ПОСТАНОВА
іменем України
26 березня 2019 року
м. Київ

справа № 623/3043/16-к
провадження № 51-4627км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора захисникаОСОБА_5 , ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Балаклійського району, жителя АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (далі КК).
Обставини справи

1. Вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 12 червня 2017 року ОСОБА_7 засуджено за частиною 1 статті 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі статті 75 КК його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на нього виконання обов`язків, передбачених частиною 1 та пунктом 2 частини 2 статті 76 цього Кодексу.
2. За епізодом зберігання однозарядного пістолета (марку та модель якого встановити не виявилось можливим) ОСОБА_7 виправдано за частиною 1 статті 263 КК на підставі пункту 3 частини 1 статті 373 КПК.
3. За обставин, детально наведених у вироку, суд визнав ОСОБА_7 винуватим у тому, що в період з 2006 року по вересень 2016 року в лісосмугах біля с. Довгеньке Ізюмського району Харківської області він відшукував вогнепальну зброю та бойові припаси, потім їх незаконно перевозив до місця свого проживання на АДРЕСА_1 , де зберігав без передбаченого законом дозволу. Під час огляду місця події 22 вересня 2016 року в згаданому домоволодінні працівники поліції виявили та вилучили гвинтівку Мосіна зразка 1891 року калібру 7,62 мм, пістолет «RECK» калібру 9 мм, змінений саморобним способом, патрон виробництва США калібру 5,6 мм, гвинтівочний порох марки «ВЛ» масою 2,6 г.
4. Апеляційний суд Харківської області ухвалою від 11 січня 2018 року залишив вирок місцевого суду без зміни.
Вимоги і доводи касаційної скарги

5. У касаційній скарзі прокурор на підставах, передбачених частиною 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
6. Не оспорюючи фактичних обставин справи та правової кваліфікації дій засудженого, прокурор вважає безпідставним звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, оскільки це не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі засудженого, котрий неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема й за вчинення аналогічного злочину, має непогашену судимість.
7. Стверджує, що апеляційний суд усупереч положенням статті 419 КПК не обґрунтував належним чином свого рішення про залишення без задоволення вимог сторони обвинувачення, а також не усунув допущених місцевим судом порушень статей 65, 75 КК, що призвело до призначення засудженому невиправдано м`якого покарання.
Позиції учасників касаційного розгляду
8. Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду. Клопотань про відкладення розгляду до суду касаційної інстанції не надходило.
9. У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу сторони обвинувачення.
10. Захисник ОСОБА_6 під час касаційного розгляду заперечила проти вимог прокурора, просила Суд залишити судові рішення щодо ОСОБА_7 без зміни, вважаючи їх законними та обґрунтованими.
Оцінка Суду

11. Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що подану скаргу належить задовольнити на таких підставах.
12. У силу статті 370 КПК ухвала апеляційного суду має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
13. Зважаючи на приписи статті 419 КПК, суд апеляційної інстанції зобов`язаний проаналізувати й зіставити з наявними у справі та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідну норму права. При залишенні заявлених вимог без задоволення в ухвалі має бути зазначено правові підстави, на яких подану скаргу визнано необґрунтованою.
14. Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості звільнення від покарання з випробуванням. Однак така дискреція діє лише в межах установлених законом. Отже, суд, реалізуючи свої повноваження, має навести правові підстави та переконливі мотиви, які є достатніми для постановлення рішення
15. Відповідно до статті 75 КК обов`язковим є врахування даних, які характеризують особу винного, при вирішенні питання, чи є можливим виправлення засудженого без реального відбування покарання, і під час ухвалення рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд має навести переконливі аргументи, що ґрунтуються на конкретних обставинах справи.
16. Цих вимог закону апеляційний суд, переглядаючи вирок щодо ОСОБА_7 за скаргою прокурора, належно не виконав.
17. За результатами розгляду апеляційний суд дійшов висновку, що призначене обвинуваченому покарання із застосуванням статті 75 КК відповідає вимогам статей 50, 65 КК. Як убачається зі змісту ухвали, апеляційний суд, узявши до уваги незадовільний стан вилученої у ОСОБА_7 зброї та невелику кількість вибухової речовини, дійшов висновку, що зберігання цих предметів без передбаченого законом дозволу не становить загрози для суспільства. Крім того, згаданий суд послався на вік засудженого, стан його здоров`я, активну участь у військово-патріотичному вихованні молоді. З огляду на це суд апеляційної інстанції визнав заявлені прокурором вимоги необґрунтованими й відмовив у їх задоволенні.
18. Проте прокурор в апеляційній скарзі навів конкретні доводи, чому положення статті 75 КК застосовано неправильно. Так, він зазначив, що ОСОБА_7 неодноразово було засуджено, зокрема й за незаконне поводження зі зброєю, до покарання у виді позбавлення волі, при цьому, як видно з довідки про судимість, до нього раніше застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням, а також на підставі акту амністії. Однак ОСОБА_7 , маючи непогашену судимість, знову скоїв умисний тяжкий злочин проти громадської безпеки, що свідчить про відсутність позитивних змін у його поведінці. Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор звернув увагу на наявність встановлених судом першої інстанції двох обтяжуючих покарання обставин та відсутність пом`якшуючих, а також на неврахування досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства обвинуваченого є високим. Зазначені обставини, на переконання прокурора, не отримали належної оцінки місцевого суду при визначенні порядку відбування засудженим покарання.
19. Апеляційний суд переконливо не спростував доводів, наведених стороною обвинувачення, які ґрунтувалися на встановлених судом першої інстанції обставинах. Як видно з ухвали цього суду, в ній усупереч статті 419 КПК не наведено переконливих відповідей на ці доводи апеляційної скарги прокурора.
20. Апеляційний суд, аналізуючи правомірність застосування судом першої інстанції статті 75 КК, обмежився лише посиланням на те, що встановлені під час судового розгляду дані дозволяли дійти висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без реального відбування покарання. Однак за обставин цієї справи висновок апеляційного суду про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням не можна вважати обґрунтованим і таким, що зроблено з урахуванням всіх обставин, які мають правове значення під час вибору заходу примусу та порядку його відбування, про що слушно зазначив прокурор у касаційній скарзі.
21. Таким чином, невмотивованість висновку щодо можливості виправлення засудженого без ізоляції від суспільства не дає обґрунтованих підстав переконатись у тому, що суд зважено використав надані йому дискреційні повноваження, призначаючи покарання.
22. З огляду на викладене доводи прокурора щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону при постановленні ухвали, неправильного застосування кримінального закону, що призвело до м`якості призначеного засудженому покарання, слід визнати прийнятними.
23. Під час нового розгляду апеляційний суд повинен здійснити провадження із додержанням положень глави 31 КПК, ретельно перевірити доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, належно оцінити обставини, які мають правове значення під час вибору заходу примусу та порядку його відбування з урахуванням загальних засад призначення покарання та спеціальних положень розділу ХІ КК, й ухвалити рішення, що відповідає статті 370 КПК.
24. При цьому слід мати на увазі, що за тих самих обставин справи та даних про особу засудженого призначення йому покарання із застосуванням статті 75 КК є неправильним.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 січня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3