Справа № 364/537/19
Провадження № 1-кс/364/190/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 року смт. Володарка

Слідчий суддя Володарського районного суду Київської області, ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Володарського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відповідні відомості за №0000076 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі повідомлення з Володарської ЦРЛ Київської області про те, що на приймальне відділення після дорожньо-транспортної пригоди доставлено гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Чепіженці, Володарського району Київської області.

Виїздом на місце події встановлено, що 14.05.2019 року близько 18 години 00 хвилин водій автомобіля марки TOYOTA модель LAND CRUISER 150, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , рухаючись на підйом на заокругленій ділянці проїзної частини вул. Миру с . Чепіженці в напрямку с. Володимирівка Володарського р-ну Київської області, навпроти місцевого будинку культури допустив виїзд на праве відносно його напрямку руху узбіччя, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка рухалась в попутному для автомобіля напрямку. Внаслідок ДТП ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: «Забій лобної ділянки голови, садна ліктьових та колінних суглобів, перелом грудного відділу хребта з пошкодженням спинного мозку», після чого її було госпіталізовано до травматологічного відділення Володарської ЦРЛ. Неподалік місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме на узбіччі, що з протилежної сторони від місцевого будинку культури, який розташований по вул. Миру с. Чепіженці Володарського району Київської області проведено огляд транспортного засобу, а саме автомобіля марки TOYOTA модель LAND CRUISER 150, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_2 від 25.04.2019 року належить жителю АДРЕСА_1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході огляду виявлено пошкодження передньої частини автомобіля у вигляді деформації капоту, переднього бамперу, переднього номерного знаку та пошкодження пластикової решітки радіатора. Після проведення огляду транспортного засобу автомобіль TOYOTA модель LAND CRUISER 150, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до нього, серії: НОМЕР_2 від 25.04.2019 року вилучено до Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області.

Слідчий в судове засідання на розгляд клопотання не прибув та подав до суду клопотання про розгляд клопотання у їйоговідсутність у зв`язку із службовою зайнятістю.

ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим про розгляд клопотання до суду не з`явився. Жодних заяв чи клопотань до суду не направляв.

Слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки вилучене майно матиме доказове значення у справі. Накласти арешт можливо відповідно до ст. 170 КПК України.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п. 4 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту вище описаного майна є визнання його речовими доказами та проведення судових експертиз.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення може здійснюватися також під час обшуку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий надав суду достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а саме, у разі повернення автомобіля існує ризик знищення або відчуження транспортного засобу, що буде перешкодою для проведення досудового розслідування, встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000076 від 15.05.2019 року за ч. 1 ст. 286 КК України, на тимчасово вилучене майно, під час огляду транспортного засобу на узбіччі, що з протилежної сторони від місцевого будинку культури, який розташований по вул. Миру с. Чепіженці Володарського району Київської області, який проводився 14.05.2019 року а саме: автомобіль марки TOYOTA модель LAND CRUISER 150, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить жителю АДРЕСА_1 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до нього, серії: НОМЕР_2 від 25.04.2019 року.

Заборонити використання та розпорядження вказаного у п. 1 майна, та визначити місце його зберігання за Володарським ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області, що в смт. Володарка Київської області по вул. Миру, 25-а.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1