БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/212/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000026 від 14.01.2019р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярославка Бобровицького району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, розлученого, непрацюючого, раніше судимого вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2014 року за ч.2 ст.307, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, яке ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2015 року було скасовано та направлено засудженого для відбування призначеного покарання; звільненого 11 вересня 2018 року умовно-достроково з невідбутим терміном 2 місяці 20 днів, -

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.395 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 11 січня 2019 року близько обіду, перебуваючи в приміщенні літньої кухні господарства ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно від оточуючих викрав грошові кошти в сумі 300 грн, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Також 12 січня 2019 року близько обіду ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні господарства ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно від оточуючих, повторно, викрав грошові кошти в сумі 500 грн, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Також 13 січня 2019 року близько обіду ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні господарства ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно від оточуючих, повторно, викрав грошові кошти в сумі 500 грн, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Також 14 січня 2019 року близько 08-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні господарства ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу таємно від оточуючих, повторно, викрав грошові кошти в сумі 500 грн, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив про визнання себе винним у пред`явленому обвинуваченні і пояснив, що він дійсно протягом 11-14 січня 2019 року викрадав з тумбочки в літній кухні господарства ОСОБА_5 гроші на загальну суму 1800 грн за обставин, викладених в обвинувальному акті, з якими повністю погоджується; умисел на крадіжку грошей у нього виникав кожного дня, коли перебував у літній кухні ОСОБА_5 , де виконував господарські роботи. Гроші в сумі 1500 грн він добровільно видав працівникам поліції, а 300 грн повернув потерпілому в кінці лютого 2019 року. Вранці 04 лютого 2019 року він на запрошення свого знайомого ОСОБА_6 , з яким відбували покарання, приїхав до м. Бахмача Чернігівської області, щоб зустрітися, й цього ж дня планував повернутися додому, в зв`язку з чим вирішив не запитувати дозволу працівників Борзнянського ВП. Прибувши в м. Бахмач, він чекав знайомого та курив на зупинці громадського транспорту, де був затриманий працівниками Бахмацького ВП й підданий адміністративному стягненню. Після цього, так і не зустрівшись зі знайомим, повернувся додому. Стверджує, що єдиною метою одноденної поїздки за межі району без дозволу органу поліції була зустріч з ОСОБА_7 . Розкаюється в скоєному та просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 11 січня 2019 року в його господарстві ОСОБА_4 та ОСОБА_8 рубали дрова, після чого він заплатив їм по 150 грн та погодував. Коли близько обіду розраховувався в літній кухні, то ці особи бачили, де знаходяться гроші (в тумбочці). 12 та 13 січня 2019 року ОСОБА_4 також допомагав йому по господарству, де в приміщенні літньої кухні він йому давав пообідати, відлучаючись на деякий час до будинку. Вранці 14 січня 2019 року ОСОБА_4 приходив до нього «засівати» й він у літній кухні пригостив того сніданком. Після цього, виявив у тумбочці нестачу грошей та запідозрив у їх крадіжці ОСОБА_4 , про що повідомив у поліцію. Під час досудового розслідування поліцейські повернули йому 1500 грн, а решту 300 грн ОСОБА_4 віддав йому в кінці лютого 2019 року. Претензій до обвинуваченого не має і просить призначити йому більш м`яке покарання.

З урахуванням думки учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, зважаючи, що ОСОБА_4 в своїх показаннях повністю визнав свою вину в інкримінованих йому крадіжках грошей у потерпілого ОСОБА_5 , ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини стосовно викрадення грошей, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи щодо кримінальних правопорушень за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, потерпілого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Натомість, хоча обвинувачений й вказав про повне визнання ним своєї вини, проте з урахуванням його показань у судовому засіданні суд вважає дослідити в поному обсязі докази стосовно пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення за ст.395 КК України.

Заслухавши обвинуваченого, допитавши потерпілого, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

1.Щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.
Винуватість ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, з огляду на власне визнання ним своєї вини в судовому засіданні в цій частині та застосований на підставі ч.3 ст.349 КПК України спрощений порядок дослідження доказів за даним обвинуваченням, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України; своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна з урахуванням ознаки повторності, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України. За сукупністю ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, і його дії органом досудового розслідування в цій частині обвинувачення кваліфіковані вірно.

