У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1915/19

№ 1-кс/183/742/19

27 березня 2019 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 07.01.2018 року до ЄРДР за № 0000098, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 198 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Расково Саратовського району Саратовської області, РФ, громадянину України, з неповною середньою освітою, не працюючому, не одруженому, фактично проживаючому без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

- 02.06.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 69,70 КК України, вид покарання -2 роки позбавлення волі;

- 18.07.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 69, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України, вид покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком Дніпропетровського районного суду від 02.06.2011, до відбуття 3 роки 7 місяців позбавлення волі. Звільнений 19.06.2014 по відбуттю строку покарання.

- 09.07.2015 року Дніпропетровським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3 КК України, вид покарання - 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 21.12.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України, вид покарання - 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано 3 місяці за вироком Дніпропетровського районного суду від 09.07.2015 року, до відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 07.06.2018 по відбуттю строку покарання;

- 29.11.2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002106 направлено до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України (рішення не прийнято),

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 28 листопада 2018 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 проходили поблизу території дачної ділянки АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться на території вказаної дачної ділянки.

Після цього ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_8 спільно таємно викрасти чуже майно, на що останній дав свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 28 листопада 2018 року приблизно о 22.00 годині, продовжуючи знаходитися біля території дачної ділянки АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_10 , відчинивши хвіртку, незаконно проникли на територію, де побачили будинок.

Припускаючи, що в даному будинку знаходяться речі, які можна продати, ОСОБА_8 із застосуванням фізичної сили ногою вдарив вхідні двері до будинку та відчинив їх, після чого спільно з ОСОБА_9 незаконно проникли до будинку, де побачили гумовий човен, чотири автомобільні колеса та кальян, які вирішили викрасти, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, повторно викрали майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: гумовий човен, чотири автомобільні колеса, кальян, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з викраденим з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду.

Крім того, що 30 листопада 2018 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 проходили біля території дачної ділянки АДРЕСА_3 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке знаходиться на території вказаної дачної ділянки.

Після цього ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_8 спільно таємно викрасти чуже майно, на що останній дав свою згоду, тобто вони вступили в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 30 листопада 2018 року приблизно о 23.00 годині, продовжуючи знаходитися біля території дачної ділянки АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_11 , відчинивши хвіртку, незаконно проникли на територію, де побачили будинок.

Припускаючи, що в даному будинку знаходяться речі, які можна продати, ОСОБА_9 за допомогою раніше заготовленого металевого прута пошкодив віконну раму та відчинив вікно, після чого спільно з ОСОБА_8 проникли до будинку, де побачили меблевий гарнітур, який складається з двох крісел та столу зі штучної рогози, телевізор, подовжувач, водяний насос «Харків», електричну дриль, крісло-пуф, газонокосарку, човен байдарку, крісло-грушу, які вирішили викрасти.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_12 , знаходячись на території вказаної дачної ділянки, побачив металеву колонку, яку ОСОБА_9 та ОСОБА_8 також вирішили викрасти.

Тобто, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, керуючись єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, викрали майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме: меблевий гарнітур, який складається з двох крісел та столу зі штучної рогози; телевізор; подовжувач; водяний насос «Харків»; електричну дриль; крісло-пуф; газонокосарку; човен байдарку; крісло-грушу, після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з викраденим з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду.

Вказані факти слідчим Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені до ЄРДР. 13.03.2019 року прокурором Новомосковської місцевої прокуратури ці кримінальні провадження, а також кримінальні провадження у відношенні інших осіб об`єднані в одне провадження під № 0000098.

26.03.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно клопотання, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні злочинів, які віднесено до категорії тяжких, за які передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, офіційно не працює, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, а тому у останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки. При цьому ОСОБА_8 , розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду. Також встановлено, що ОСОБА_12 в телефонному режимі 13.03.2019 року повідомлений про необхідність з`явитися до органів поліції для вручення останньому повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України. Однак у вказаний час ОСОБА_12 до органів поліції не з`явився, за місцем мешкання був відсутній, та став переховуватися за адресою АДРЕСА_4 .

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за скоєння аналогічних корисливих злочинів та після звільнення з місця позбавлення волі на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у скоєнні корисливих злочинів, про що свідчить наявність у Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002106 за ч. 3 ст. 185 КК України відносно останнього та рішення по якому на даний момент не прийнято. Тобто, перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 матиме реальну можливість продовжити скоювати кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_8 просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак розуміє, що для цього є підстави, оскільки він дійсно на виклики слідчого не з`явився, змінив місце мешкання.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав думку свого підзахисного.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, які віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення 07.01.2018 року відомостей про кримінальне правопорушення за № 0000098; протоколу допиту підозрюваного від 26.03.2019 року; протоколів огляду місця події від 03.12.2018 року, 09.12.2018 року; протоколів допиту потерпілих від 04.12.2018 року, 10.12.2018 року; протоколів допиту свідків ОСОБА_13 від 04.12.2018; ОСОБА_14 від 23.02.2019 року; ОСОБА_15 від 23.02.2019 року; ОСОБА_16 від 11.03.2019 року; ОСОБА_17 від 20.02.2019 року; ОСОБА_18 від 04.01.2019 року; протоколів огляду предметів від 13.02.2019 року, 11.03.2019 року, 04.01.2019 року.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 , слідчий суддя враховує, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_8 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, віднесених законом до категорії тяжких. Крім того, прокурором слідчому судді надано доказ того, що ОСОБА_8 вже переховувався від органів досудового розслідування. Вказаний факт під час судового розгляду підозрюваний не заперечував, повідомив слідчого суддю, що дійсно виїхав до м. Дніпро з метою ухилення від явки до слідчого. Тому слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 , розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, віднесених законом до категорії тяжких. Крім того встановлено, що відносно підозрюваного у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК України, остаточне рішення по якому на даний час не прийнято. Також слід врахувати, що підозрюваний ніде не працює, у нього відсутні будь-які офіційні джерела доходів, тому слідчий суддя вважає, що ОСОБА_8 може продовжувати скоювати інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, ніде не працює, тому офіційні джерела доходів в нього відсутні, підозрюється в скоєнні тяжких кримінальних правопорушень, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_8 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 ; майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які було проаналізовано раніше, слідчий суддя вважає, що розмір застави у вигляді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного ОСОБА_8 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Расково Саратовського району Саратовської області, РФ, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 травня 2019 року включно, взявши його під варту із залу суду негайно.

Визначити розмір застави щодо ОСОБА_19 у виді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 153.680 грн.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_20 застави, покласти на останнього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик;

- не відлучатися з с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1