Справа № 470/448/18
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

05.12.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження № 0000161 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калуга Березнегуватського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, пенсіонера за вислугою років, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.2 ст. 156 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , законних представників потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 , судового розпорядника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

13.06.2018 року близько 21.00 год. у ОСОБА_3 , який перебував на подвір`ї свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, спрямований на розбещення малолітніх ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які в цей час перебували на вулиці неподалік від домоволодіння обвинуваченого та грались. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та, застосовуючи психічний та фізичний безпорадний стан потерпілих внаслідок їх малолітнього віку, діючи в супереч їх волі, взяв за руки і з силою утримуючи, повів обох до свого будинку. Дорогою ОСОБА_3 з метою припинення та запобігання опору малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також попередження викриття його протиправних дій сторонніми особами висловлював на їх адресу погрози фізичним насильством. Перебуваючи в приміщенні вітальні свого будинку, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, сів на диван та посадив біля себе на диван обох дівчат, після чого з ницих спонукань з метою задоволення своєї статевої пристрасті почав вчиняти відносно них розпусні дії, які виразились у поцілунках в губи кожної з потерпілих. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 з силою утримуючи за руки малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повів їх до кімнати спальні та знову посадив їх коло себе на дивані та продовжив розпусні дії щодо потерпілих, які виразились в поцілунках в губи. Далі ОСОБА_3 із силою штовхнув ОСОБА_9 на ліжко та почав знімати з останньої штани, знявши їх нижче колін. Продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на розбещення малолітніх, ОСОБА_3 зняв з себе штани та спідню білизну, оголивши свій статевий орган, після чого ліг зверху на малолітню ОСОБА_9 . Через певний проміжок часу ОСОБА_3 встав з малолітньої ОСОБА_9 та підійшов до малолітньої ОСОБА_10 , скориставшись чим малолітня ОСОБА_9 вдягнулась та втекла з будинку. ОСОБА_3 в цей час із силою штовхнув у груди малолітню ОСОБА_10 , від чого остання впала на спину на підлогу, а ОСОБА_3 , продовжуючи протиправні дії, спрямовані на розбещення малолітньої ОСОБА_10 , ліг на неї зверху, але ОСОБА_10 почала чинити опір, намагаючись вирватись, однак ОСОБА_3 з метою подолання опору застосував до потерпілої фізичне насильство, затуляючи долонею руки рот та ніс потерпілої. Через деякий час протиправні дії ОСОБА_3 були припинені матір`ю малолітньої ОСОБА_9 - ОСОБА_6 , якій її дочка повідомила про вчинення щодо неї та ОСОБА_10 протиправних дій, у зв`язку з чим вона зайшла до будинку ОСОБА_3 .

В результаті застосування ОСОБА_3 фізичного насильства, яке виразилось у триманні із силою за руки, а також у поштовхах, в результаті яких малолітня ОСОБА_10 впала на сідниці, потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді садна на правій сідниці, синців на передпліччі правої руки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №70 від 22.06.2018 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, судом в межах, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв злочини, передбачені ч. 1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження), та ч.2 ст. 156 КК України (вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи).

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину ОСОБА_3 не визнав та пояснив, що 13 червня близько 20.00 год. він приїхав на мотоциклі від батьків, дітей не бачив взагалі. Вправившись по господарству, він дивився телевізор та заснув. Прокинувся, почувши як гавкала його собака. Обвинувачений вийшов на поріг без сорочки, але в штанях та побачив, що то гукала сусідська дівчинка ОСОБА_11 , питала про тьотю ОСОБА_12 , позаду дівчинки обвинувачений бачив ОСОБА_13 , іншу сусідську дівчинку ОСОБА_14 обвинувачений того вечора не бачив взагалі. Побалакавши з обвинуваченим, ОСОБА_15 пішла, а він пішов до своїх батьків, де пробув близько двох годин, оскільки того дня минуло дев`ять днів з дня смерті батька, то обвинувачений випив горілки. Додому ОСОБА_3 повернувся, коли вже було темно, біля його двору стояла поліцейська машина та його забрали до відділення поліції, де протримали до ранку, а наступного дня після обіду його викликав слідчий та роз`яснив в чому його підозрюють. Малолітніх потерпілих обвинувачений знає давно, вони часто грались поряд його двору. Заперечує, що того дня діти взагалі були в його будинку, а ОСОБА_13 в двір того вечора також не заходила. Вільного доступу до його подвір`я немає, оскільки в дворі на цепу по металевій проволоці бігає собака, яка не допускає до двору. Вважає, що дане обвинувачення є наслідком помсти з боку ОСОБА_16 , з якою у нього хоча і не було конфліктів, але вона ображалась на обвинуваченого за те, що він підозрював її у крадіжках його майна.

