В И Р О К
Іменем України

26 листопада 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Житомира, із середньою освітою, неодруженого, працюючого менеджером з продажу в ТОВ «Дітрей ТОВ ЛД», зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Першого січня 2018 року близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись у напрямку до м. Житомира, на 18-ому км. автодороги «Житомир-Чернівці», Житомирського району, порушуючи вимоги пунктів 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при виїзді з другорядної дороги не надав перевагу для руху автомобілю «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі і зіткнувся із цим автомобілем, у салоні якого знаходилась потерпіла ОСОБА_6 .

Внаслідок цієї ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку легкого ступеня, пластичної субдуральної гематоми тім`яної ділянки справа (гематома під твердою мозковою оболонкою), субарахноїдального крововиливу (крововилив у м`яку мозкову оболонку), які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював, однак відмовився надавати будь-які покази.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками процесу не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, його захисником, потерпілою та її представником, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України стосовно фактичних обставин вчинення даної ДТП. Разом з тим, ОСОБА_4 та іншим учасникам судового процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчинені вказаного злочину, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, працевлаштований, вибачився у суді перед потерпілою, а також сукупність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі викладеного, ураховуючи вищенаведені обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді штрафу. Водночас, враховуючи, що обвинувачений у своїй роботі використовує автомобіль, суд вважає за можливим не застосовувати до останнього додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , у якому вона просить стягнути з обвинуваченого 105051 грн. 18 коп. матеріальної шкоди та 35 000 грн. моральної, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, суд стягує з ОСОБА_4 кошти витрачені потерпілою ОСОБА_6 на придбання лише ліків, призначених згідно із випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 8 Обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського та які підтверджені відповідними чеками, сума яких складає 7007 грн. 97 коп. (а.к.п. 27-45).

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У зв`язку із чим, суд відмовляє у задоволенні вимог щодо стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження при ДТП автомобіля «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно із дослідженим судом висновком авто товарознавчої експертизи №47 від 15.05.2018 становить 43647 грн. 57 коп., а також вартість проведення цієї експертизи (а.к.п. 74, 78-87), оскільки потерпіла не надала суду жодних доказів на підтвердження її права власності або права володіння цим автомобілем.

Суд відкидає доводи захисника про те, що потерпіла повинна була звернутися із наведеним позовом до страхової компанії, у якій застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 , адже згідно із правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-725цс16 та у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 344/10730/15-ц, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Також суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілої понесені нею витрати на правову допомогу, які документально підтверджені та визнані обвинуваченим.

Водночас, згідно із ч. 3 ст. 122 КПК України потерпілим оплачуються проїзд, наймання житла та добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

Разом з тим, надані потерпілою ОСОБА_6 чеки на оплату квитків, а також дизельного палива не доводять витрати останньої саме на проїзд до суду та до експерта, оскільки не містять даних щодо відстані від місця проживання потерпілої до суду і експертної установи та не підтверджують здійснення поїздок саме до Житомирського районного суду або до експерта ОСОБА_8 , який проводив вищезазначену експертизу, а також проїзд саме потерпілої ОСОБА_6 , а не будь-якої іншої особи. Крім цього, суд звертає увагу, що за підрахунками потерпілої витрати пального кожен раз різняться між собою по кількості літрів, а саме одного разу потерпіла начебто використовує 30 л, а іншого разу 40 л.

Зважаючи на вік потерпілої, глибину її душевних страждань з приводу вимушеного лікування внаслідок ДТП, винуватцем якої є обвинувачений, погіршення стану здоров`я потерпілої та часу на відновлення стану, що існував до вказаних подій, а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди, а тому стягує на її користь із обвинуваченого грошовий еквівалент цієї моральної шкоди, який, на думку суду, дорівнює 12000 грн.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення з ОСОБА_4 9939 грн. 82 коп. витрат на лікування потерпілої, суд задовольняє в повному обсязі, оскільки дані витрати повністю підтверджуються довідкою про вартість перебування потерпілої на лікуванні та визнані обвинуваченим.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати пов`язані із проведенням на досудовому розслідуванні експертиз у розмірі 4862 грн.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 128, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 250 (двохсот п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації в особі Комунальної установи «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» 9939 (дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять) грн 82 коп. витрат на лікування потерпілої.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 9507 грн. 97 коп. матеріальних збитків (які складаються з 7007 грн. 97 коп. витрат на лікування та 2500 грн. витрат на правову допомогу) та 12000 (дванадцять тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 4862 (чотири тисячі вісімсот шістдесят дві) грн витрат на залучення експертів під час проведення експертиз.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду від 02.01.2018 на автомобіль «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Речові докази, а саме вищенаведені автомобілі - повернути власникам або іншим законним володільцям.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: