Справа № 286/4575/18
У Х В А Л А

12 грудня 2018 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду в Житомирській області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання ст. слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Коростенської місцевої прокурори ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, кримінальне провадження №0000721 від 09.12.2018, , -

ВСТАНОВИВ :

Слідчим відділення Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000721 від 09.12.2018 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи притягнутим 07.12.2018 року до кримінальної відповідальності слідчим відділенням Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та будучи не засудженим за нього, на шлях виправлення не став та скоїв нове кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 08 грудня 2018 року близько 17 год. 30 хв. в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в житловій кімнаті будинку по місцю проживання ОСОБА_7 , під час спільного розпивання спиртних напоїв, на ґрунті сварки, маючи умисел на умисне вбивство останньої, схопив ОСОБА_7 руками та повалив на підлогу, після чого з поверхні розташованого поряд у вказаній кімнати столу взяв ножа, яким наніс ОСОБА_7 численні удари в область розташування життєво-важливих органів, а саме в обличчя, шию та верхню частину тулубу, внаслідок нанесення яких потерпіла втратила свідомість та не подавала зовнішніх ознак життя, після чого, вважаючи, що вбив ОСОБА_7 , ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_4 свій злочинний намір не довів до кінця із причин, що не залежали від його волі, оскільки вважав, що спричинив смерть потерпілій, проте життя останній було врятовано внаслідок надання їй своєчасної медичної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_7 та заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньої поверхні шиї у верхній третині з ушкодженням щитоподібного хряща в ділянці нижнього полюсу та наскрізним ушкодженням стінки трахеї, які (тілесні ушкодження) відносяться до категорії тяжких по критерію небезпеки для життя в момент їх спричинення, а також тілесні ушкодження у вигляді зашитої рани правої скроневої ділянки, шкіри правої щоки, шкіри лівої щоки, слизової оболонки нижньої губи зліва на рівні 1-2 різців, тильної поверхні лівого променево-зап`ясного суглобу, трьох поверхневих коло-різаних ран в правій підочничній ділянці, поверхневої колото-різаної рани в ділянці проекції середньої частини лівої половини дуги нижньої щелепи, двох колото-різаних ран лівої підключичних ділянок, які (тілесні ушкодження) відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я, та тілесне ушкодження у вигляді лінійної подряпини в ділянці зовнішнього кута лівого ока, яке (тілесне ушкодження) відноситься до категорії легких.

Своїми умисними діями, вираженими в закінченому замаху на вбивство, а саме замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи вищевикладене, 10 грудня 2018 року, ОСОБА_4 досудовим слідством було повідомлено про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих в цьому кримінальному проваджені, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та про неможливість запобігання цим ризикам іншим шляхом чи застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засідання прокурор клопотання слідчого підтримала.

Підозрюваний та його адвокат заперечували про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просять суд обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

10.12.2018 року ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 278 КПК України повідомлено про підозру.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчий суддя враховує не лише наявність у кримінальному провадженні доказів обгрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що підозрюваний розкаюється в скоєному, має місце постійне проживання: село Верпа Овруцького району Житомирської області, а тому фактично вказані обставини не позбавляють можливості здійснення контролю за ним з боку слідчого та прокурора у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

До того ж, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім обгрунтованості ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя поряд з цим також враховує, що з часу оголошення ОСОБА_4 , підозри у вчиненні кримінального правопорушення пройшло три дні, останній не переховується від органів досудового слідства та не вчинив інших протиправних дій, а у кримінальному провадженні проведені необхідні слідчі дії.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим, прокурором, при доведеності обставин, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, та відповідно до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання та водночас про обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме: домашнього арешту, що є достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 12.02.2019 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, суду на визначений час;

2) цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрюваного, згідно ст.194 ч.6 КПК України, на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу національної поліції, за місцем фактичного проживання підозрюваного.

Згідно ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1