Покази обвинуваченого спростовуються, а його вина у скоєному підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

З показань законного представника потерпілої ОСОБА_6 слідує, що 13.06.2018 року до обіду вона працювала у знайомої та близько 20.13 год. приїхала додому та побачила, що її дочка ОСОБА_17 стоїть на дворі і плаче та сказала: «Ма, іди рятуй ОСОБА_18 ». Свідок зайшла до двору ОСОБА_3 , оскільки хвіртка була відкритою, а собака прив`язаною. В будинку ОСОБА_3 в спальній кімнаті ОСОБА_6 побачила, що ОСОБА_11 лежала на підлозі, а ОСОБА_19 на ній, він був в сорочці зі спущеними штанами. ОСОБА_6 забрала ОСОБА_20 , вона була вся червона, кашляла та задихалась, до них надворі підійшла мати ОСОБА_21 . Після цього викликали поліцію. Її дочка ОСОБА_22 була заплаканою та в поганому настрої, про події, які стались їй особисто дочка не розповідала та тілесних ушкоджень на своїй дочці ОСОБА_6 не бачила. ОСОБА_6 підтвердила, що по відношенню до інших двох дітей її позбавляли батьківських прав, а також вона раніше заявляла до поліції про розбещення дітей її співмешканцем, заперечила, що перебувала на обліку в психіатра. Наполягла на правдивості даних нею суду під присягою показань.

Законний представник потерпілої ОСОБА_5 в суді вказала, що 13.06.2018 року близько 20.00 год. вона йшла за водою та бачила, як ОСОБА_3 , перебуваючи в стані сп`яніння, казав її дочці ОСОБА_23 , яка вона красива та як він її любить. Близько 21.00 год. ОСОБА_5 пішла забирати дочку, яка залишилась гратись на вулиці, та побачила, як ОСОБА_6 виводить з двору ОСОБА_3 її дочку ОСОБА_20 , остання була червоною, кашляла, казала, що дядя ОСОБА_24 її душив, закриваючи рот і ніс. Собаки в дворі вона не бачила. Свідки викликали поліцію. Також її дочка казала, що ОСОБА_3 погрожував їй, що вб`є, якщо вона комусь розповість про те, що сталось. До вказаних подій відносини її сім`ї з ОСОБА_3 були нормальними. В подальшому її дочка ОСОБА_10 розповідала, що ОСОБА_3 , коли діти грались на вулиці, потягнув їх до свого дому, цілував їх, лягав на ОСОБА_14 , потім кинув ОСОБА_20 на підлогу. Дочка свідка раніше ніколи не була ані в будинку, ані в дворі ОСОБА_3 . Від вказаних подій її дочка отримала психічну травму та була змушена лікувалась від її наслідків. Сам ОСОБА_3 заперечував обставини події, про які розповідала дочка свідка.

Свідок ОСОБА_25 в суді показала, що вона була присутньою в якості психолога при допиті неповнолітніх потерпілих в Снігурівському районному суді. Показання дітей узгоджувались між собою, діти допитувались окремо за допомогою відеозв`язку з іншого приміщення цього суду, поряд з ними були їх законні представники, а всі інші перебували в залі суду, були технічні проблеми, пов`язані зі звуком, але переважно відповіді було добре чути. Діти були стурбовані, сильно переживали, говорили невпевнено, бо нервували, але їх розповідь була вільною. ОСОБА_17 розповідала невпевнено, а ОСОБА_11 впевнено відповідала на питання. У учасників допиту зауважень не було, зауваження виказувала лише захисник ОСОБА_3 щодо того, що законний представник підказував своїй дочці.

