ДОВГИНЦІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа №211/4701/18
Провадження № 1-кп/211/209/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 р. Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження

прокурора- ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження №0001484 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу № 2-5202/2010 від 09.11.2010 року зобов`язано ОСОБА_5 до сплати аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_4 , до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07.06.2010 року.

На підставі виконавчого листа № 2-5202/2010 від 09.11.2010 року державним виконавцем Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу ОСОБА_8 23.02.2015 року відкрито виконавче провадження № 46621389.

Однак ОСОБА_5 , будучи працездатним, знаючи про свій обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, достеменно знаючи про рішення суду № 2-5202/2010 від 09.11.2010 року про стягнення аліментів, в період часу з 01.06.2017 року до 01.12.2017 року, з 01.01.2018 до 01.04.2018 року та з 01.05.2018 по 01.09.2018 року злісно ухилявся від сплати аліментів, за вказані періоди утворилась заборгованість в сумі 22866 грн. 68 коп.

Так, ОСОБА_5 , в період з 01.06.2017 року до 01.12.2017 року, з 01.01.2018 до 01.04.2018 року та з 01.05.2018 по 01.09.2018 року знаючи про заборгованість по сплаті аліментів не працював, заходів до працевлаштування не приймав, до центру зайнятості з питань працевлаштування не звертався та на обліку не перебував, що свідчить про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно довідки-розрахунку, наданої державним виконавцем Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу, загальна сума заборгованості за виконавчим листом № 2-5202/2010 від 09.11.2010 року станом на 01.09.2018 року становить 45833 гривні 72 копійки.

В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, у ОСОБА_5 в період з 01.06.2017 року до 01.12.2017 року, з 01.01.2018 до 01.04.2018 року та з 01.05.2018 по 01.09.2018 року перед потерпілою ОСОБА_4 утворилась заборгованість в сумі 22866 грн. 68 коп., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину не визнав, та пояснив, що він не сплачував аліменти з 2017 року, так як не працює, збирався виїхати за кордон на роботу, однак захворів. Дитиною він займався, син був кожні вихідні, на канікулах по місяцю був у нього.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що обвинувачений з 2016 року не сплачував аліменти, казав, що в нього складності. В грудні 2017 року та квітень 2018 року сплатив по 500 гривень. Участі в житті дитини не приймає, у цьому році не привітав сина з днем народження. Просить покарати обвинуваченого на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що обвинуваченого привів дільничний, боржником в квітні 2018 року надано пару квітанцій про сплату, йому було роз`яснено про обов`язкові щомісячні виплати, після чого він більше з`являвся на виклики.

Крім того, винуватість обвинуваченого підтверджується зібраними під час досудового слідства, та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-довідкою розрахунком, наданої державним виконавцем ОСОБА_9 з Довгинцівського відділу державної виконавчої служби КМУЮ від 25.09.2018;

- рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу

№ 2-5202/2010 від 09.11.2010 року;

- постановою про визнання речовими доказами копії матеріалів виконавчого провадження від 25.09.2018 року;

- копіями матеріалів виконавчого провадження;

- виконавчим листом №2-5202/2010 від 09.11.2010 року;

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який повністю не визнав себе винним, характеризується посередньо, не працює, раніше не судимий, під наглядом у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Відповідно висновку органу пробації загальний ризику вчинення повторного кримінального правопорушення визначено як середній. Ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що можливе його виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, та не становить небезпеки для суспільства. Обставин, які б пом`якшували покарання, у відповідності до вимог ст. 66 КК України, та обставин, передбачених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання судом не встановлено. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт. Таке покарання на думку суду є справедливим, та у розумінні ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Речові докази залишити в матеріалах справи.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України та призначити покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Речові докази копії матеріалів виконавчого провадження, залишити в матеріалах.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1