходиться в с. Любенці і має пошкодження. Він почекав кілька днів, тому що ОСОБА_12 обіцяв повернути автомобіль, однак ОСОБА_12 цього не зробив. Тоді він з сусідом ОСОБА_16 поїхав на його автомобілі в с. Любенці та переконався, що автомобіль дійсно там знаходиться. Після цього він найняв автомобіль-евакуатор та доставив автомобіль потерпілого на автостоянку.

Незважаючи на визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, його вина доводиться наступними доказами, які безпосередньо досліджені у судових засіданнях.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він власний автомобіль залишив 02.01.2019 року на автостоянці в м. Трускавці. Стоянка була проплачена до 17.01.2019 року. 10.01.2019 року він відправив ОСОБА_17 , щоб прогрів двигун автомобіля. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_18 та повідомив, що ключів від автомобіля немає і він не може прогріти двигун автомобіля. З цього приводу він зателефонував до обвинуваченого, який йому повідомив, що ОСОБА_11 з ОСОБА_13 пошкодили його автомобіль. Ключі від автомобіля йому приніс обвинувачений з ОСОБА_13 . На наступний день він зустрічався зі всіма трьома і вони обіцяли, що повернуть кошти за ремонт автомобіля, однак цього не зробили. Станом на сьогоднішній день обвинувачений відшкодував повністю йому збитки, тому він до обвинуваченого не має жодних претензій матеріального чи морального характеру.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що 03.01.2019 року він зі своїм другом ОСОБА_11 приїхали в м. Трускавець та зайшли на автостоянку, де працює його дядько сторожем ОСОБА_19 , щоб переночувати, оскільки в с. Орів, де вони проживають, іншим громадським транспортом не можна було добратись. Тоді вони познайомились з обвинуваченим і вирішили вжити алкоголь за знайомство. На двох з обвинуваченим вони випили 0,250 л. горілки. Обвинувачений розповів їм, що у його знайомого колишнього міліціонера на автостоянці є машина, якою він може розпоряджатися, тому всі троє вирішили поїхати на заправку та купити ще алкоголь та сигарети. Машину за ворота стоянки вигнав обвинувачений, а пізніше вони двоє з ОСОБА_11 поїхали в м. Стебник. По дорозі вони вирішили поїхати додому в с. Орів. Приїхавши в село, він пішов додому, а через годину йому подзвонив ОСОБА_11 та повідомив, що вдарив машину. Наступного дня він приїхав до ОСОБА_11 , побачив розбиту машину. Денис сказав, що його занесло у пеньок. В подальшому вони завели автомобіль і направились в м. Трускавець, однак доїхали до с. Любинці і ОСОБА_11 сказав, що сів акомулятор. Вони залишили автомобіль в цьому ж селі на подвір`ї у знайомого чоловіка. В подальшому на неодноразові дзвінки, ОСОБА_14 йому не відповідав, але знаючи що автомобіль необхідно повернути, він 09.01.2019 року все таки пішов до ОСОБА_11 додому та забрав ключі.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 пояснив, що він є сусідом обвинуваченого. Обвинувачений попросив допомогти забрати машину з с. Любинці, оскільки він віддав чужу машину хлопцям з якими пив горілку.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що 03.01.2019 року він з ОСОБА_13 близько 23.00 год. повернулись із Закарпаття в м. Трускавець. За відсутності транспорту в с. Орів, вони пішли на автостоянку до обвинуваченого з метою переночувати у дядька ОСОБА_15 . Оскільки дядько ОСОБА_15 в цю ніч не працював на автостоянці, то вони познайомились з обвинуваченим. ОСОБА_12 з обвинуваченим випивали 0,250 л. горілки та в процесі розпиття алкоголю у них закінчились сигарети. Всі троє вирішили поїхати на заправку та купити ще алкоголь та сигарети. Машину їм дав обвинувачений, яку вигнав за ворота стоянки. Він сів за руль автомобіля і з ОСОБА_13 вони спочатку заїхали на заправку ОСОБА_20 , але там сигарет не було і вони поїхали за сигаретами в м. Стебник. По дорозі вони вирішили поїхати в с. Орів, оскільки добратись іншим способом додому вони не могли. Доїхавши до с. Орів, він висадив ОСОБА_21 біля його будинку, а сам поїхав додому. По дорозі з`їхав з дороги в кювет та пошкодив машину об дерево. На наступний день вони з ОСОБА_13 вирішили повернути автомобіль на стоянку у м. Трускавець, але автомобіль у с.Любинці вийшов з ладу і вони залишили його біля магазину.

Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні доводиться письмовими доказами, безпосередньо дослідженими в судових засіданнях, а саме:

1.Протоколом огляду місця події від 12.01.2019 року з фототаблицею, згідно якого ОСОБА_22 в приміщенні службового кабінету № 203 Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, добровільно видав зв`язку ключів у кількості 4 шт. з яких один ключ з пластмасовим руків`ям чорного кольору з написом «Лада» та три однакових ключа з металевим руків`ям.

2.Протоколом огляду місця події від 12.01.2019 року з фототаблицею на 5 арк, згідно якого на території автостоянки «Трускавецький край» в м. Трускавці було проведено огляд автомобіля марки ВАЗ 21099 зеленого кольору, р.н. НОМЕР_1 , ззовні та в середині, та виявлено механічні пошкодження.

3.Постановою про визнання речових доказів від 13.01.2019 року, якою автомобіль марки ВАЗ 21099, тип седан - В, 1999 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_2 та ключі від вказаного автомобіля визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000010.

4.Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.01.2019 року з фототаблицею на 4 арк., згідно якого було проведено відтворення обставини незаконного заволодіння транспортним засобом марки ВАЗ 21099, який належить ОСОБА_6 .

5.Висновком експерта від 20.02.2019 року за № 9/114 за результатами судової автотоварознавчої експертизи, згідно якого ринкова вартість представленого на дослідження автомобіля марки „ВАЗ- 21099, 1999 року випуску, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , до моменту його пошкодження в наслідок ДТП, станом на дату проведення дослідження 03.01.2019, становить 51245,56 грн (п`ятдесят одна тисяча двісті сорок п`ять грн, 56 коп); вартість відновлювального ремонту автомобіля марки „ВАЗ-21099, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 1999 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату проведення дослідження 03.01.2019, становить 7171,49 грн (сім тисяч сто сімдесят одна грн, 49 коп); вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки „ВАЗ-21099, 1999 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату проведення дослідження 03.01.2019, становить 4727,70 грн.( чотири тисячі сімсот двадцять сім грн, 70 коп).

6.Постановою про передачу на зберігання речового доказу від 11.02.2019 року, згідно якої автомобіль марки ВАЗ 21099, тип седан - В, 1999 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_3 та ключі від вказаного автомобіля передано на зберігання потерпілому ОСОБА_23 .

Аналізуючи безпосередньо досліджені докази в судовому засіданні на їх належність та допустимість, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України.

Його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки він вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом,

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, у потерпілого відсутні до обвинуваченого претензії морального чи матеріального характеру, шкода потерпілому відшкодована в добровільному порядку, однак раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України та вважає за необхідне обрати міру покарання у виді обмеження волі з випробуванням, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Поцесуальні витрати у справі становлять 2288,00 грн.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ч. 1 ст. 289 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає обов`язки покладені на нього судом.

На підставі частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) Періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації;

2) Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк рахувати з дати проголошення вироку.

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ 21099, тип седан - В, 1999 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , зеленого кольору, номер шасі НОМЕР_2 та ключі від вказаного автомобіля, які знаходятьсяна зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 2288,00 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят вісім грн.).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.
Суддя: ОСОБА_1