В И Р О К
іменем України

27 березня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

законних представників потерпілої - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000231 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Рокитне Нововодолазького району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, одружений, є інвалідом ІІІ групи, працює охоронцем у ТОВ "Агентство комплексної безпеки Галеон", зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживав в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у злочині, передбаченому частиною 2 статті 156 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в :

З осені 2016 року по лютий 2018 року в АДРЕСА_2 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, систематично, користуючись безпорадним та довірливим станом його падчерки малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з огляду на її вік, вчиняв у відношенні неї розпусні дії, спрямовані на задоволення власної статевої пристрасті, які виявилися у спільному перегляді відеофільмів порнографічного характеру, демонстрації його оголених інтимних частин тіла, роздяганні малолітньої, що супроводжувалося непристойними дотиками полового члену ОСОБА_7 до великих та малих полових губ дівчинки та в неодноразових проханнях постійно цілувати чоловічий статевий орган, заохочуючи це подальшою можливістю для ОСОБА_4 піти на вулицю та спілкуватися зі своїми однолітками, при цьому кожного разу посилював своє статеве збудження, доводячи свої дії на очах дитини до еякуляції.

Наприкінці лютого 2018 року, після того, як малолітня ОСОБА_4 розповіла своїй матері ОСОБА_6 про розпусні дії вітчима, ці дії були припинені.

Зазначеними діями ОСОБА_7 вчинив розпусні дії вітчимом щодо малолітньої падчерки, тобто злочин, передбачений частиною 2 статті 156 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав і надав показання про зазначені вище обставини, за яких він під час проживання зі своєю дружиною ОСОБА_9 та її малолітньою дочкою ОСОБА_4 , систематично вчиняв розпусні дії у відношенні своєї падчерки. У вчиненому злочині щиро розкаявся.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину у повному обсязі підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Так, малолітня потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні надала показання про зазначені вище обставини систематичного вчинення її вітчимом ОСОБА_7 розпусних дій у відношенні неї. До участі у розпусних діях вітчим її спонукав обіцянками відпустити гуляти та цукерками. А коли вона відмовлялася, то вітчим скаржився її матері на її начеб то погану поведінку. Розпусні дії ОСОБА_7 припинилися лише після того, як вона розповіла все своїй матері.

Законний представник потерпілої ОСОБА_6 під час судового розгляду показала про обставини систематичного вчинення її чоловіком ОСОБА_7 розпусних дій у відношенні її малолітньої дочки ОСОБА_4 , які стали їй відомі зі слів дочки. Вона впевнена у правдивості слів дочки, оскільки нею повідомлені такі деталі, за якими явно впізнається знайома їй поведінка ОСОБА_7 під час інтимних стосунків. Наполягала на суворому покаранні обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_10 показала, що вона залучена до участі в кримінальному провадження в якості психолога. Під час спілкування з малолітньою ОСОБА_4 їй стало відомо про зазначені вище обставини розпусних дій ОСОБА_7 по відношенню до малолітньої потерпілої. Дитина виконувала вимоги вітчима, який знайшов підхід до неї, а розповісти матері боялася. Під час бесіди ОСОБА_4 нервувала, трималася за матір, оскільки перенесла емоційну травму. У подальшому дитина потребує психологічної допомоги.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 показали, що про обставини вчинення розпусних дій ОСОБА_7 у відношенні малолітньої ОСОБА_4 вони дізналися від матері дитини ОСОБА_6 , а потім у телефонній розмові і сам ОСОБА_7 визнавав, що він дійсно задовольняв свою статеву пристрасть шляхом вчинення розпусних дій по відношенню до малолітньої ОСОБА_13 .

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 також показали, що про обставини вчинення розпусних дій ОСОБА_7 у відношенні малолітньої ОСОБА_4 вони дізналися від матері дитини ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_16 показала, що працює вчителем у Зідьківській школі, бачила як ОСОБА_7 забирав ОСОБА_4 зі школи, щодо розпусних дій ОСОБА_7 дівчина нічого не розповідала.

Показання обвинуваченого, малолітньої потерпілої та її законного представника, а також вказаних свідків в цілому узгоджуються між собою та підтверджують зазначені вище фактичні обставини кримінального провадження.

Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.03.2018 підтверджується, що законний представник ОСОБА_6 звернулася до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області та повідомила про розпусні дії свого чоловіка ОСОБА_17 по відношенню до її дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а. п. 120, 121).