Зі свідчень ОСОБА_26 , батька потерпілої, слідує, що 13.06.2018 року близько 21.00 год. він прийшов з роботи та дивився телевізор, коли до нього забігла його дружина в сльозах з дитиною на руках та сказала, що ОСОБА_19 хотів зґвалтувати їх дитину. Дочка була налякана. Свідок одразу пішов до ОСОБА_19 , але той нічого не відповів, був при цьому, з ознаками сп`яніння. Свідок повернувся додому за телефоном, щоб викликати поліцію, коли повернувся на вулицю, то ОСОБА_19 вже не було. Поки чекали приїзду поліції, ОСОБА_16 розповіла їм, що вона забігла в будинок ОСОБА_19 і побачила, що ОСОБА_19 стояв над дочкою свідка. Дочку свідка опитували поліцейські тієї ж ночі. Пізніше його дочка розповідала, що ОСОБА_19 взяв їх за руки і повів у хату, спочатку чіплявся до ОСОБА_27 , потім кинув на ліжко його дочку. Коли свідок вперше приходив до ОСОБА_19 розібратись в ситуації, що виникла, та в подальшому, коли приїхала поліція, собака в дворі ОСОБА_19 була на цепу та проволоці та не пускала нікого до двору. До вказаних подій відносини з ОСОБА_19 були нормальні, сусідські.

Свідок ОСОБА_28 вказав, що проживає по сусідству з обвинуваченим, який останніми роками почав часто випивати до такого стану, що вже не міг йти («пив, поки не падав»), проте охарактеризував його позитивно. 13.06.2018 року близько 19.00 год. свідок зустрів ОСОБА_19 біля двору свідка, ОСОБА_19 вже був сильно п`яний та мав при собі пляшку пива, яку вони випили на лавці біля двору свідка та ОСОБА_19 ледве пішов додому близько 20.00 год. Свідок в це час пішов до іншої сусідки допомогти їй, коли йшов до сусідки, то бачив як додому на велосипеді їхала ОСОБА_13 . Через деякий час свідок почув на вулиці крик ОСОБА_29 , але свідок туди не ходив. В подальшому приїхала поліція. Свідок негативно охарактеризував законного представника потерпілої ОСОБА_13 , вказавши, що вона раніше звинувачувала і свого співмешканця в розбещенні неповнолітніх та такою, що часто каже неправду.

Зі свідчень ОСОБА_30 слідує, що вона була присутня в якості педагога під час допиту малолітніх потерпілих у відділенні поліції, дітей допитували окремо в присутності їх батьків. Дівчата при допиті вказали, що грались біля будинку та до них підійшов сусід, взяв їх за руку та повів до будинку, завів спочатку в одну кімнату, потім в іншу. Спочатку він обіймав та притискав дівчат, потім цілував ОСОБА_14 та ОСОБА_20 , не роздягаючи, дівчат при цьому тримав за руки, ноги, ОСОБА_23 затуляв рот та ніс, від чого вона почала задихатись. Яна розповідала про подій самостійно і послідовно, інша дівчинка не дуже йшла на контакт та давала короткі відповіді або тільки казала «так» чи «ні». Дітям ніхто не підказував, що їм розповідати. Вислухавши показання дітей, свідок для себе зробила висновок, що діти розповідали правду. Після допиту дочки її мати ОСОБА_16 давала додаткові пояснення

Свідок ОСОБА_31 в суді вказав, що є рідним братом обвинуваченого, який проживав сам та допомагав по господарству матері, обвинувачений близько року випивав, але жодних правопорушень не допускав. Сім`ю ОСОБА_32 свідок охарактеризував позитивно, а ОСОБА_16 як таку, що вживає алкоголь та має вади, а також раніше звинувачувала свого співмешканця в розбещенні неповнолітніх. Того вечора вони сім`єю не збиралась та не справляли дев`ять днів з дня смерті батька. Близько 21.00 год. йому зателефонував ОСОБА_33 та сказав, що ОСОБА_19 душив дитину, у зв`язку з чим вони викликали поліцію. Свідок приїхав додому до свого брата та хотів зайти в двір, але його не пустила собака, яка була відв`язана. Обвинувачений був п`яним, але все заперечував, вказував, що ОСОБА_16 таким чином хоче помститись йому за обвинувачення в крадіжці. Свідок також бачив того вечора малолітніх потерпілих, які не плакали та поводились цілком спокійно.

