Провадження № 1-кп/484/177/19
Справа № 484/58/19
УХВАЛА
про відмову в затвердженні угоди
24.01.2019 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України
за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

представника потерпілої особи - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, у вчинення незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинене за попередньою змовою групою осіб з проникненням у сховище повторно.

Разом з обвинувальним актом на дійшла угода про визнання винуватості, укладена 02.01.2019р. між прокурором та обвинуваченим, за умовами якої кваліфікація дій ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив затвердити угоду та призначити узгоджену міру покарання. При цьому він надав суду письмову заву представника потерпілого щодо надання згоди на укладення угоди з обвинуваченим про визнання винуватості.

Представник потерпілої особи ДП «Ливарний завод» проти затвердження угоди не заперечував.

Обвинувачений повністю визнав себе винуватим у вчинені злочину, в якому він обвинувачується, за обставин, викладених в обвинувальному акті, та просив затвердити угоду.

Захисник також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт, умови угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.

Статтею 472 КПК України визначено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, а саме в незакінченому замаху на таємне викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, повторно.
Відповідно до примітки до ст.. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.
Однак, як пояснив обвинувачений він раніше був судимий за ч.2 ст. 125 КК України та його судимість є погашеною. Вказана інформація підтверджена вимогою про його судимості, наданою прокурором.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені незакінченого замаху на крадіжку чавуна 25.11.2018р. з території зварювального цеху ДП «Ливарний завод», отже йому інкримінується лише один епізод.
Таким чином відсутні фактичні підстави для визнання винуватості, отже в задоволенні ухвали про визнання винуватості слід відмовити на підставі п.6 ч.7 ст. 474 КПК України, а розгляд судового провадження продовжити у загальному порядку.
Керуючись ст.ст. 369-372, 472, 474 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 02.01.2019р. між прокурором та ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, відмовити.
Судове провадження продовжити у загальному порядку, призначивши підготовче судове засідання на 21.02.2019р. на 10:00год.
На підготовче судове засідання викликати представника потерпілої особи, обвинуваченого, захисника.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1