Справа № 359/4391/18
Провадження № 1-кп/359/445/2018
ВИРОК
Іменем України

07 грудня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль з технічною фіксацією кримінальне провадження № 0001012, внесене 06 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, неофіційно працюючого в ПП «Аквамийка», не одруженого, повна середня освітя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, дітей на утриманні не має, не депутат, не інвалід,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, за наступних обставин.

Так, 05 травня 2018 року, знаходячись в м. Бориспіль Київської області, ОСОБА_4 вирішив вчинити незаконне заволодіння транспортним засобом мотоцикл марки «HONDA» VT-1300, який належав ОСОБА_6 , та за власними спостереженнями ОСОБА_4 , зберігався у приміщенні металевого гаражу біля будинку АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 цього ж дня підшукав та приготував ножиці для різки металу, щоб проникнути в гараж належний ОСОБА_6 ..

В подальшому ОСОБА_4 , дочекавшись настання пізнього часу доби, щоб уникнути зустрічі з власником гаража та випадковими людьми, близько 01 години 00 хвилин 06 травня 2018 року, прийшов до металевого гаража, що розташований біля будинку АДРЕСА_2 , та продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів, за допомогою принесених з собою ножиць для різки металу, перекусив металеві петлі для навісного замка на воротах гаража та відкрив їх.

Одразу після цього, ОСОБА_4 проник в приміщення гаражу де виявив мотоцикл марки «HONDA» VT-1300, номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 , викотив його на вулицю та користуючись своїми знаннями технічної будови мотоциклу, з`єднав дроти запалення, привів в дію двигун мотоцикла та з місця вчинення злочину поїхав на мотоциклі, чим повторно, незаконно заволодів транспортним засобом.

07 травня 2018 року ОСОБА_4 , керуючи мотоциклом «HONDA» VT-1300, номерний знак НОМЕР_1 , яким напередодні незаконно заволодів, під час його переслідування працівниками поліції з метою затримання, не впорався з керуванням та впав, внаслідок чого пошкодив мотоцикл, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 26 685 грн. 48 коп..

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, крім допиту обвинуваченого, зважаючи на те, що учасниками судового провадження указані обставини не оспорювались (щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, часу скоєння злочину, завданих матеріальних збитків потерпілим).
В судовому засіданні, ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, та висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому, та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому та просив надати йому можливість виправитись.

З сумою завданих матеріальних збитків погодився, підстав для невизнання їх не вбачає, оскільки дійсно така шкода його діями була завдана, у зв`язку з чим не заперечував проти задоволення позову ОСОБА_6 .

Зазначив, що розумів значення своїх дій, та те, що скоює незаконне заволодіння транспортним засобом з проникненням у приміщення.
Крім того, судом також досліджені докази, що свідчать про особу обвинуваченого та процесуальні витрати у справі.
Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію учасників судового провадження.
При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання ОСОБА_4 винним.

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно з проникненням у приміщення. Таку кваліфікацію дій ОСОБА_4 суд вважає правильною.
Так, ОСОБА_4 вчинив активні дії та заздалегідь підготовленими ножицями для різки металу перекусив металеві петлі навісного замка на воротах гаражу,незаконно проник до нього та заволодів мотоциклом, що зберігався всередені, і почав рух на ньому по м. Бориспіль. Ані дійсного, ані уявного права на мотоцикл обвинувачений не мав. Заволодіння ним відбувалось без волевиявлення власника мотоциклу ОСОБА_6 , а тому воно є незаконним. Дії обвинуваченого характеризуються прямим умислом. Зокрема, він усвідомлював суспільно-небезпечний характер власних дій, передбачав суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання з метою - викрадення мотоциклу. Після запуску двигуна шляхом з`єднання дротів запалення, привів в дію двигун мотоцикла та транспортний засіб почав рухатись, а тому вчинений злочин є закінченим.Обвинувачений заздалегідь домовлялись про заволодіння транспортним засобом.

Зважаючи на вказане суд вважає, що ОСОБА_4 має бути засудженим за ч. 2 ст. 289 КК України, за незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно з проникненням до приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність обрання покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 289 КК України.

Так, судом враховано, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєні злочину, який відповідно класифікації злочинів, зазначених у ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами..

Щодо наявності пом`якшуючих відповідальність обставин суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.

За час судового розгляду справи в суді, обвинувачений вів себе позитивно, дотримувався встановленого в суді порядку, зауважень головуючого не отримував.

Обвинувачений раніше засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2012 року, яким його було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2018 року ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі, призначеного за вищевказаним вироком.
Крім того, наразі в провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебувають на розгляді кримінальні провадження щодо ОСОБА_4 , а саме : за № 0000987 від 19 червня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; за № 0000828 від 16 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України; за № 0000922 від 22 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ; за № 0000061 від 09 січня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Обвинувальні чи виправдальні вироки по даним кримінальним провадженням наразі судом не ухвалено.
Наведене свідчить про те, що на шлях виправлення і перевиховання обвинувачений не став, належних висновків для себе не зробив та в силу вимог ч. 3 ст. 32, примітки 2 до ст. 289 КК України, повторно вчинив умисний корисливий злочин.
Обвинувачений має місце реєстрації та проживання де характеризується посередньо, неофіційно працевлаштований адміністратором у ПП «Аквамойка» де характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем реєстрації не перебуває, є особою молодого віку, має базову загальну середню освіту, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не є інвалідом, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем.

