Справа № 592/6301/18
Провадження № 1-кп/592/483/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

обвинуваченої: ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Суми кримінальне провадження № 0001443 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , який працює швачкою в ТОВ Сумихіммаш , незаміжньої, яка має неповну середню освіту, українки, громадянки України, раніше не судимої в силу ст. 89 КК України, яка має на утриманні малолітню дитину: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

23.04.2018 року о 17 годині 35 хвилин ОСОБА_7 прийшла до відділення ПАТ КБ Приватбанк , яке розташоване за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, буд. 26, з метою поповнити рахунок карти оператора мобільного зв`язку. У відділенні співробітниця банку повідомила ОСОБА_7 про те, що каса вже не працює. Після цього ОСОБА_7 вийшла з касової зали та побачила приміщення з відчиненими дверима. Зайшовши до вказаного приміщення, вона побачила сумку, залишену на стільці. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , а саме: вказаної сумки, яка належить потерпілій ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди власнику майна, діючи умисно, з метою збагачення за рахунок потерпілої, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 викрала сумку вартістю 439 грн. , згідно висновку експерта № 19/119/11-1189е від 30.05.2018 року, в якій знаходився гаманець вартістю 491 грн. , згідно висновку експерта № 19/119/11-1189е від 30.05.2018 року, з грошовими коштами в сумі 400 грн. та карти ПАТ КБ Приватбанк в кількості 6 шт. , які матеріальної цінності для потерпілої не представляють. З викраденим майном ОСОБА_7 покинула приміщення відділення ПАТ КБ Приватбанк та в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1330 грн. .

Органом досудового розслідування умисні протиправні дії ОСОБА_7 , які виразилися в таємному, з корисливих мотивів, викраденні майна належного потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1330 грн. , були кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю та пояснила суду про те, що у вчиненому вона щиро кається. Також обвинувачена ОСОБА_7 пояснила суду про те, що 23.04.2018 року вона дійсно вчинила крадіжку майна, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: сумки, гаманця, грошових коштів в сумі 400 грн. , карт ПАТ КБ Приватбанк в кількості 6 шт. , за обставин зазначених в обвинувальному акті. Вона просила суд суворо її не карати.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_7 своєї вини, її вина у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку (а. с. 34) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачена ОСОБА_7 правильно розуміє зміст наданих їй прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Зіставивши ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого обвинуваченою ОСОБА_7 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а, отже, її злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) .

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, вчинений обвинуваченою ОСОБА_7 , згідно ч. 3 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Як особа обвинувачена ОСОБА_7 характеризується наступним чином: - має постійне місце проживання та постійне місце реєстрації (а. с. 1, 7, 39, 40) ; - має на утриманні малолітню дитину: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 1) ; - має задовільний стан здоров`я (а. с. 41 44) ; - раніше не судима в силу ст. 89 КК України (http://10.3.5.151/Review/31422612) (а. с. 45) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - добровільне часткове усунення заподіяної шкоди; - наявність на утриманні малолітньої дитини: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - повне визнання нею своєї вини у вчиненні злочину.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні винної особи малолітньої дитини при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Наявність на утриманні винної особи малолітньої дитини розуміється як надання винним відповідній особі матеріального забезпечення, яке майже завжди є основним джерелом існування для такої особи. Крім того, наявність на утриманні винної особи малолітньої дитини означає, що винна особа бере безпосередню участь в її вихованні та в здійсненні щодо неї інших батьківських обов`язків. Наявність на утриманні винної особи малолітньої дитини, окрім її матеріального забезпечення, означає також, що винна особа здійснює догляд за нею, якщо ця особа потребує стороннього догляду. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиниться особа, яка знаходиться на утриманні винної особи, після засудження останньої. Крім того, держава повинна піклуватися про фізичний та моральний розвиток малолітніх дітей у повноцінній сім`ї, адже бездоглядність дітей завжди була однією із причин дитячої злочинності.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винної та інші обставини справи, враховуючи думку прокурора, враховуючи те, що цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_7 потерпіла ОСОБА_6 не пред`являла, відтак суд дійшов висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, необхідного й достатнього для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, у виді штрафу.

Цивільний позов у справі потерпілою ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_7 ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду пред`явлений не був (а. с. 2 5, 7) .

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 3, 5, 36 38) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119/11-1/1189е від 30.05.2018 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 429 грн. 00 коп. , слід відшкодувати за рахунок обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави (а. с. 2, 4, 5, 35) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 368 371, 373 376 КПК України; ст. ст.11, 12, 50 53, 185 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_7 винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. .

Речові докази, а саме:

- сумку, гаманець, 6 карток, які 04.05.2018 року було передано на відповідальне зберігання під охоронну розписку потерпілій ОСОБА_6 , вважати їй повернутими;

- оптичний диск № LH3133 PE 070579003 з копією відеозапису з камер спостереження відділення ПАТ КБ Приватбанк , розташованого за адресою: м. Суми, вул. Троїцька, буд. 26, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 19/119/11-1/1189е від 30.05.2018 року, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 429 грн. 00 коп. , відшкодувати за рахунок ОСОБА_7 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1