Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-в/641/52/2019 Справа №641/609/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2019 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої в режимі відеоконференції ОСОБА_4 ,

представника колонії в режимі відеоконференції ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали клопотання засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про її умовно-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання засудженої ОСОБА_4 про її умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування вказаного клопотання ОСОБА_4 посилається на те, що вона відбула строку призначеного покарання.

Засуджена підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор та представник колонії заперечував проти задоволення клопотання засудженої та її умовно-дострокового звільнення, оскільки ОСОБА_4 не довела своє виправлення, хоча формально відбула 2/3 частини покарання.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 81 КК Українидо осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Разом з тим, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судима 19.02.2015 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 28.08.2015 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.06.2016 на підставі ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року та ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.07.2015 по 10.12.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_4 на теперішній час відбуває покарання у ДУ «Качанівська виправна колонія (№ 54)».

Початок строку 21.07.2015, кінець строку 02.09.2019.

З характеристики засудженої вбачається, що вона відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 22.07.2015 року.
Під час перебування в Харківській установі виконання покарань (№ 27) характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала. До праці не залучалась.
З 05.01.2016 року відбуває покарання в державній установі «Качанівській виправній колонії (№ 54)». За час відбування покарання характеризується посередньо. Один раз заохочувалась адміністрацією установи з метою стимулювання правослухняної поведінки. Має два дисциплінарних стягнення, одне з яких не знято і не погашено в установленому законом порядку. Працевлаштована швачкою, але до виконання поставлених завдань ставиться не завжди сумлінно, потребує контролю з боку виробничого персоналу установи.
У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктна, спілкується із засудженими різної спрямованості. Не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.
Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Відвідує лекції правового характеру, інформаційні години. До участі у реалізації програм відноситься задовільно, але активності не проявляє.Соціально-корисні зв`язки не підтримує.
Термін застосування зміни умов тримання, згідно статті 101 Кримінально-виконавчого кодексу України, підлягає після відбуття однієї третьої призначеного строку покарання, а саме 02.09.2016 року. Рішенням комісії виправної колонії від 06.09.2016 року в змін умов тримання відмовлено, як особі, що не стає на шлях виправлення.
Термін застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно статті 82 Кримінального кодексу України підлягає відбуття однієї другої призначеного строку покарання, а саме 02.06.2017 року. Рішенням комісії виправної колонії від 21.06.2017 року в зміні умов тримання відмовлено, як особі, що не стала на шлях виправлення.
Термін застосування умовно-достроково звільнення, згідно статті 81 Кримінального кодексу України підлягає після відбуття двох третіх призначеного строку покарання, а саме 02.03.2018 року. Рішенням комісії від 28.03.2018 року в умовно-достроковому звільненні відмовлено, як особі, що не довела своє виправлення.
За вироком Київського районного суду м. Харкова від 28.08.2015 року вину у скоєному визнала. Має позов за проведення експертизи 245 грн 52 коп., але засуджена відмовилась сплачувати в колонії вказану суму.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці в місцях позбавлення волі не довела своє виправлення і до неї не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити засудженій ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ч. 7 ст. 539 КПК України роз`яснити засудженій, що повторне звернення з приводу умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може мати місце не раніше ніж через шість місяців з дня винесення ухвали суду про відмову.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 діб.

Суддя- ОСОБА_6