Провадження № 1-кп/638/1149/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001105 від 17.03.2018 з обвинувальним актом у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Харків, громадянина України, росіянина, з вищою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, працюючого ФОП « ОСОБА_3 », який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 в середині серпня 2017 року, більш

точний час та дата в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, маючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за

рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого

діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, у вигляді

спричинення матеріальних збитків, та бажаючи їх настання, під час здійснення підприємницької діяльності (ФОП - ОСОБА_3 ), реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману потерпілого ОСОБА_5 домовився з останнім щодо замовлення через підприємство ТОВ «ВЕГА ПЛАСТ () виготовлення віконних конструкцій та проведення підрядних робіт у обладнанні віконних рам в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 .

Після чого, підсудний ОСОБА_3 31 серпня 2017 року приблизно о 12 годині перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів, направлений на заволодіння грошима потерпілого ОСОБА_5 шляхом обману, ввівши в оману останнього відносно своїх дійсних злочинних намірів, надав ОСОБА_5 неіснуючі замовлення №561 від 30.08.2017 та замовлення №560 №29.08.2017 про виготовлення віконних (балконних) рам на підприємстві ТОВ «ВЕГА ПЛАСТ () та виписав товарний чек №1-Р1, як фізична особа підприємець (ФОП - ОСОБА_3 ) на суму 23000 гривень за здійснення своїх послуг та послуг підприємства ТОВ «ВЕГА ПЛАСТ» у виробництві та обладнанні віконних (балконних) рам, внаслідок чого отримав грошові кошти в сумі 23000 гривень від потерпілого ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення злочину зник, обернув грошові кошти на свою користь та розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду в зазначеній сумі.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, визнав повністю та показав, що при обставинах, зазначених в обвинувальному акті в середині серпня 2017 року домовився з ОСОБА_5 щодо виготовлення віконних конструкцій та проведення підрядних робіт у обладнанні віконних рам в належній потерпілому квартирі, не маючи наміру виконувати зазначені роботи, з метою отримання шляхом обману для власних потреб відповідних коштів. Після чого, 31.08.2017за місцем мешкання потерпілого ним були отримані від ОСОБА_5 23000 гривень на підставі наданих ним замовлень та товарного чеку. Отримані гроші він використав для власних потреб, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. Вину визнає повністю, кається у скоєному. Матеріальну шкоду потерпілому не відшкодував.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Органом досудового розслідування підсудному ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України по факту шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману потерпілого ОСОБА_5 , при цьому, також надана правова кваліфікація за ознакою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 .

Суд вважає за необхідне з обвинувачення підсудного ОСОБА_3 виключити ознаку заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , як зазначену помилково, так як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленим, свідчать про вчинення зазначеного кримінального правопорушення підсудним ОСОБА_3 саме шляхом обману, що також знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 190 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство ).

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який раніше не судимий, працює, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває.
У відповідності до п.п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнається щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудному ОСОБА_3 покарання, у межах санкції ст. 190 ч. 1 КК України, а саме у виді обмеження волі на відповідний строк.

Однак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_3 , який має місце постійного мешкання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, враховуючи його щире каяття, а також те, що потерпілий ОСОБА_5 просив суд не застосовувати до підсудного реальну міру кримінального покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 , можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_3 не застосовувався.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов у відшкодування матеріальної шкоди на суму 23000 гривень, якими шляхом обману заволодів підсудний ОСОБА_3 , при вищевказаних обставинах, майна.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтримав зазначений цивільний позов, з підстав на які він посилається в позовної заяві, просив суд стягнути з підсудного на його користь зазначені кошти у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 цивільний позов визнав в повному обсязі, не заперечуючи проти стягнення на користь потерпілого зазначеної суми у відшкодування заподіяної ним матеріальної шкоди.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження як вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому вищевказаного злочину, так і розмір зазначеного цивільного позову, проти якого останній не заперечує, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити в повному обсязі, стягнувши з підсудного ОСОБА_3 вказану суму на користь потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 незастосовано.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 23000 гривен.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1