Провадження № 1-кп/679/12/2019
Справа № 679/588/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

номер кримінального провадження 0000076, внесеного 27 лютого 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин Хмельницьої області, непрацюючого, із середньою - спеціальною освітою, неодруженого, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26 травня 2008 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією 1/2 частини майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілий ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи раніше судимим, зокрема 26 травня 2008 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією 1/2 частини майна, маючи незняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин у даній сфері суспільних відносин.

25 лютого 2017 року ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами, шляхом обману, із використанням електронного пристрою - мобільного телефону (марку та модель якого під час досудового слідства встановити не вдалося), із встановленою сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», абонентський номер НОМЕР_1 , на який потерпілий ОСОБА_9 здійснив телефонний дзвінок, під час неодноразових словесних контактів, за допомогою вербального спілкування, шляхом обману, що полягав у повідомленні неправдивої інформації про продаж дизельного палива, якого у фактичному володінні ОСОБА_4 не мав, висловив прохання про зустріч з метою продажу талонів на пальне.

В подальшому, 26 лютого 2017 року приблизно о 14 год. 45 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на території автовокзалу, що на вул. Ринкова, 2 в м. Нетішин, сів в автомобіль марки «Пежо партнер», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_9 , увійшов в довіру до останнього та шляхом обману, під приводом продажу талонів на пальне, заволодів грошовими коштами потерпілого на загальну суму 18000 гривень.

Після цього, ОСОБА_10 разом з потерпілим ОСОБА_9 на вказаному автомобілі поїхали в м. Славута на автозаправну станцію «Авіас плюс», де ОСОБА_4 обіцяв передати талони на пальне. Перебуваючи на вказаній автозаправній станції, ОСОБА_4 вийшов з автомобіля, вдаючи придбання талонів на пальне потерпілому та не маючи наміру повертати гроші, які взяв у ОСОБА_9 , зник у невідомому напрямку.

Своїми незаконними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 1 8000 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю, розкаявся, попросив вибачення у потерпілого. Вказав на те, що дійсно взяв за вказаних вище обставин грошові кошти у потерпілого ОСОБА_9 , оскільки на той час потребував таких, оскільки був без роботи. Пояснив, що спочатку не мав умислу на заволодіння коштами, був переконаний, що йому талони на заправці нададуть, і на різниці між названою вартістю пального потерпілому та реальною вартістю такого мав намір отримати дохід. Умисел на заволодіння коштами у нього виник у момент повідомлення на заправці про відсутність талонів на пальне. Зазначив, що на момент розгляду справи відшкодував три тисячі гривень, а на решту дев`ять тисяч гривень надав боргову розписку для ОСОБА_9 .

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 надав в судовому засіданні заяву про застосування відносно обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році», з підстав передбачених п. «д» ст. 1 названого закону, щодо застосування якого не заперечував ОСОБА_4 .

Крім визнання винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення самим обвинуваченим, його вина стверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_9 , який суду ствердив, що дійсно передав ОСОБА_4 кошти в сумі 18000 гривень на придбання талонів на дизельне пальне при зустрічі на автовокзалі в м. Нетішин. Після чого вони поїхали в м. Славута на автозаправну станцію, де обвинувачений мав йому надати талони. Проте, за сплином сорока хвилин останній не повернувся. Зазначив, що зустріч з ОСОБА_4 йому організував його водій ОСОБА_11 , який і повідомив про наявність у обвинуваченого талонів на дизельне паливо за нижчою ціною. Підтвердив те, що момент розгляду справи ОСОБА_4 відшкодував йому три тисячі гривень, а на решту дев`ять тисяч гривень надав боргову розписку. Обвинуваченого вибачив та просить його суворо не карати.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який вказав на те, що зустріч ОСОБА_9 з ОСОБА_4 організував він, повідомивши про наявність у обвинуваченого талонів на дизельне паливо за нижчою ціною. Був присутнім при передачі коштів, точної суми не пам`ятає, ОСОБА_9 обвинуваченому, при зустрічі останніх на автовокзалі в м. Нетішин. З телефонного дзвінка ОСОБА_9 дізнався, що обвинувачений талонів на дизельне пальне не надав та кошти не повернув.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13 липня 2017 року та диску до нього, згідно даних яких 19 липня 2017 року в ПрАТ «Київстар» вилучено інформацію про з`єднання кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг (арк. спр. 57, 59).

Протоколом огляду від 07 вересня 2017 року, згідно даних якого оглянуто оптичний СD-R диск із файлами, що містять інформацію, яка вилучена у мобільного оператора ПрАТ «Київстар». Згідно вказаної інформації в період з 24 лютого 2017 року по 10 березня 2017 року наявні записи з`єднань абонента за номером НОМЕР_3 (належний для ОСОБА_4 ) та абонентів за номерами: НОМЕР_4 (належний для ОСОБА_11 ), НОМЕР_5 (належний для ОСОБА_9 ) (арк. спр. 61-63).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03 травня 2018 року та довідки до нього, з яких судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 серед осіб на фотознімках, які останньому були пред`явлені для впізнання, впізнав особу на фотознімку №3, де зображений ОСОБА_4 (арк. спр. 73,74).

Вказані докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому правопорушенні є належними та допустимими в розумінні ст. ст. 85, 86 КПК України, оскільки прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та отримані у передбаченому КПК України порядку.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд у відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_12 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушеня (злочину), який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, те що він є учасником бойових дій, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра та має задовільний стан здоров`я, є неодруженим та непрацюючим, не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, а також те, що останній, будучи засудженим за злочин проти власності, знову вчинив злочин проти власності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а також те, що він частково відшкодував заподіяну потерпілому шкоду.

За вказаних обставин, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

При цьому, в порядку ч. 1 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_4 25 квітня 2018 року з розрахунку у співвідношенні одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Разом з тим, у судовому засіданні від захисника - адвоката ОСОБА_8 надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання відповідно до п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», яке було підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 . Прокурор в судовому засіданні при вирішенні даного клопотання поклався на розсуд суду.

Так, відповідно до п. «д» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які є ветеранами війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

Відповідно до даних посвідчення серії НОМЕР_6 , яке має безтермінову дію і дійсне на всій території України, ОСОБА_4 є учасником бойових дій (арк. спр. 47).

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.

Частиною першою статті 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачено, що особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання на підставі п. «д» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Наслідки застосування амністії обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі.

Цивільний позов потерпілим у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 попереднє ув`язнення 25 квітня 2018 року з розрахунку у співвідношенні одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання на підставі п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Речовий доказ: диск CD-R, 700, марки «PHILIPS» з інформацією ПрАТ «Київтсар» залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1