Справа № 442/8266/18
Провадження № 1-кп/442/121/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої - судді Гарасимків
секретаря ОСОБА_1
прокурора ОСОБА_2
з участю обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування №0002326 від 06 листопада 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Підбуж Дрогобицького району Львівської області, україня, громадянина України, з неповно-середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, позапартійного, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 04.04.2014 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 6 років 11 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 05 листопада 2018 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи поблизу будинку №72 на вул.Грушевського у м.Дрогобичі, Львівської області, шляхом ривка, відкрито заволодів золотими сережками ОСОБА_4 вартістю 6160 гривень, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які вони пред`явлені в обвинувальному акті, та дав показання, аналогічні, подані на попередньому слідстві. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати. Цивільний позов визнав та має намір відшкодувати шкоду потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні з приводу міри покарання покладається на думку суду.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженні докази, досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено в повному обсязі.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно.
Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що він не перебувас на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується по місцю проживання, однак шкода потерпілій не відшкодована, будучи неодноразово судимим на шлях виправлення не став, а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч.2 ст.186 КК України та вважає за необхідне обрати міру покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вироки Трускавецького міського суду Львівської області від 07.12.2018 року та від 20.12.2018 року, згідно яких покарання ОСОБА_3 не відбув.

Цивільний позов задоволоти.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст, 100 КПК України,

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, і призначити покарання у виді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі
На підставі ст. 71 КК України приєднати невідбуту міру покарання за вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 07.12.2018 року та невідбуту міру покарання за вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 20.12.2018 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці, і строк відбування покарання рахувати йому з 19.11.2018 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 ( ІНД НОМЕР_1 ) заподіяну кримінальним правопорушенням майнову шкоду в розмірі 6.680 грн. та моральну шкоду в розмірі 3 000 грн., а всього 9 680 грн.
Речові докази : кепку пісочного кольору , куртку пісочного кольору та взуття чорного кольору із паралельними білими полосами, які збергаються в камері зберігання Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області , повернути ОСОБА_3 .
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду від 29.11.2018 року на майно: кепку пісочного кольору , куртку пісочного кольору та взуття чорного кольору із паралельними білими полосами.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуюча-суддя: ОСОБА_5