Відповідно до постанови про визнання і приєднання до справи речових доказів від 27.03.2018 до кримінального провадження було долучено диск №1 із звукозаписом телефонної розмови обвинуваченого ОСОБА_7 та законного представника потерпілої ОСОБА_6 та диск №2 із звукозаписом допиту ОСОБА_7 в якості підозрюваного. Даними протоколу огляду предмету та прослухування від 27.03.2018 підтверджується, що між обвинуваченим ОСОБА_7 та законним представником ОСОБА_6 відбулися дві розмови, зі змісту яких вбачається, що обвинувачений не заперечував фактів вчинення розпусних дій у відношенні потерпілої ОСОБА_4 (т. 1 а. п. 140-147, 162).

Висновком судової експертизи відео-, звукозапису №9269 від 26.04.2018 підтверджується, що при текстовому відтворенні змісту розмов, які зафіксовані на фонограмах №1-2 (файли "Голос-0001.amr" та "Голос-0002.amr, зафіксовані в області даних лазерного диску "VIDEX" DVD-R №PSP681U3 2) було встановлено участь обвинуваченого ОСОБА_7 у розмовах, зафіксованих на фонограмах №1-2. Слова (фрази, репліки), які ним промовлені, свідчать про визнання ним фактів вчинення розпусних дій у відношенні малолітньої потерпілої. Вартість процесуальних витрат на залучення експерта для проведення експертизи склала 7150 грн 00 к. (т. 1 а. п. 153-162, т. 2 а. п. 19).

Відомостями копій свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , підтверджується, що ОСОБА_6 є матір`ю малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 з 28.04.2017 (т. 1 а. п. 123, 124).

Зі змісту характеристик, наданих Зідьківською ЗОШ І-ІІІ ст. ім. Г. І. Ковтуна, вбачається, що учениця ОСОБА_4 має гарний загальний розвиток, виявляє середній рівень знань. Легко збуджується на уроках та неврівноважена, дуже емоційна, конфліктує з однокласниками, але реагує на зауваження. Проживає разом з матір`ю, однак через зайнятість на роботі матері вона часто залишається вдома сама, що негативно впливає на виконання домашніх завдань (т. 1 а. п. 132, 186, 187).

Даними інтерпретації малюнку малолітньої особи підтверджується, що психолог ОСОБА_10 проводила бесіду із малолітньою ОСОБА_4 та в процесі проведення арт-терапевтичної методики "Намалюй свою родину" було встановлено: основну опору та підтримку малолітня особа шукає у матері; потерпіла відчуває невпевненість у деяких власних діях, недостачу емоційного зв`язку та теплих стосунків; має розвинуті комбінаторні здібності, а саме вміє оперувати образами, співвідносить частини і ціле; рівень тривоги значно знижений, домінуючий вид пам`яті - зорова, емоційний фон під час малювання активний, потерпіла коментувала малюнок, однак під час створення малюнку було виявлено, що потерпіла має стан пригнічення та важких хвилювань, знижений настрій та апатію. За висновком сукупний психологічний аналіз дозволяє визначити, що потерпіла не має ознак психологічної травми, психічно стійка та чітко усвідомлює пережиту ситуацію (т. 1 а. п. 129-131).

Згідно висновку судово-психологічної експертизи №10036 від 18.06.2018, основними індивідуально-психологічними особливостями потерпілої ОСОБА_4 , що притаманні її особистості, яка знаходиться у процесі формування, є: нормальний рівень інтелектуального розвитку, функціонування пізнавальних процесів (мислення, пам`ять, увага, сприйняття) в межах вікової норми, переважання на даному етапі розвитку дівчинки наочно-образного типу мислення, риси сангвіністичного типу темпераменту, емоційна нестійкість, лабільність настрою, чутливість до критичного або негативного відношення з боку оточуючих (сензитивність), уразливість, потреба бути у центрі уваги та подобатись оточуючим, що є характерним для дітей її віку, залежність від середовищних впливів, відкритість, комунікабельність, доброзичливість, образливість, прагнення до лідерства, потреба в емоційному комфорті і захисті від зовнішніх впливів, у розумінні, любові та підтримці, у тісному емоційному зв`язку зі значними оточуючими, прагнення отримати позитивну емоційну оцінку себе дорослими (схвалення, похвала), залежність від значущих дорослих, підкорюваність їм та довірливість, емоційно-вольова незрілість, недостатня сформованість (що є характерним для її віку) уявлень про соціальні норми і правила поведінки. Потерпіла ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виходячи з рівня її розумового розвитку, індивідуально-психологічних особливостей, не могла правильно розуміти характер та значення скоюваних з нею дій, але могла давати правильну конкретно-описову характеристику того, що відбувається без глибокого розуміння внутрішнього змісту дій (в даному випадку сексуальної спрямованості дій ОСОБА_7 ). Крім того, потерпіла ОСОБА_4 з урахуванням її вікових та індивідуально-психологічних особливостей не могла чинити опір при скоєнні з нею ОСОБА_7 дій, які йому інкримінуються. Вартість процесуальних витрат на залучення експерта для проведення експертизи склала 11440 грн 00 к. (т. 1 а. п. 175-185).