Допитана слідчим суддею під час досудового розслідування відповідно до ст. 225 КПК України за участю сторін кримінального провадження, законного представника, психолога та педагога малолітня потерпіла ОСОБА_9 вказала, що ввечері вони з ОСОБА_34 грались на подвір`ї та до них підійшов їх сусід дядя ОСОБА_24 , він був п`яний та силою потягнув їх обох до себе в хату, вони хотіли вирватись, але він їх сильно тримав. В будинку в одній з кімнат він їх обох цілував та притискав, потім перевів їх до іншої кімнати, де штовхнув ОСОБА_35 на диван, цілував її, знімав з неї штани та знімав з себе штани і нижню білизну та лягав на неї, а потім - на ОСОБА_20 , боляче він їм не робив. Величко вискочила з будинку та на вулиці зустріла свою матір і сказала їй, щоб вона пішла забрала ОСОБА_20 , бо дядя ОСОБА_24 її там мучає, та її мати сама пішла в будинок, де залишилась ОСОБА_11 . Потерпіла докладно описала обстановку в обох кімнатах, куди їх заводив обвинувачений, вказавши, що в одній кімнаті був диван та бокали, в іншій - телевізор. Також вказала, що перед тим, як забрати їх до будинку, обвинувачений їздив на мотоциклі до магазину та купував там рибу та пиво, з яким ходив до сусіда дяді ОСОБА_36 . В ході допиту за участю слідчого судді та сторін кримінального провадження потерпіла заперечила, що хтось її змушував казати неправду та наполягла, що повідомлені нею обставини є правдивими.

Відеозапис вказаного допиту переглянутий судом в судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження.

Допитана слідчим суддею під час досудового розслідування відповідно до ст. 225 КПК України за участю сторін кримінального провадження, законного представника, психолога та педагога малолітня потерпіла ОСОБА_10 вказала, що ввечері вони з ОСОБА_35 грались на подвір`ї. На мотоциклі приїхав дядя ОСОБА_24 , він був дуже п`яний, закотив мотоцикл та потім силою завів їх обох у свою хату. Потерпіла описала обстановку в кімнатах, куди їх заводив обвинувачений, а саме в одній з кімнат була ваза на столі, диван, стакани, вказавши при цьому, що до того ніколи не бувала в хаті обвинуваченого. Обвинувачений цілував почергово ОСОБА_14 та її у губи, скидав з ОСОБА_27 штани та роздягався сам, після чого лягав на ОСОБА_14 . Потім ОСОБА_17 втекла, а обвинувачений лягав на ОСОБА_20 , яка в цей час була на підлозі, вона хотіла його вдарити, але не змогла, бо він був сильно важкий, потерпіла намагалась кричати, але обвинувачений затуляв їй рот та закривав обличчя та погрожував нецензурними словами. В цей час до кімнати зайшла мати ОСОБА_27 та спитала в обвинуваченого, що той робить, а він скотився з ОСОБА_21 та казав матері ОСОБА_27 , щоб вона виключила в кімнаті світло, але вона забрала потерпілу ОСОБА_37 та вивела надвір, де на вулиці потерпіла побачила свою маму та сказала їй, що дядя ОСОБА_24 хотів її «знасілувать», оскільки лягав на неї та погрожував їй нецензурною лайкою. Потерпіла вказала, що з неї обвинувачений одяг не знімав, а знімав лише з ОСОБА_27 штани, сам обвинувачений знімав з себе штани та нижню білизну та лягав на них, але більше нічого не робив, при цьому, погрожував їм, казав, що вб`є, якщо вони вийдуть надвір, потерпілі не кричали, оскільки злякались. Коли обвинувачений завів їх у хату, то хату зачинив на замок, але коли ОСОБА_17 вирвалась, вона відкрила замок, бо, на відміну від ОСОБА_21 , знала, як він відчиняється. Потерпіла ОСОБА_10 наполягла на правдивості своїх показань, заперечивши те, що її хтось навчив розповідати такі обставини.

Відеозапис вказаного допиту переглянутий судом в судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження.

Згідно з витягом з ЄРДР №0000161 від 14.06.2018 року та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.06.2018 року ОСОБА_26 повідомив про те, що 13.06.2018 року близько 21.00 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_38 розбещував ОСОБА_10 , відомості за вказаною заявою були внесені до ЄРДР 14.06.2018 року за ч.2 ст. 156 КК України.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2018 року ОСОБА_6 просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який 13.06.2018 року в АДРЕСА_1 розбещував її дочку ОСОБА_9 .

Згідно з витягом з ЄРДР №0000256 від 07.09.2018 року та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.09.2018 року ОСОБА_5 заявила про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_39 , який 13.06.2018 року в АДРЕСА_1 під час вчинення розпусних дій по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_10 , 2011 року народження, заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді подряпин на сідниці та синця на руці. Відомості за вказаною заявою були внесені до ЄРДР 07.09.2018 року за ч.1 ст. 125 КК України.

Згідно з повідомленням Березнегуватської ЦРЛ від 19.06.2018 року, протоколу медичного огляду від 14.06.2018 року, показника алкотестера від 14.06.2018 року при медичному обстеженні ОСОБА_3 , проведеному 14.06.2018 року о 02.20 год. було встановлено психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра алкогольна інтоксикація, результат дослідження за допомогою алкотестера 2,05 проміле.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №70 від 22.06.2018 року, у ОСОБА_10 , 2011 року народження, були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на правій сідниці, синців на передпліччі правої руки. Синці утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, могли утворитись він завдання не менше трьох ударів в дані ділянку тіла або від стискання пальцями руки, що є більш характерним, враховуючи розташування синців на внутрішній стороні руки. Утворення вказаних синців від падіння з положення стоячи, як самовільного, так і з прискоренням маловірогідно. Садно на сідниці утворилося від дії тупого твердого предмета з нерівною шершавою поверхнею в межах 5-10 діб до експертизи та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Садно на сідниці могло утворитись як від удару в дану ділянку взутою ногою чи іншим подібним предметом, так і від падіння з положення стоячи на відносно нерівну поверхню (жорстке килимове покриття, твердий грунт і т.п.).

З висновку судово-психіатричного експерта №241 від 22.08.2018 року ОСОБА_3 на момент інкримінованого правопорушення та на теперішній час на будь-який психічний розлад на страждав і не страждає, міг та може віддавати звіт своїм діям та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.08.2018 року та фототаблиці до нього місцем огляду є територія домоволодіння по АДРЕСА_1 , на території двору виявлено, що на відстані п`яти метрів від воріт по території подвір`я проходить металевий провід довжиною 12 м., зі слів учасника огляду ОСОБА_40 до вказаного металевого проводу на металевому ланцюгу прив`язана собака. Виміряна довжина металевого ланцюга становить 2,5 м. В ході огляду також зафіксовані обстановка в кімнатах будинку, в одній з яких, що зліва від входу в будинок (кімната АДРЕСА_2 ) виявлено ліжко, тумбочку, на якій, зі слів учасника огляду ОСОБА_40 стояв телевізор, який він в подальшому забрав. В іншій кімнаті (№3) знаходиться сервант з посудом, диван та дерев`яний стіл з вазою.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 13.08.2018 року слідує, що свідок ОСОБА_6 на місці події розповіла та показала, як 13.06.2018 року ввечері вона зустріла на вулиці свою дочку вікторію, яка плакала та сказала, що потрібно забрати її подругу ОСОБА_20 , яка знаходилась в будинку ОСОБА_41 . Свідок вказала, як пройшла через двір до будинку, вказавши, що собака був в той час прив`язаний біля будки. Свідок також вказала, що зайшла в ліву від входу в будинок кімнату, увімкнула світло та побачила на підлозі ОСОБА_34 , а на ній лежав ОСОБА_38 за спущеними штанами та правою рукою затуляв ОСОБА_42 . Побачивши свідка, ОСОБА_38 піднявся, а свідок забрала ОСОБА_34 та вивела її з будинку, де на вулиці зустріла матір ОСОБА_5 .

В судовому засіданні переглянуто відеозапис вказаного слідчого експерименту.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 07.09.2018 року слідує, що підозрюваний ОСОБА_3 на місці події в присутності свого захисника розповів та показав те, що він робив в своєму дворі та будинку ввечері 13.06.2018 року, взагалі заперечивши при цьому, що в нього вдома того вечора були потерпілі та, що він відносно них вчиняв розпусні дії та насильство.

В судовому засіданні переглянуто відеозапис вказаного слідчого експерименту.

Таким чином, сукупність вказаних доказів вказують на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 125 ч.1, 156 ч.2 КК України.

При цьому, жодним з наданих стороною обвинувачення доказів не підтверджено, що ОСОБА_3 при вчиненні розпусних дій відносно потерпілих, як це вказано в обвинувальному акті, - доторкався своїм статевим органом до тіла потерпілих та вчиняв непристойні доторкання руками до потерпілих, оскільки при допиті потерпілі таких показань не давали, інших доказів цього не надано, тому такі обставини є лише припущенням сторони обвинувачення, на якому відповідно до ст. 373 КПК України обвинувальний вирок ґрунтуватись не може, а тому такі обставини підлягають виключенню з обвинувачення.

Суд не може погодитись з позицією сторони захисту щодо того, що стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення.

Так малолітні потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали послідовні по суті вчиненого діяння показання, які узгоджуються між собою, щодо того, що ОСОБА_3 вчиняв відносно них розпусні дії, які виразились в поцілунках в губи, притисканнях, оголенні в присутності малолітніх своїх статевих органів, оскільки обидві потерпілі вказали, що обвинувачений в їх присутності знімав штани та нижню білизну. Також обидві потерпілі вказали, що обвинувачений застосовував до них фізичну силу, силою утримував за руки, не даючи вирватись, лягав на них, притискаючи вагою свого тіла, затуляв рот та ніс і притискав до підлоги потерпілу ОСОБА_10 , що окрім власне розбещення неповнолітніх, вказує на вину ОСОБА_3 в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень у виді садна на правій сідниці, синців на передпліччі правої руки.

Повідомлені потерпілими обставини суд вважає достовірними, оскільки вони надані потерпілими у передбаченому законом порядку у судовому засіданні за участю слідчого судді із забезпеченням права перехресного допиту стороною захисту, при цьому, такі показання потерпілих є вільними, послідовними, дані ними незадовго після вчинення злочину та потерпілі не тільки вказали на обставини вчиненого відносно них ОСОБА_3 діяння, а й описали події, що передували цьому, а також обстановку в будинку ОСОБА_3 , в якому були вчинені дані злочини, при цьому, одна з потерпілих ОСОБА_10 заперечила, що будь-коли раніше бувала в будинку обвинуваченого, а описана ними обстановка в будинку (щодо наявності в одній з кімнат, де був вчинений злочин, телевізора, а в іншій вази та посуду (стаканів, бокалів)) відповідає виявленій обстановці при проведенні пізніше 13.08.2018 року огляду місця події, в ході якого в одній з кімнат виявлено місце, де був телевізор, а в іншій сервант з посудом та вазу на столі. При цьому, показання потерпілих хоч і узгоджуються між собою та не суперечать одне одному, проте не є тотожними в деталях, що додатково вказує на те, що такі показання потерпілих є наслідком їх сприйняття обставин події та є вільними від будь-якого стороннього впливу на їх об`єктивність.

Суд не вбачає будь-яких порушень при проведенні допиту малолітніх потерпілих за участі слідчого судді, оскільки хоч загалом судове засідання по допиту потерпілих було тривалим через виниклі технічні проблеми, проте власне допит кожної потерпілої за часом не перевищував визначені законом межі і результати допиту не були спотворені технічними проблемами, які були усунуті, крім того, суд не вбачає достатніх підстав для висновку, що законні представники власне при допиті потерпілих будь-яким чином впливали на їх показання та відповіді, які вони надавали.

Допитані при цьому в суді учасники допиту потерпілих педагог та психолог ОСОБА_43 та ОСОБА_25 вказали, що допитані потерпілі, з врахуванням їх віку та сприйняття фактичних обставин, вільно відповідали на питання та в їх показаннях не вбачалось ознак неправдивості.

Дані показання потерпілих також підтверджуються показаннями їх законних представників ОСОБА_6 , яка була безпосереднім очевидцем того, як ОСОБА_3 лежав на потерпілій ОСОБА_10 , яка була на підлозі в одній з кімнат його будинку, та ОСОБА_5 , яка бачила, як ОСОБА_6 виводила з будинку ОСОБА_3 її заплакану дочку ОСОБА_10 та яка їй розповіла про вчинені відносно неї ОСОБА_3 дії.

