Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/310/19
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
14 березня 2019 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
АДРЕСА_1 , українця,
громадянина України, непрацюючого, освіта 3 класи, неодруженого,
раніше судимого Ружинським районним судом Житомирської області 28.12.2018 року за ст.125 ч.1, 126 ч.1 КК України до 200 годин громадських робіт, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку.
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 визнаний винним та засуджений 28.12,2018 р. Ружинським районним судом за ч.І ст.125, ч.І ст.126 КК України до покарання не пов`язаного з позбавленням волі у вигляді 200 годин громадських робіт. 30.01.2019 р. розпорядження та вирок Ружинського районного суду від 28.12.2018 р. прийняті до виконання Ружинським РС філії ДУ «центр пробації» у Житомирській області.
05.02.2019 р. ОСОБА_4 . Ружинським РС філії ДУ «центр пробації» у Житомирській області ознайомлено з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання, а також попереджено, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст.389 КК України він може бути притягнений до кримінальної відповідальності.
05.02.2019 р. ОСОБА_4 вручено направлення на відбування громадських робіт до Вербівської сільської ради за вих. № 209, де останній мав приступити до відбування призначеного судом покарання.
Розпорядженням Вербівської сільської ради № 01-06 від 06.02.2019 «Про виконання громадських робіт» ОСОБА_4 з 06.02.2019 р. прийнято для відпрацювання вироку суду у вигляді 200 годин громадських робіт та засудженому встановлено графік відбування покарання, згідно якого останній мав відбувати вказане покарання з 06.02.2019 р..
18.02.2019 р. засудженого ОСОБА_4 у зв`язку з порушенням порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, повторно попереджено про порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт та роз`яснено, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.
Незважаючи на те, що засуджений ОСОБА_4 неодноразово попереджався про умови та порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність за їх порушення, він умисно, систематично, без поважних причин порушував встановлений порядок та умови відбування покарання, і не приступив до відпрацювання громадських робіт 07.02.2019 р., 08.02.2019 р., 12.02.2019 р.,
13.02.2019 р., 14.02.2019 р., 15.02.2019 р., 18.02.2019 р., 19,02.2019 р., 20.02.2019 р.,
21.02.2019 р. та 22.02.2019 р. і станом на 22.02.2019 р., не відпрацював 44 год. з 200 годин, встановлених йому графіком виходу на роботу особи, яку засуджено до покарання у вигляді громадських робіт, затвердженого розпорядженням Вербівської сільської ради.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від покарання,не пов`язаного з позбавленням волі, а саме від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.389 КК України.
Під час досудового розслідування 28.02.2019р. між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
Між сторонами була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання: за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді 1 місяця арешту. На підставі вимог ст.ст.71, 72 КК України остаточного покарання ОСОБА_4 призначити за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання у вигляді 1 місяця арешту та невідбутої частини покарання за вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 28.12.2018 року у вигляді 5 діб арешту та призначити остаточне покарання у вигляді 1 місяць 5 діб арешту.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю та пояснив, що на стадії досудового провадження між ним за участю його захисника та прокурором укладена угода про визнання винуватості.
В даній угоді сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, та наслідки її невиконання.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор і захисник у судовому засіданні не заперечували проти затвердження судом угоди про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого ОСОБА_4 тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння ним змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України.
Дії обвинуваченого кваліфіковано вірно, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, а сааме: ухилення від покарання,не пов`язаного з позбавленням волі, а саме від відбування покарання у виді громадських робіт будучи засудженим до цього покарання.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, який згідно ст.12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку з чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 370-374, 473-475 КПК України суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (Одного) місяця арешту.
Покарання за сукупністю вироків призначити за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, шляхом часткового приєднання до вказаного покарання невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ружинського районного суду Житомирської області від 28.12.2018 року у виді 5 діб арешту, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 1 місяця 5 діб арешту.
Початок строку покарання обчислювати з дня затримання засудженого в порядку виконання даного вироку.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .