УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року

м. Київ
справа 501/4474/15-к
провадження № 51-8598ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року.
Суть питання
За вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 04 травня 2017 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ст. 113 КК на строк 12 років із конфіскацією майна, яке є його власністю, за ч. 1 ст. 263 КК на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років із конфіскацією майна, яке є його власністю.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Захисник ОСОБА_5 , в інтересах засудженого ОСОБА_4 , звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд ухвали апеляційного суду від 25 липня 2017 року за нововиявленими обставинами.
Миколаївський апеляційний суд ухвалою від 21 лютого 2019 року залишив заяву захисника ОСОБА_5 без задоволення.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , просить скасувати ухвалу апеляційного суду, постановити нову ухвалу, якою скасувати вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким має відповідати касаційна скарга.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги та наділений повноваження лише щодо перевірки правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону доводи касаційної скарги ОСОБА_6 фактично зводяться до його посилань на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону допущені, на його думку, апеляційним судом Одеської області при постановлені ухвали від 25 липня 2017 року, яка не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, при розгляді цієї касаційної скарги, оскільки, дана скарга подана на рішення апеляційного суду постановленого за результатом розгляду заяви захисника про перегляд судового рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами.
При цьому, ОСОБА_6 , не зазначив, які саме порушення допустив апеляційний суд, залишаючи його заяву про перегляд ухвали Апеляційного суду Одеської області від 25 липня 2017 року за нововиявленими обставинами без задоволення. Зокрема, захисник не обґрунтовує, в чому саме полягали порушення допущені на його думку апеляційним судом, як вони вплинули на законність та обґрунтованість постановленого судового рішення, і чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей 404, 412, 459, 466, 419 цього Кодексу.
Крім того касаційна скарга захисника не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів заяви захисника.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, вимоги до суду касаційної інстанції, викладені ОСОБА_6 , у скарзі, не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Суд касаційної інстанції, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній чітко викладених вимог, які б узгоджувались з положеннями ст. 436 КПК, також перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків сім днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3