Справа № 487/2200/18
Провадження № 1-кс/487/1089/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту та повернення тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню №0001244,-

ВСТАНОВИВ:

07.02.2019 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , в якому він просив зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.04.2018 року на майно, вилучене 24.03.2018 року під час обшуку 24.03.2018 року по кримінальному провадженню №0001244 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301 КК України; зобов`язати старшого слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , у якого перебуває кримінальне провадження №0001244 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301 КК України повернути тимчасово вилучене майно законному володільцю ОСОБА_3 ..

Клопотання обґрунтоване тим, що арешт на вилучене майно було накладено безпідставно. Крім того зазначив, що майно було вилучено та арештовано рік назад, усі необхідні слідчі дії з вказаним арештованим майном вже проведено, жодних доказів вчинення злочину не виявлено, повідомлення про підозру нікому не вручено, з обвинувальним актом сторона обвинувачення до суду не звернулась.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 повторно до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до наступного.
Порядок залишення без розгляду заяви нормами КПК не врегульовано, а тому згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбаченим цим Кодексом.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Зазначені висновки викладені в рішенні ЄСПЛ від 07.07.1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain».
Крім того, ухвала слідчого судді від 27.04.2018 року про арешт майна скасована ухвалою суду Миколаївського апеляційного суду від 11.02.2019 року.

Отже, враховуючи, що представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 неодноразово був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надав, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно від 27.04.2018 року скасована, суд вважає за необхідне залишити клопотання про скасування арешту та повернення тимчасово вилученого майна без розгляду.
Керуючись ст.ст.7,26 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту та повернення тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню №0001244 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1