Провадження №1-кс/523/3517/18
УХВАЛА
про відмову у наданні тимчасового доступу до речей і документів,
які містять охоронювану законом таємницю

31 жовтня 2018 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області від 09.10.2018 року, подане у кримінальному провадженні №0000435 від 28.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять банківську таємницю, -

в с т а н о в и в:
18.10.2018 року до Суворовського районного суду м.Одеси від слідчого СВ Хаджибеївського Вп в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 надійшло погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять банківську таємницю та знаходяться у володінні відділення Акціонерного Банку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за яким в період часу з 24.10.2013 до 18.01.2015 років ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами у розмірі 50306 грн., які належать ОСОБА_6 , тим самим спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Як слідує з матеріалів клопотання, за заявою ОСОБА_6 , СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000435 від 28.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в рамках якого слідчий ОСОБА_4 звернулась з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять банківську таємницю та знаходяться у володінні відділення АБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , із можливістю вилучення на паперовому або електронному носіях копій договору на відкриття розрахункового рахунку № НОМЕР_1 , та документів, що стали підставою для відкриття означеного розрахункового рахунку, інформацію про рух грошових коштів з призначенням платежів, адреси банкоматів, з яких здійснювалось поповнення рахунку та зняття грошових коштів, з обов`язковим наданням фото або відео записів моментів поповнення й зняття грошових коштів, у період часу з дня відкриття вказаного рахунку до моменту виконання ухвали суду.

В обґрунтування зазначеного клопотання, слідчий ОСОБА_4 вказує про те, що означена інформація необхідна для встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

В судове засідання представник АБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не з`явився, про день, час та місце судового розгляду клопотання повідомлявся належним чином, з огляду на що й з метою дотримання розумності строків, слідчий суддя в порядку ч.4 ст.163 КПК України, вирішив здійснити розгляд клопотання за відсутності вказаного представника банку.

З`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_3 на підтримку клопотання, дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах; неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно з ч.ч.5, 6 ст.163 зазначеного Кодексу, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, у тому числі які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або у сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Положеннями ч.ч.3, 4, 5 ст.132 вказаного Кодексу встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування таких заходів, та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням, а для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний враховувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
За ч.1 ст.9 означеного Кодексу, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а згідно з ч.1 ст.233, ч.2 ст.246 цього Кодексу, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доків або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні та негласні слідчі (розшукові) дії проводяться, зокрема, у випадках відсутності відомостей про особу, яка вчинила злочин.
З огляду на те, що поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчий суддя у контексті ст.8, ч.5 ст.9 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Зі змісту ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Проте, зміст розглядуваного клопотання слідчого ОСОБА_4 не відповідає наведеним положенням ч.2 ст.160, ч.ч.2, 5, 6 ст.163, ч.ч.3, 5 ст.132 КПК України, а також не обґрунтовується доданими до нього матеріалами, виходячи з нижчевикладеного:
- всупереч приписам п.1 ч.3 ст.132, п.2 ч.2 ст.160 КПК України, розглядуване клопотання не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР №0000435 від 28.01.2018 року за ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з розслідуванням якого подається це клопотання та яке до того ж згідно зі ст.12 цього Кодексу, є злочином невеликої тяжкості та повідомлення про підозру у вчиненні якого жодній особі (зокрема, за заявою та показами потерпілого) за матеріалами клопотання не повідомлялось, що у свою чергу, за переконанням слідчого судді, перешкоджає застосуванню запропонованого у клопотанні заходу забезпечення кримінального провадження з тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
- за змістом розглядуваного клопотання слідчим ОСОБА_4 та під час його розгляду прокурором ОСОБА_7 проігноровані положення ст.ст.40, 160, 163, 214, 223 КПК України, оскільки матеріалами цього клопотання та прокурором в суді не доведено неможливість іншими заходами встановити особу, яка вчинила злочин у конкретному випадку, адже до цього клопотання будь-яких доручень на проведення слідчих (розшукових) чи негласних слідчих (розшукових) заходів у кримінальному провадженні з означеного приводу, взагалі не додано;
- з долученої до означеного клопотання копії протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 від 28.03.2018 року, вбачається проведення допиту останнього слідчим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , який з огляду на додані до цього клопотання матеріали, зокрема витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000435 від 28.01.2015 року, - до проведення досудового розслідування зазначеного провадження станом на час проведення відповідної слідчої дії, не залучався, що у свою чергу не уявляє можливості слідчому судді надати належну оцінку викладеним в цьому протоколі обставинам та обґрунтувати ним відповідне процесуальне рішення у розглядуваному випадку.

Крім того, аналіз матеріалів розглядуваного клопотання свідчить про недотримання органом досудового розслідування розумних строків у кримінальному провадженні №0000435 від 28.01.2015 року, оскільки в матеріалах взагалі відсутні дані про застосування слідчим чи прокурором будь-яких наданих їм законом повноважень задля розкриття цього злочину невеликої тяжкості протягом майже чотирьох років.
Разом із тим, за приписами п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, внаслідок чого, слідчий суддя вважає, що ініціювання стороною обвинувачення розглядуваного клопотання тільки 09.10.2018 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ще 28.01.2015 року стосовно ОСОБА_5 , вочевидь виходить за межі трирічного строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Наряду з наведеним, виходячи з приписів ч.2 ст.93, ч.ч.3, 4 ст.132, ч.1 ст.223 КПК України, слідчий суддя вважає, що у розглядуваному випадку поза увагою слідчого ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 залишились ті положення закону, за якими розкриття злочину та встановлення особи, яка його вчинила, збирання доказів з боку сторони обвинувачення, тощо, має відбуватися з використанням саме інституту слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, а відтак ініціювання цього клопотання зазначеною стороною кримінального провадження до того ж без існування обґрунтованої підозри є, за переконанням слідчого судді, фактичною підміною слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій заходами забезпечення кримінального провадження.
Аналогічні роз`яснення містяться в Розділі 1 та п.9 Розділу 2.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, затвердженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.
Оскільки з наданих до суду клопотання й доданих до нього матеріалів вбачається, що внесене до суду слідчим ОСОБА_4 та погоджене прокурором ОСОБА_3 клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, є необґрунтованим й безпідставним, а саме клопотання не відповідає вимогам ст.ст.160, 163 КПК України, то єдиним можливим судовим рішенням з розгляду цього клопотання є його залишення без задоволення.
Керуючись ст.ст.131-132, 159-163, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Хаджибеївського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 09.10.2018 року, погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000435 від 28.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять банківську таємницю та перебувають у володінні відділення АБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », залишити без задоволення.
Копію ухвали надати заінтересованим особам.
Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1