Справа № 523/6610/18
Провадження по справі № 1-кп/521/896/18
У Х В А Л А
02 листопада 2018 року м. Одеса Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч. 3, 311 ч. 3, 313 ч. 2 КК України, -

У С Т А Н О В И В:
До обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 17.11.2018 року, однак судове провадження до вказаної дати не може бути закінчено з об`єктивних причин.

Відповідно до ст. 331 КПК України суд розглянув питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Захисник заявив клопотання, підтримане обвинуваченим, про зміну запобіжного заходу на більш м`який - домашній арешт чи особисту поруку адвокатського об`єднання «Нумінум», або ж зменшення розміру застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму. При цьому захисник вказав, що розмір застави є занадто великим, гарантував належне виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та вказав, що обвинувачений має проблеми зі станом здоров`я, раніше не судимий, має сім`ю і постійне місце проживання, не має наміру переховуватися від суду.

Прокурор вважав за необхідне продовжити дію запобіжного заходу, вказавши на відсутність підстав для задоволення клопотання сторони захисту і на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали, що маються на цей час в розпорядженні, суд вважає, що наявні передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду та скоїти інше кримінальне правопорушення.

При цьому приймається до уваги наявність відомостей про те, що ОСОБА_6 певний час переховувався від органу досудового розслідування, в зв`язку з чим слідчим суддею виносилась ухвала про дозвіл на його затримання в порядку ст. 190 КПК України.

Стороною захисту не наведено доказів того, що зазначені ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, тепер зникли.

Судом враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні 3-х злочинів у сфері обігу наркотичних засобів 1 особливо тяжкого та 2 тяжких, за найбільш тяжке з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років. Він не має членів сім`ї, які не можуть залишатись виключно без його нагляду, а його вік та стан здоров`я не перешкоджають триманню під вартою.

Зазначені обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_6 утримується під вартою достатньо тривалий час - з 24.03.2018 року, також суд приймає до уваги надані стороною захисту документи, що свідчать про стан здоров`я ОСОБА_6 . Так, при обстеженні обвинуваченого за направленням військового комісара Київського району у нього було виявлено ряд хронічних захворювань, які він має з дитинства. Зазначені відомості не приймались до уваги при вирішенні питання щодо запобіжного заходу раніше.

Суд відмічає, що при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_6 був встановлений найбільший розмір застави із альтернативних, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а також із всіх можливих, передбачених КПК. З огляду на матеріальний стан обвинуваченого і перебування його в умовах слідчого ізолятору, суд вважає, що, хоча формально альтернативний запобіжний захід і обраний, але фактично обвинувачений позбавлений можливості для його застосування.

Розглядаючи клопотання сторони захисту, суд керується висновками Європейського Суду з прав людини (рішення у справах «Хайредінов проти України» п. 28, «Ладент» проти Польщі» п. 55): «Тримання під вартою у відповідності до пункту 1(с) статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути конче необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети».

Крім того, у рішенні «Боротюк» проти України (п. 62) ЄСПЛ зазначає: «У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливості застосування таких альтернативних запобіжних заходів».

Оцінюючи в сукупності всі викладені обставини, суд вважає за доцільне частково задовольнити клопотання захисника і зменшити встановлений ОСОБА_6 розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України), при цьому продовжити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 2 місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 199 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу задовольнити частково.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на 2 місяці до 17 січня 2019 року включно.

Обвинувачений ОСОБА_6 або інша фізична чи юридична особа (заставодавець) має право у будь-який момент внести заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 140960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

За умови внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 194 КПК України будуть покладені обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатись з м. Одеси без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання. Наслідком невиконання зазначених обов`язків є звернення застави в дохід держави і обрання до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2