Справа № 675/2287/18
Провадження № 1-кп/675/153/2018
У Х В А Л А

"18" грудня 2018 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав клопотання прокурора Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, кримінальне провадження № 0000210,

в с т а н о в и в :
Прокурор Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернулася до суду з вищезазначеним клопотанням у судовому засіданні 18 грудня 2018 року. Вказане клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 14 червня 2018 року ОСОБА_7 приїхав маршрутним транспортним засобом зі сполученням «Рівне - Ізяслав Рівне» у с. Сивір Ізяславського району Хмельницької області з метою вчинення розбійного нападу, заздалегідь приготувавши знаряддя вчинення злочину - аерозольний балон із вмістом сльозоточивої та дратівливої дії (газовий балончик). Близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, діючи умисно, відкривши запірний пристрій у вигляді клямки вхідної хвіртки, проник на огороджену парканом територію господарства, яке знаходиться по АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_9 , для нападу з метою заволодіння майном останньої.

У подальшому ОСОБА_7 , перебуваючи у подвір`ї вищевказаного господарства, прослідував до веранди житлового будинку, де неподалік входу до веранди зустрів ОСОБА_9 , яка після розмови з ним прослідувала до будинку, не передбачаючи наявності будь-якої загрози для себе з його сторони, залишила відчиненими вхідні двері будинку, а ОСОБА_7 у цей момент, скориставшись тим, що ОСОБА_9 залишила відчиненими двері до будинку, проник в будинок, де прослідував до кімнати кухні, у якій у той час перебувала потерпіла.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 шляхом застосування заздалегідь приготовленого аерозольного балона із вмістом сльозоточивої та дратівливої дії (газового балончика), здійснив напад на ОСОБА_9 , розпиливши речовину сльозоточивої та дратівливої дії у обличчя потерпілої, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку обох очей, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії легкого ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я.

Надалі, ОСОБА_7 , використовуючи безпорадний стан потерпілої, з метою пошуку її заощаджень розпочав обшукувати будинок, почергово відкриваючи двері серванту, шафи, перевертаючи при цьому речі. Внаслідок таких дій обвинувачений заволодів грошовими коштами ОСОБА_9 у сумі 30 грн., що були заховані під скатертиною на столі поблизу телевізора.

У подальшому, побоюючись бути виявленим сторонніми особами на місці скоєння злочину, оскільки в той час потерпіла виповзла із будинку та почала кликати односельців на допомогу, ОСОБА_7 залишив будинок та побіг з місця події до лісу, де попрямував у напрямку с. Дертка Ізяславського району Хмельницької області. Перебуваючи поблизу с. Дертка, ОСОБА_7 зупинив попутний транспортний засіб, яким поїхав в напрямку м. Острог Рівненської області, не доїжджаючи до якого був виявлений працівниками Острозького ВП ГУНП в Рівненській області та доставлений у приміщення відділення поліції.

Прокурор звертає увагу суду на те, що на розгляді у Сарненському районному суді Рівненської області перебуває кримінальне провадження № 0000283 про обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

На думку прокурора, у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи також, що ОСОБА_7 не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення, прокурор просить обрати останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на те, що Сарненським районним судом Рівненської області вже обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, а тому немає необхідності повторно обирати такий захід забезпечення.

Захисник адвокат ОСОБА_8 висловив думку про доцільність обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Представник потерпілої ОСОБА_6 просила вирішити клопотання у відповідності до вимог чинного законодавства.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання, суд приходить до висновку про доцільність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, за змістом ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 суд встановив, що останній раніше неодноразово судимий за тяжкі злочини проти власності, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, поєднаного із застосуванням насильства. Крім того, ОСОБА_7 не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків.

Також судом враховується наявність ще одного кримінального провадження, за яким він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину.

Зазначені обставини у своїй сукупності дають підстави вважати, що ОСОБА_7 у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу може переховуватися від суду, перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, продовжити злочинну діяльність.

Крім того, обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить належний розгляд справи у суді.

З огляду на викладене, суд прийшов до переконливого висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити, а щодо обвинуваченого слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховування від суду та перешкоджанню встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, розмір застави судом не визначається.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197, 315, 331, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою по 14 лютого 2019 року включно, без можливості внесення застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 обчислювати з 18 грудня 2018 року по 14 лютого 2019 року включно.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_7 підлягає направленню до Державної установи «Хмельницьких слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3