Справа № 611/351/19
Провадження № 1-кп/611/51/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, без освіти, неодруженої, непрацюючої, раніше судимої 26.06.2009 Канавинським районним судом м. Нижній Новгород, РФ, за ст. 30 ч. 1, 228-1 ч. 2 П.Г., 62 ч. 1, 66 ч. 2, 64 КК Росії до 6 років 6 місяців позбавлення волі; перегляд вироку: 11.10.2012 Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 14 ч. 1, 307 ч. 3, 69 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 15.07.2014 на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що 16.02.2019 близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_4 знаходилася поблизу залізничного вокзалу, розташованого за адресою: м. Барвінкове Харківської області, площа Привокзальна, 1, де недалеко від громадського туалету побачила потерпілу ОСОБА_6 . Підійшовши до останньої, ОСОБА_4 попрохала у неї мобільний телефон для того, щоб подзвонити. Потерпіла дала ОСОБА_4 свій мобільний телефон «Meizu M3 Note 16 Gb» сірого кольору, що був у використанні. Побачивши, що ОСОБА_4 починає комусь телефонувати, ОСОБА_6 зайшла до приміщення туалету. Після цього у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на крадіжку вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, протиправно, з корисливого мотиву, скориставшись відсутністю власниці телефону, впевнившись у тому, що її дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу таємно викрала мобільний телефон «Meizu M3 Note 16 Gb» сірого кольору, що був у використанні, вартістю 1290 гривень, разом з сім - картою оператора «МТС», на рахунку якої знаходилося 2 гривні. Сім-карта для потерпілої матеріальної цінності не представляє.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 , з урахуванням грошей на сім - картці, спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1292 гривень.

Викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 розпорядилася на власний розсуд, а саме залишила телефон собі в користування.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

11 квітня 2019 року між обвинуваченою та її захисником і потерпілою ОСОБА_6 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даній угоді ОСОБА_4 , її захисник та потерпіла ОСОБА_6 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 , у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, та звільнення від призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення, потерпіла, обвинувачена і її захисник просять затвердити угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілою, суд виходить з такого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, потерпіла та обвинувачена добровільно уклали угоду про примирення.

Крім того, суд переконався, що обвинувачена цілком розуміє положення, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано.

Також судом встановлено, що обвинувачена та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Потерпіла не має до обвинуваченої жодних претензій.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 1 ст.185 КК України, воно відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченої. Тому суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченою та потерпілою ОСОБА_6 та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченій.

Частинами 2 4 статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

З врахуванням обставин провадження та особи обвинуваченої суд вважає за достатнє встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Суд, дійшовши висновку про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину, вважає за необхідне на підставі ч. 2 статті 124 КПК України стягнути з неї на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 429 грн. 00 коп.

Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 373 ч. 2, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 11 квітня 2019 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо вона на протязі іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, і згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на неї обов`язки періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, повідомляти вказаний орган про зміну свого місця проживання та роботи, і не виїжджати за межі України без погодження з вказаним органом, необхідні і достатні для її виправлення і попередження нових злочинів.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 00 коп.

Речовий доказ у провадженні мобільний телефон «Meizu M3 Note 16 Gb» сірого кольору, що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , залишити у неї.

Вирок може бути оскаржений через Барвінківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1