Даними консультативного висновку спеціаліста гінеколога ОСОБА_19 медичного центру "Экомед" від 10.03.2018 підтверджується, що потерпіла ОСОБА_4 була оглянута лікарем та встановлено діагноз "вульвіт, вульвовагініт (запалення зовнішніх статевих органів і піхви) (т. 1 а. п. 126, 194).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №66-Змт/18 від 20.06.2018 встановлено, що ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_4 встановити неможливо, однак враховуючи консультативний висновок спеціаліста гінеколога ОСОБА_19 медичного центру "Экомед" можливо стверджувати, що яких-небудь пошкоджень дівочої пліви і в області зовнішніх статевих органів у ОСОБА_4 немає (т. 1 а. п.193).

Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 є винуватим у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи вітчимом, і його дії належить кваліфікувати за частиною 2 статті 156 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином;

- конкретні обставини цього злочину та його наслідки, а саме: систематичне вчинення розпусних дій протягом тривалого часу, наявність у малолітньої потерпілої запалення зовнішніх статевих органів і піхви, що були виявлені після вчинення у відношенні неї розпусних дій;

- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються щире каяття обвинуваченого, що виявилося у критичній оцінці вчиненого злочину, активне сприяння розкриттю злочину, що виявилося у визнанні ним своєї винуватості та показаннях про обставини кримінального правопорушення;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу винного, який раніше не судимий (т. 1 а. п. 195), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (т. 1 а. п. 201, 202, 203), згідно висновку амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи №359 від 24.04.2018 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_7 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_7 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а. п. 168-170); за місцем працевлаштування у ТОВ "Агентство комплексної безпеки Галеон" має позитивну характеристику (т. 1 а. п. 200), є пенсіонером по інвалідності ІІІ-групи (т. 1 а. п. 199), військову службу в Збройних Силах не проходив (т. 1 а. п. 205), за місцем реєстрації скарг на його поведінку не надходило (т. 1 а. п. 204, т. 2 а. п. 22), батьки його перебувають на диспансерному обліку КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги Нововодолазького району" Амбулаторія загальної практики-сімейної медицини с. Ватутіне у зв`язку з серцевими хворобами (т. 1 а. п. 206, 207), має на утриманні дітей від шлюбу з ОСОБА_20 , на користь якої з нього стягуються аліменти (т. 2 а. п. 20, 21).

Сукупність зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням доводів потерпілої ОСОБА_4 , законних представників ОСОБА_6 та ОСОБА_5 щодо призначення суворого покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, строк якого належить визначити в межах, установлених у санкції частини 2 статті 156 Кримінального кодексу України, без призначення додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

З метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, належить застосувати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статей 118, 122, 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_7 належить стягнути на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз: судово-психологічної експертизи №10036 від 18.06.2018 в розмірі 11440 грн 00 к.; судової експертизи відео-, звукозапису №9269 від 26.04.2018 в розмірі 7150 грн 00 к.

Під час вирішення цивільного позову законного представника потерпілої ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 (т. 1 а. п. 28-42) суд виходив з наступного.

Згідно частини 1 статті 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частин 1-4 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Законний представник потерпілої ОСОБА_6 у позовній заяві просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_4 100 000 грн 00 к. на відшкодування моральної шкоди, яка виявилася у душевних стражданнях з приводу протиправної поведінки у відношенні її дочки, які викликали посилення захворювань та погіршення фізичного стану, порушення життєдіяльності, постійне перебування дочки у стресовому стані, втрату фізичної та психічної стабільності, потребу допомоги спеціалістів - психологів.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 в частині відшкодування моральної шкоди визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Заявлена до відшкодування моральної шкоди сума відповідає тяжкості та характеру кримінального правопорушення, його конкретним обставинам, ступеню вини обвинуваченого, глибині душевних страждань потерпілої, а також вимогам розумності і справедливості.

За таких обставин, позовна заява законного представника потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у злочині, передбаченому частиною 2 статті 156 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

З метою забезпечення виконання вироку, до набрання ним законної сили, застосувати у відношенні ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор", взяти його під варту із зали суду та з цього часу рахувати строк відбуття покарання.

Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_21 100 000 (сто тисяч) грн 00 к. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Державного бюджету України 18590 (вісімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто) грн 00 к. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів для проведення судових експертиз: судово-психологічної експертизи №10036 від 18.06.2018 в розмірі 11440 грн 00 к.; судової експертизи відео-, звукозапису №9269 від 26.04.2018 в розмірі 7150 грн. 00 к.

Речові докази: лазерні компакт-диски №1, №2 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1