Справа № 172/1546/18
Провадження № 1-кп/191/394/18
У Х В А Л А

12 грудня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України -

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду від 16.10.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , з метою забезпечення виконання останнього покладених на нього процесуальних обов`язків на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 грудня 2018 року. Ухвала припиняє свою дію 13 грудня 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду від 16.10.2018 року обвинуваченій ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 12 грудня 2018 року. Ухвала припиняє свою дію 13 грудня 2018 року.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та обвинуваченій ОСОБА_5 на 60 днів, оскільки враховані при обранні запобіжного заходу ризики не змінилися.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , оскільки вона хворіє.

Відповідно до частини 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали в межах вирішення заявленого клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. рішенням ЄСПЛ у справі «Сельчук проти Туреччини» визначено, що підставою виникнення ризику вчинення нових правопорушень може бути попередня судимість.

При вирішенні заявленого клопотання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує встановлені судом підстави обрання останньому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність його стійких соціальних зв`язків, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

При вирішенні заявленого клопотання відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , суд також враховує встановлені судом підстави обрання останній міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, що обвинувачена ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є тяжким, за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується негативно, що свідчить про відсутність її стійких соціальних зв`язків, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

З урахуванням того, що у даному кримінальному провадженні вказані ризики не зменшилися та обставини, що були підставою для взяття ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під варту, не змінилися, суд вважає необхідним продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 та обвинуваченій ОСОБА_5 , у виді тримання під вартою з урахуванням вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України терміном на 60 днів і тільки такий вид і міра запобіжного заходу зможе забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та досягнення дієвості цього провадження. За таких обставин підстав для зміни запобіжного заходу на менш суворий судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, а саме, до 09.02.2019 року включно.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, а саме, до 09.02.2019 року включно.

Копію ухвали направити начальнику УВП № 4 в Дніпропетровській області для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1