Справа № 369/3499/19
Провадження №1-кс/369/1133/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000406 від 24.01.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, яке мотивоване тим, шо у провадженні СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000406 від 24.01.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.01.2019 близько 19 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи за місцем проживання в будинку по АДРЕСА_1 , в ході сварки, яка виникла після сумісного розпиття спиртних напоїв зі своєю дружиною ОСОБА_7 , маючи прямий умисел направлений на завдання останній тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_7 удари по різним частинам тіла, заподіявши при цьому потерпілій, відповідно до довідки № 610 від 23.01.201, виданої Центральною районною лікарнею Києво-Святошинського району тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку, численних забійних ран обличчя, закритої травми живота.

Слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області 24.01.2019 відомості про вчинений злочин внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000406, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Цього ж дня в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного злочину затримано ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.01.2019 слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Таким чином, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні за №0000406 підозрюються ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українець, громадянин України, одружений, непрацюючий, маючий середню освіту, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є протокол огляду місця події від 23.01.2019, протоколом огляду місця події від 20.02.2019, протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, довідкою № 610 від 23.01.2019 виданою Києво-Святошинською ЦРЛ, іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Згідно з ч. 2 ст. 492 КПК України тримання під вартою може застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

В даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

26.01.2019 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України терміном 60 діб, тобто а саме до 23 березня 2019 року (включно).

На даний час у даному кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому.

Однак, закінчити досудове розслідування протягом трьох місяців, тобто до 24.03.2019, немає можливості, так як з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 в Києво-Святошинській ЦРЛ, до медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_11 в Київській обласній клінічній лікарні, відповідно по отриманій медичній документації призначити судово-медичну експертизу по тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, завершити призначені судові експертизи та витребувати висновки, а саме : висновок судово-імунологічної експертизи (ухвала суду №369/2382/19), висновок психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_5 ( ухвала суду 369/2377/19), а тому виникла необхідність у продовженні строку досудового розслідування до трьох місяців.

Проведення вказаних слідчих дій потребує додаткового часу з огляду на складність провадження, і їх результати матимуть доказове значення для судового розгляду у кримінальному провадженні.

Раніше перелічені слідчі (розшукові) дії неможливо було здійснити у встановлений законом строк у зв`язку з тим, що потерпіла тривале лікування у відділенні щелепо-лицевої хірургії Київської обласної клінічної лікарні та раніше здійснити виїмку медичної документації не представилось за можливе, а медична документація є суттєвою при проведенні судово-медичної експертизи.

А тому, враховуючи вищевикладене в ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_12 з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі. (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування обвинуваченого з позиції практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити наступне:

- підозрюваний не має місця роботи та постійного джерела доходів;

- раніше за судимий за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на потерпілих, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на свободі та знаючи про фактичне місце проживання потерпілих, свідків, будучи там зареєстрований, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_5 перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Проведення вказаних слідчих дій потребує додаткового часу з огляду на складність провадження, і їх результати матимуть доказове значення для судового розгляду у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Застосування іншого більш, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179-182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого - до трьох місяців.

У судому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, та просив продовжити підозрюваному строк тримання під вартою в межах продовженого строку досудового розслідування.
У судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник заперечували, щодо задоволення клопотання слідчого. Просили обрати домашній арешт в нічний час.
Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, вислухавши учасників процесу, приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, 26.01.2019 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України терміном 60 діб, тобто а саме до 23 березня 2019 року (включно).

Постановою керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури від 20.03.2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000406 від 24.01.2019 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, продовжено до трьох місяців та визначено новий строк досудового розслідування до 24.04.2019 року включно.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 5 до 8 років.
При цьому суд, враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; його репутацію.
Судом також встановлено, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися, підстав для скасування чи зміни підозрюваному раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вбачає, та вважає, що зміна ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 3 ст. 196 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Беручи до уваги те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до 3 місяців, суд, вважає за можливе клопотання задовольнити, та продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою в арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України (04050, м. Київ, вул. Дегтярівська, 13) до трьох місяців.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,186,193,199,309 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000406 від 24.01.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою у арештному домі державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - до трьох місяців, а саме до 24.04.2019 року (включно).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1