Сторона захисту та обвинувачений фактично посилаються на обмову обвинуваченого з боку малолітніх потерпілих та їх законних представників, проте достатніх причин для такої обмови стороною захисту суду не надано, а висловлені стороною захисту припущення щодо того, що такі показання є наслідком намагання законного представника ОСОБА_6 помститись за минулі обвинувачення її ОСОБА_3 в крадіжках, суд оцінює критично, оскільки, по-перше, законний представник дала свідчення під присягою та попередженням про кримінальну відповідальність і наполягла на таких показаннях, по-друге, і вона, і сам обвинувачений заперечили, що між ними раніше були такі відносини, які б об`єктивно могли б вказувати на обмову ОСОБА_3 з боку ОСОБА_6 . По-третє, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_3 показання дала не тільки власне ОСОБА_6 та її дочка, а й малолітня ОСОБА_10 , можливість будь-якого пливу на яку з боку ОСОБА_6 перед судом не заявлена.

При цьому, як вказано вище, показання вказаних осіб оцінені судом з точки зору належності допустимості та узгодженості між собою і суд не вбачає достатніх підстав брати під сумнів вказані показання.

Що стосується показань законного представника ОСОБА_6 , то стороною захисту дійсно надані відомості про те, що раніше здійснювалось кримінальне провадження відносно іншої особи за ст. 156 КК України за вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_9 , яке було закрите, проте це жодним чином не свідчить про те, що дані під присягою та попередженням про кримінальну відповідальність показання ОСОБА_6 в даній справі є завідомо неправдивими та намаганням оговорити обвинуваченого, оскільки дані показання є не єдиними, які вказують на вину ОСОБА_3 , та узгоджуються з наданими суду іншими доказами (показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_26 та інших).

Надані ж обвинуваченим показання щодо того, що він не вчиняв жодних вказаних в обвинувальному акті дії, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються комплексом описаних вище доказів, крім того, навіть в тій частині, що того вечора близько 20.00 год. обвинувачений був тверезий, такі показання обвинуваченого спростовуються також показаннями сусіда ОСОБА_28 , який вказав, що в той період часу обвинувачений до нього прийшов з пляшкою пива (що узгоджується в цій частині з показами потерпілої ОСОБА_9 про те, що перед тим, як силою завести їх до свого будинку, ОСОБА_3 купував в магазині пиво та носив його до сусіда дяді ОСОБА_36 ) та був в стані сильного алкогольного сп`яніння (ледве йшов та навіть обмочився). Аналогічно показання обвинуваченого щодо того, що він лише пізніше того вечора вживав алкоголь у своєї матері, оскільки минуло дев`ять днів з дня смерті його батька спростовуються також показаннями свідка ОСОБА_40 щодо того, що поминки на дев`ятий день після смерті їх батька вони не робили.

За такого, суд вважає всі показання обвинуваченого ОСОБА_3 такими, що зумовлені виключно його намаганням уникнути відповідальності за вчинення злочинів, в яких він обвинувачується.

Сама по собі позитивна характеристика обвинуваченого до вказаних подій та відсутність протиправної поведінки не є тією обставиною, що виключає вчинення ним даних злочинів, а лише має бути врахована судом при призначенні покарання, тому і свідчення щодо даних обставин рідного брата обвинуваченого ОСОБА_40 в цій частині, який не був очевидцем власне подій, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, - не є такими, що виправдовують обвинуваченого.

Акцент сторони захисту на тому, що хвіртка в дворі обвинуваченого замикалась засувом зсередини та те, що двір обвинуваченого охороняла собака, що бігала по цепу та проволоці і нікого не допускала до двору та будинку, не є таким, що якимось чином спростовує надані стороною обвинувачення докази на підтвердження вини обвинуваченого, оскільки сам обвинувачений та інші свідки вказали, що собака не тільки бігає по проволоці, а й може бути прив`язаною до місця, звідки вона не дістає до входу в будинок, що також підтверджується протоколом огляду місця події від 13.08.2018 року, за такого, той факт, що при приїзді після події поліції та свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_40 собака не був прив`язаний стосується подій, які відбувались вже після тих подій, які є предметом судового розгляду і те, що після цього собака бігала по проволоці, - не є безумовним підтвердженням того, що безпосередньо при вчиненні злочину собака також не була прив`язана, Крім того, обвинувачений також того вечора виходив на вулицю, також виїздив на мотоциклі, тому відсутні підстави для однозначного висновку, що у дворі обвинуваченого хвіртка була зачинена засувом зсередини та собака був відпущений, натомість описані вище показання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 спростовують це.

Не спростовують висновків суду і показання свідка ОСОБА_28 щодо того, що він почув крик ОСОБА_29 незадовго після того, як ОСОБА_3 пішов від нього, приблизно через 15 хвилин. По-перше, показання свідка щодо такого періоду часу є приблизними та оціночними з його боку, по-друге, в пред`явленому ОСОБА_3 обвинуваченні не вказано, що інкриміновані йому дії тривали протягом значного періоду в часі і сама суть та зміст інкримінованих йому дій не вказують на те, що такі дії потребували значного часу на їх вчинення.

Не виправдовує обвинуваченого і той факт, що на вилучених органом досудового розслідування речових доказах (одягу обвинуваченого та потерпілих) не було виявлено жодних слідів злочину, оскільки, виходячи із суті та змісту обвинуваченого вчиненні обвинуваченим дії є такими, що відповідних слідів на речових доказах не залишили та не могли залишити, окрім виявлених судово-медичним експертом легких тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_10 .

Крім того, суд не вважає такими, що спростовують надані стороною обвинувачення докази зауваження сторони захисту щодо того, що виявлені у потерпілої ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження були при її огляді судово-медичним експертом 21.06.2018 року, які відображені у відповідному висновку експерта, тобто задовго після обставин події, натомість відповідно до довідки Березнегуватської ЦРЛ від 14.06.2018 року №903-03 у ОСОБА_10 таких тілесних ушкоджень виявлено не було.

З довідки Березнегуватської ЦРЛ від 14.06.2018 року №903-03 слідує, що такий огляд потерпілої ОСОБА_10 стосувався значно вужчого кола досліджень, оскільки проводився лікарем-гінекологом, натомість висновок судово-медичного експерта від 22.06.2018 року стосувався інших тілесних ушкоджень, які були експертом виявлені та не були предметом огляду гінеколога, крім того, описаний експертом давність та механізм заподіяння таких тілесних ушкоджень додатково підтверджує правдивість показань потерпілої ОСОБА_10 щодо події, які відбулись та дій, які відносно неї вчиняв обвинувачений ОСОБА_3 .

За такого, описані вище обставини вказують на доведеність в діях ОСОБА_3 вини у вчиненні злочинів, передбачених ст. 125 ч.1, 156 ч.2 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є пенсіонером за вислугою років, але не досяг пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», характер вчинених ним суспільно-небезпечних діянь, що віднесені до категорії злочинів невеликої тяжкості (ч.1 ст. 125 КК України) та тяжких злочинів (ч.2 ст. 156 КК України), обставини вчинення злочинів відносно малолітніх, те, що злочини супроводжувались погрозами та застосуванням фізичного примусу, те, що злочин, передбачений ч.2 ст. 156 КК України був припинений втручанням сторонніх осіб.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням особи винного, тяжкості вчинених злочинів, та описаних вище обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт (оскільки обвинувачений не досяг пенсійного віку, визначеного ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), а за ч.2 ст. 156 КК України - у виді позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки злочин був вчинений обвинуваченим не у зв`язку із здійсненням відповідних діяльності чи посадових обов`язків.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речові докази: джинсові штани чорного кольору та сорочку чорно-білого кольору належить повернути ОСОБА_3 , штани, шорти та нижню білизну потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 належить повернути їх законним представникам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відповідно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ч. 2 ст. 156 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 125 КК України- сто годин громадських робіт;

-за ч.2 ст. 156 КК України - п`ять років шість місяців позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття ОСОБА_3 визначити п`ять років шість місяців позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набранням вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання з 14.06.2018 року.

Речові докази:

- джинсові штани чорного кольору та сорочку чорно-білого кольору - повернути ОСОБА_3 ;

- штани, шорти та нижню білизну потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - повернути їх законним представникам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відповідно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баштанський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

суддя: