ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3204/18 Номер провадження 11-кп/814/307/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду
кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою з внесеними доповненнями засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської обл. від 8.08.2018,-
ВСТАНОВИВ:
8.08.2018 Крюківським районним судом м.Кременчук Полтавської області в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гожули Полтавського р-ну Полтавської обл., українця, громадянина України, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.09.1998 Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.229-6 КК України на 2 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на один рік. 03.02.1999 постановою Шишацького районного суду Полтавської області на підставі ст.46-1 КК України, 408-2 КПК України відстрочку виконання вироку скасовано, а ОСОБА_7 направлено для відбування покарання у місця позбавлення волі. 01.03.2000 звільнений Полтавським районним судом Полтавської області на підставі ст. 52 КК України умовно - достроково на 11 місяців 2 дні;

-10.01.2001 Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.229-6 КК України на три роки позбавлення волі. Звільненого 10.01.2004 по відбуттю строку покарання;

-17.06.2005 Шишацьким районним судом Полтавської області по ч.1 ст.185 КК на один рік позбавлення волі;

-08.06.2006 Шишацьким районним судом Полтавської області по ст. ч.3 ст.185, ч.2 ст. 309 КК України на три роки позбавлення волі;

-09.02.2007 Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.162, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі;

-14.11.2008 Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст.296, ч.1 ст.71, ч.4 ст. 72 КК України на один рік три місяці позбавлення волі;

-21.01.2009 Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.186 КК України на чотири роки позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України до даного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим приєднано покарання призначене вироком Шишацького районного суду Полтавської області від 14.11.2008 і остаточно призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. 25.07.2012 на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном покарання три місяці п`ятнадцять днів, звільнений з місць позбавлення волі 2.08.2012;

-30.05.2013 Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 296, ст.395, ч.1,2 ст. 70, ст. 71 КК України на два роки два місяці позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 03.06.2015 по відбуттю строку покарання.

- 12.05.2016 Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст. ст.125, ч.2, 3 ст. 185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 на три роки шість місців позбавлення волі.

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.
Приймаючи таке рішення суд врахував, що засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення, дані щодо поведінки засудженого під час відбування покарання, який має заохочення, стягнень не має, характеризується посередньо, ставлення засудженого до вчиненого злочину та до праці, який не працює та бажання працювати не виявляє, висновки комісії державної установи «Кременчуцька виправна колонія № 69».

Крім того, суд зазначив, що наявність у ОСОБА_7 тяжких хронічних захворювань не є достатньою самостійною підставою для умовно дострокового звільнення.

В апеляційній скарзі з внесеними доповненнями засуджений, посилаючись на те, що він має два заохочення, не може влаштуватись на роботу, так як має невиліковні хвороби «СНІД VI стадії», «Гепатит С», «кандидоз стравоходу», являється членом Церкви Адвентистів сьомого дня, просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, міркування прокурора про законність судового рішення, перевіривши матеріали особової справи та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі .

Необхідною умовою застосування положень частини 1 статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.
У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до п. 1 та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Так, ОСОБА_7 засуджений 12.05.2016 Шишацьким районним судом Полтавської області за ч.1 ст. ст.125, ч.2, 3 ст. 185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України на три роки шість місяців позбавлення волі.

02.09.2016 Крюківським районним судом м.Кременчук Полтавської області ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання призначеного 12.05.2016 Шишацьким районним судом Полтавської області у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 12.05.2016 по 20.07.2016 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку покарання ОСОБА_7 з 12.05.2016, кінець строку покарання 04.09.2019.
З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.05.2016.
Під час утримання в державній установі "Полтавська установа виконання покарання (№23)" характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.
З 02.08.2016 відбуває покарання в державній установі "Кременчуцька виправна колонія №69".
Згідно характеристики засудженого, наданої начальником відділення соціально-психологічної служби ДУ «Кременчуцька виправна колонія №69» ОСОБА_9 , погодженої виконуючим обов`язків заступника начальника державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_10 , затвердженої начальником Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» ОСОБА_11 від 01.08.2018, засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має. Дотримується ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує їх передбачені законом вимоги під контролем. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, за час відбування покарання татуювань собі не наносив. Дотримується правил особистої гігієни, має охайний зовнішній вигляд. Позову не має. Намірів працевлаштуватися не проявляє. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості. Злодійських традицій не підтримує, до ради колективу засуджених ставиться задовільно. Стан здоров`я засудженого задовільний, за характером мовчазний, спокійний, на контакт іде легко. Підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом листування, побачень, отримує від них посилки, передачі. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу не приймає. Вину свою визнає.(а.с.9)
29.06.2017 рішенням комісії Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» від ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні ст.ст.100, 101 КВК України,через те, що останній не стає на шлях виправлення (а.о.с. 39).
07.12.2017 рішенням комісії Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» ОСОБА_7 відмовлено у його представленні до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки за висновком комісії останній не став на шлях виправлення (а.о.с. 48).
05.07.2018 рішенням комісії Державної установи «Кременчуцька виправна колонія №69» ОСОБА_7 відмовлено у його представленні до умовно дострокового звільнення, оскільки за висновком комісії засуджений не довів свого виправлення (а.о.с. 53).
Відповідно до медичної довідки, ОСОБА_7 знаходиться на диспансерному обліку у лікарів амбулаторно профілактичного відділення СТЛ при державній установі «Кременчуцька виправна колонія» №69 з діагнозом: В20.0 ІV клінічна стадія Імуносупресія. Кандидоз стравоходу. Хронічний гепатит асоційований з НСV інфекцією. ВААР терапія (а.с. 11)
Як встановлено за час відбування покарання ОСОБА_7 не має стягнень та має дві подяки, а саме : від 02.07.2018 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі (а.с. 10) та від 26.11.2018 за сумлінне ставлення до навчання, систематичне відвідування навчальних занять, активну участь у житті навчального закладу протягом i семестру 2018/2019 та відповідно до заяви класного керівника ОСОБА_12 ( а.с. 49)
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого, суд першої інстанції всебічно врахував дані про поведінку і ставлення ОСОБА_7 до праці, який не працює та бажання працювати не виявляв за весь час відбування покарання.
Наявність у засудженого тяжких хронічних захворювань, колегія суддів враховує, але хронічні захворювання не є достатньою підставою для умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

Матеріали провадження не містять відомостей, які б свідчили про працевлаштування засудженого та його сумлінну поведінку. А з огляду на те, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 376,405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу з внесеними доповненнями засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської обл. від 8.08.2018 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4