2.Щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України.
Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він з метою ухилення від адміністративного нагляду, встановленого щодо нього ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 вересня 2018 року строком на 1 рік з обмеженнями заборони виходу з будинку за місцем проживання з 22-00 год. до 06-00 год. наступного дня, заборони виїзду за межі міста (району) в особистих справах, реєструватися в поліції два рази на місяць, порушуючи вимоги п.«в» ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», будучи попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, 04 лютого 2019 року без дозволу Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області виїхав за межі Борзнянського району Чернігівської області до м. Бахмач в особистих справах. Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.395 КК України.

Згідно зі ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у скоєнні цього злочину.

Так, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.395 КК України, яка вміняється в обвинувачення ОСОБА_4 , характеризується прямим умислом і спеціальною метою ухилення від адміністративного нагляду й відповідно до п.2 ч.1 ст.91, ст.92 КПК України саме на слідчого та прокурора покладається обов`язок по доказуванню цих обставин.

В п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.03.1986р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду» зазначено, що висновок суду про порушення особою встановлених обмежень і правил адміністративного нагляду з метою ухилення від нього має бути обгрунтований на доказах, перевірених у судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 вересня 2018 року ОСОБА_4 було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік з обмеженнями заборони виходу з будинку за місцем проживання з 22-00 год. до 06-00 год. наступного дня, заборони виїзду за межі міста (району) в особистих справах, реєструватися в поліції два рази на місяць. З даною ухвалою суду та встановленими обмеженнями ОСОБА_4 ознайомився 11 вересня 2018 року, коли звільнився з Старобабанівської ВК-92.

04 лютого 2019 року ОСОБА_4 без дозволу Борзнянського ВП виїхав до м. Бахмач Чернігівської області, де перебував у особистих справах, що не заперечується самим обвинуваченим та підтверджується копіями журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Бахмацького відділу поліції (позиція 321), постанови ДОП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 №436285 від 04.02.2019р. про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.175-1 КУпАП.

Водночас, в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що не став брати дозволу в Борзнянському ВП для поїздки 04 лютого 2019 року в м. Бахмач, оскільки переслідував єдину мету одноденну зустріч зі своїм знайомим ОСОБА_10 , з яким разом відбували покарання у місцях позбавлення волі.

Зазначене твердження ОСОБА_4 про намір виїзду за межі району в особистих справах, хоча й без відповідного дозволу органу поліції, але без мети ухилення від адміністративного нагляду, з огляду на принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, визначені ст.62 Конституції України, ст.7, 17 КПК України, стороною державного обвинувачення всупереч вимогам ст.92 КПК України не спростоване належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Наявні в матеріалах кримінального провадження довідки про проведення бесіди з піднаглядним, листок контролю за дотриманням установлених обмежень, дій піднаглядним, лист притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.187 КУпАП та рапорт ДОП Борзнянського ВП ОСОБА_11 від 04.02.2019р. про відсутність ОСОБА_4 за місцем проживання у певний час доби протягом 01-03 лютого 2019 року не свідчать про разову поїздку обвинуваченого до м. Бахмач без відповідного дозволу органу поліції 04 лютого 2019 року саме з метою ухилення від адміністративного нагляду. До того ж, лише вказана дата (04 лютого 2019 року) вміняється в обвинувачення ОСОБА_4 за ст.395 КК України, тоді як в даному випадку на думку суду разовий одноденний виїзд ОСОБА_4 за межі району для зустрічі зі знайомим без доведення стороною обвинувачення мети ухилення від адміністративного нагляду не може свідчити про наявність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено, що в діянні ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, в зв`язку з чим він підлягає виправданню в цій частині обвинувачення.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілого.

Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, розлучений, не працює, вжив заходів до часткового відшкодування заподіяної шкоди, раніше судимий та скоїв нові кримінальні правопорушення через невеликий проміжок часу після звільнення від відбування покарання за попередній злочин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Потерпілий просить призначити обвинуваченому більш м`яке покарання.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявності пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, особи винного та його ставлення до вчинених ним діянь, кількості епізодів та суми викрадених грошей, позиції потерпілого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, визнати невинуватим і виправдати.

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) місяців арешту.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) місяців арешту.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по справі: гроші в сумі 1500 грн (три купюри номіналом по 500 грн кожна), які знаходяться на відповідальному зберіганні в потерпілого ОСОБА_5 , - залишити ОСОБА_5 ; DVD-R диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 залишити зберігати в матеріалах справи.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1