У Х В А Л А
іменем України

01 листопада 2018 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання заступника начальника третього слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
26.10.2018 р. заступник начальника третього слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_3 подав до суду клопотання про накладення арешту на майно, а саме на авто заправочну станцію АЗС яка розташована за адресою: Київська обл., Києво- Святошинський р-н, с. Білогородка, вул. Щорса, буд. 2-Б, а саме: резервуари з скрапленим газом, дизпаливом, бензином; обладнання та інші речі, які використовуються для здійснення торгівлі підакцизними товарами.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що третім слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000200 від 24.10.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.28 ч.2 та ч. 1 ст. 205 КК України.
24.10.2018 р. автозаправочні станції АЗС, в тому числі й за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, коли є достатні підстави вважати, що воно було використано як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі одання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ст.172 ч. 3 КПК України, слідчий суддя, суд встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, а саме слідчим:
- не конкретизовано перелік і види майна, що належить арештувати;
- не зазначено кількість резервуарів, на яку необхідно накласти арешт;
-не зазначено що відноситься до обладнання та інших речей, які використовуються для здійснення торгівлі підакцизними товарами;
- не надані документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, тому клопотання підлягає поверненню.
Відповідно до ст.132 ч.4 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. З клопотання слідчого та долучених до нього матеріалів не вбачається, що слідчий, з врахуванням вимог ст.100 КПК України, використав всі надані йому законом можливості для забезпечення зберігання вказаного майна без застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,171,172 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання заступника начальника третього слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно,а саме на авто заправочну станцію АЗС яка розташована за адресою: Київська обл., Києво- Святошинський р-н, с. Білогородка, вул. Щорса, буд. 2-Б, а саме: резервуари з скрапленим газом, дизпаливом, бензином; обладнання та інші речі, які використовуються для здійснення торгівлі підакцизними товарами повернути особі, яка його подала встановивши строк 72 години для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя