Справа № 612/615/18
Номер провадження 1-кп/629/472/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лозова, Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Близнюки, Харківської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

26 червня 2018 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли до території домоволодіння, яким користувалася ОСОБА_3 та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Під час зустрічі та спільної розмови ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зі ОСОБА_3 , остання запропонувала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спільно вжити психотропні речовини - амфетамін иа метамфетамін, на що останні погодилися та в подальшому спільно приготували, шляхом варіння різноманітних компонентів, котрі в своєму складі містять вищевказані психотропні речовини, після чого ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на надання приміщення для незаконного вживання психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, з метою створення сприятливих умов для вживання психотропних речовин, за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно надала приміщення будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою вживання психотропних речовин, а саме: амфетаміну та метамфетаміну. Після цього ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні вищевказаного будинку, розташованого за вищевказаній території домоволодіння, спільно вжили психотропні речовини шляхом ін`єкції.

Обвинувачена ОСОБА_3 винною себе в скоєнні злочину визнала та пояснила у судовому засіданні, що щиро кається у скоєному нею злочині. Також пояснила, що дійсно скоїла злочин при зазначених обставинах, а саме 26.06.2018 року запропонувала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 добровільно надати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яким вона користувалася, щоб спільно вживати психотропні речовини, на що вони погодилися і в подальшому вони спільно приготували психотропні речовини і разом вжили їх шляхом ін`єкції.

Визнавальні свідчення обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності позицій обвинуваченої, роз`яснивши їй положення ч.3 ст.349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченої.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченої ОСОБА_3 повністю доведеною, а скоєне нею підлягаючим кваліфікації за ч.1 ст.317 КК України, як надання приміщення для незаконного вживання психотропних речовин.

Обвинувачена ОСОБА_3 винна у скоєнні даного кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч.2 ст.50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Відповідно до ч.3 ст.12 КК України обвинувачена ОСОБА_3 скоїла злочин середньої тяжкості.

Дослідженням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона в силу ст. 89 КК України не судима, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, має середню спеціальну освіту, заміжня, зі слів має малолітню дитину - доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштована, за місцем проживання характеризується формально позитивно.

Відповідно до вимог ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст.67 КК України обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлена.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних злочинів, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст.69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

Крім того, судом враховується досудова доповідь, складена Лозівським міськрайонним відділом з питань пробації, згідно висновку якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення є середньою, ризик шкоди життю і здоров`ю - низький, відсутні підстави вважати ймовірними насильницькі дії, загальний рівень ризику для суспільства (в т.ч. для окремих осіб) є середній. У разі призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання не пов`язаного з позбавлення волі, доцільно застосувати наступні заходи: контроль за поведінкою за місцем проживання особи; повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи; з`являтися на реєстрацію до Лозівського МРВ філії ДУ «Центр пробці» в Харківській області; не виїжджати за межі України.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченої ОСОБА_3 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкцій ч.1 ст. 317 КК України із застосуванням ст.75 КК України, а саме звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням та покладення на неї обов`язків передбачених ст.76 КК України, яке сприятиме її виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 судом не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченої витрати за проведення судової експертизи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_8 винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України та піддати її покаранню у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, код банку 37999680, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 005, код доходів 24060300, інші надходження) судові витрати за проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № 1709 від 27.07.2018 року в розмірі 3432 гривні 00 копійок.

Речові докази по справі:

- тарілку; лезо; піпетку; блістер з-під таблеток; 3 пляшки об`ємом 0,5 л; 1 пляшку з написом «Розчин» об`ємом 0,295 л; 2 колби з написом «Саліцинова кислота»; 1 прозору колбу; 2 шприці ємністю 20 мл; 1 шприц об`ємом 5 мл; шприц об`ємом 2 мл; шприц об`ємом 2,5 мл; шприц об`ємом 5 мл; 2 металевих сита; 2 шприці; ватний тампон; 2 шприці, які передані на зберігання до складу ГУ НП в Харківській області (квитанція № 7611, книга обліку речових доказів - 7) - знищити як такі, що не мають цінності.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1