Суд приходить висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до підсудного ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом. Підстав для застосування підсудному ст. 69-1 КК України - не вбачається.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законом віднесено до тяжкого злочину, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Судом при призначенні покарання також враховуюються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи наведене та щире каяття, повторність злочинів, наявність судимості та інших кримінальних проваджень розгляд яких не завершено постановленням виправдального чи обвинувального вироків, з урахуванням наведених вище обставин справи та характеризуючих відомостей про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 не можливо без ізоляції від суспільства.

Відтак, слід призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений в санкції даної статті, а саме позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна.
Постановою старшого слідчого Бориспільського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_7 від 07 травня 2018 року мотоцикл марки «HONDA» VT-1300, номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2010 року випуску визнано речовим доказом та передано для відповідального зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів.

Згодом, на підставі розписки потерпілого від 31 травня 2018 року, дане майно передано на відповідальне зберігання її власнику - ОСОБА_6 ..
Долю речового доказу суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 100 КПК України, тобто після набрання вироком законної сили його залишити у володінні та користуванні власника ОСОБА_6 ..
У даному кримінальному провадженні призначено та проведено експертизу, за наслідком чого отримано висновок експерта від 25 травня 2018 року за № 12-2/471. Вартість проведеного експертного дослідження згідно довідки становить 858 грн. 00 коп.
Судові витрати у виді проведеної експертизи згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь державного бюджету України.
Крім того, потерпілим ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, яким він просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на свою користь заподіяні матеріальні збитки, а саме : матеріальний збиток заподіяний внаслідок пошкодження мотоциклу марки «HONDA» VT-1300, номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2010 року випуску, на суму 26 685 грн. 48 коп., витрати щодо оплати послуг евакуатора та майданчику утримання транспортних засобів на суму 2800 грн. 00 коп.

Вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок незаконного заволодіння обвинуваченим належним ОСОБА_6 мотоциклом та його переслідуванням працівниками поліції по м. Бориспіль, ОСОБА_4 не впорався з кернуванням та пошкодив транспортний засіб чим заподіяв матеріальні збитки власнику мотоциклу.

Розмір наведеного збитку визначено на підставі авто товарознавчої експертизи від 25 травня 2018 року за № 12-2/471, який дорівнює 26 685 грн. 48 коп..

Також позивачем понесено витрати на оплату послуг евакуатора та тимчасового утримання транспортного засобу в розмірі 2800 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера б/н від 26 травня 2018 року.

ОСОБА_6 до суду не з`явився, проте подав заяви, якими розгляд кримінального провадження просив здійснити у його відсутність, вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити.

Прокурор підтримав заявлений ОСОБА_6 позов та просив задовольнити його. Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти розміру шкоди, визначеного ОСОБА_6 в позові та щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи зщаперечень.

Судом встановлено, що на підтвердження заявленного розміру заподіяного матеріального збитку до матеріалів кримінального провадження надано належні та допустимі докази, а саме: висновок експерта по авто товарознавчій експертизі від 25 травня 2018 року за № 12-2/471, яким вартість пошкодження мотоциклу визначено в розмірі 26 685 грн. 48 коп. та квитанцією до прибуткового касового ордера б/н від 26 травня 2018 року, якою підтверджено витрати ОСОБА_6 на оплату послуг евакуатора, тимчасового утримання транспортного засобу в розмірі 2800 грн..

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Зважаючи на вказане та визнання позову обвинуваченим суд приходить висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а тому з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 29 485 грн. 48 коп..
Під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

В той же час обвинувачений ОСОБА_4 на даний час утримується у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, оскільки ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2018 року у кримінальному провадженні № 0001520 внесеного 09 липня 2018 року до ЄРДР щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором підтвердив, що даний запобіжний захід наразі продовжено та ОСОБА_4 перебуває під вартою у зв`язку з розглядом кримінального провадження за вищевказаними обвинувальними актами щодо нього.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуває під вартою, у зв`язку з обранням відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках іншого кримінального провадження, ризики відсутні, а тому з урахуванням наведеного, підстави для обрання запобіжного заходу в даному кримінальному провадженні, відсутні.

Таким чином, строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту оголошення вироку, тобто з 07 грудня 2018 року року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, суд -
у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України та призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту оголошення вироку, тобто з 07 грудня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданого 18 червня 2013 року Бориспільським РВ Управління МВС України в Київській області, код платника податків НОМЕР_3 ) на користь державного бюджету України витрати на проведення експертизи у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 00 (нуль) копійок (р/р 0004, одержувач: Бориспільське УДКСУ /м. Бориспіль/21081100, , МФО 821018, назва: адміністративні штрафи та інші санкції).
Речовий доказ - мотоцикл марки «HONDA» VT-1300, номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, 2010 року випуску, який переданий на відповідальне зберігання власнику, - після набрання вироком законної сили, залишити у володінні та користуванні власника ОСОБА_6 .
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданого 18 червня 2013 року Бориспільським РВ Управління МВС України в Київській області, код платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Добровеличпівським РВ УМВС України в Кіровоградській області, відомості про код платника податкі відсутні) матеріальну шкоду в розмірі 29 485 (двадцять дев`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) гривень 48 (сорок вісім) копійок.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження - потерпілому, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1