Справа № 369/1882/18
Провадження №1-кс/369/511/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на рішення про закриття кримінальних проваджень та бездіяльність під час досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 16.11.2018 у даному провадженні визначено слідчим суддею ОСОБА_1 , у зв`язку з чим останньому передано це провадження.

В судовому засіданні на обговорення поставлено питання щодо допуску до участі у даному кримінальному провадженні або про відмову у допуску до участі у даному кримінальному провадженні громадянина ОСОБА_4 , щодо якого в матеріалах справи відсутні відомості, як про адвоката.

ОСОБА_4 в засіданні пояснив, що здійснює свої повноваження у даному провадженні на підставі довіреності від ОСОБА_3 та на підстав ст. 59 Конституції України, а саме, як фахівець у галузі права. На його думку право представляти інтереси ОСОБА_3 йому надає саме стаття 59 Конституції України.

ОСОБА_3 , яка є потерпілою у кримінальних провадженнях, рішення про закриття яких та бездіяльність під час досудового розслідування вона оскаржує, в судовому засіданні пояснила, що вважає правомірною участь ОСОБА_4 у даному провадженні.

Прокурор висловив думку, що ОСОБА_4 не має права брати участь у даному провадженні, оскільки не є адвокатом, тому його участь у провадженні суперечить вимогам КПК України.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думки учасників провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно статті 58 КПК України: 1.Потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.
2. Представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні.
3. Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні;
2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа;
3) довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.
4. Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.
Згідно статті 45 КПК України: 1. Захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).
2. Захисником не може бути адвокат, відомості про якого не внесено до Єдиного реєстру адвокатів України або стосовно якого у Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до статті 50 КПК України: 1. Повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;
2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
2. Встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.
Відповідно до статті 59 Конституції України: «Кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав».
Частина перша статті 59 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1401-VIII від 02.06.2016\

Офіційне тлумачення частини першої статті 59 див. в Рішенні Конституційного Суду № 13-рп/2000 від 16.11.00.

Офіційне тлумачення положення частини першої статті 59 див. в Рішенні Конституційного Суду № 23-рп/2009 від 30.09.2009.

Частину другу статті 59 виключено на підставі Закону № 1401-VIII від 02.06.2016.

Згідно Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України, статті 44 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 268, 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про право вільного вибору захисника) від 16 листопада 2000 року у справі N 1-17/2000 N 13-рп/2000 :
1. Положення частини першої статті 59 Конституції України (254к/96-ВР) про те, що "кожен є вільним у виборі захисника своїх прав", в аспекті конституційного звернення громадянина ОСОБА_5 треба розуміти як конституційне право підозрюваного, обвинуваченого і підсудного при захисті від обвинувачення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою отримання правової допомоги вибирати захисником своїх прав особу, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

2. Положення частини другої статті 59 Конституції України про те, що "для забезпечення права на захист від обвинувачення... в Україні діє адвокатура", треба розуміти як одну із конституційних гарантій, що надає підозрюваному, обвинуваченому і підсудному можливість реалізувати своє право вільно вибирати захисником у кримінальному судочинстві адвоката - особу, яка має право на заняття адвокатською діяльністю.

3. Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними):

- положення частини першої статті 44 Кримінально-процесуального кодексу України (1001-05), за яким обмежується право на вільний вибір підозрюваним, обвинуваченим і підсудним як захисника своїх прав, крім адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи;

- положення частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (80731-10, 80732-10), за яким обмежується право на вільний вибір особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, як захисника своїх прав, крім адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

4. Положення частини першої статті 44 Кримінально-процесуального кодексу України та частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) від 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009 у Справі N 1-23/2009 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009 1. Положення частини першої статті 59 Конституції України (254к/96-ВР) "кожен має право на правову допомогу" треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.
2. Положення частини другої статті 59 Конституції України ( 254к/96-ВР ) "для надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура" в аспекті конституційного звернення треба розуміти так, що особа під час допиту її як свідка в органах дізнання, досудового слідства чи дачі пояснень у правовідносинах з цими та іншими державними органами має право на правову (юридичну) допомогу від обраної за власним бажанням особи в статусі адвоката, що не виключає можливості отримання такої допомоги від іншої особи, якщо законами України щодо цього не встановлено обмежень.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог статті 58КПК України . Потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником, а іншого закону, та, відповідно, цим законом України встановлено обмеження, які виключають допуск до участі у справі осіб, які не є адвокатами, керуючись ст. ст. 45, 50, 395 КПК України, Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України, статті 44 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 268, 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про право вільного вибору захисника) від 16 листопада 2000 року у справі N 1-17/2000 N 13-рп/2000 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) від30 вересня 2009 року N 23-рп/2009 у Справі N 1-23/2009 30 вересня 2009 року N 23-рп/2009 1. Положення частини першої статті 59 Конституції України ( 254к/96-ВР ), суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у допуску до участі у справі Громадянину ОСОБА_4 як представника потерпілої ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1