Справа № 461/1141/17
УХВАЛА
Іменем України

22.12.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 16.02.2017 року.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчим суддею при накладенні арешту на квартиру не враховано, що кримінальне провадження стосується того, що певні особи шляхом підроблення постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2016 року. Однак, стверджує, що речовими доказами у даному кримінальному провадженні могли бути лише документи, а не квартира. Вважає, що квартира, на яку накладено арешт, не відповідає критеріям ст.98 КПК України, не має жодного доказового значення у даному кримінальному провадженні, тому перебування її під арештом є недоцільним. Просить клопотання задоволити.
Представник заявника у судовому засіданні клопотання підтримала, просила таке задоволити.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечила, просила у такому відмовити.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані докази, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання необхідно задоволити з наступних підстав.
Відповідно до приписів статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про чає та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Згідно абз.3 п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0004873, внесеного до ЄРДР 27.01.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.02.2017 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 та забороною йому та будь-яким іншим особам реалізовувати вказану квартиру шляхом укладання будь-яких правочинів і реєстрації їх у Державній реєстраційній службі України, державних нотаріальних конторах, приватних нотаріусів та інших організаціях та установах.
Підставою накладення даного арешту слугувало те, що дане кримінальне провадження стосується підробки постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.07.2016 року, якою, зокрема, визначено зареєструвати за ОСОБА_6 право приватної власності придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів №755, виданого 26.02.2003 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 .
Однак, органом досудового розслідування в судовому засіданні слідчому судді не надано жодних доказів того, що арештоване майно використовувалось для проведення слідчих дій. Відсутні докази й того, що у даному провадженні вилучалися документи відносно вказаної квартири, проводилася їх експертиза на предмет підробки.

У слідчого судді відсутні також і відомості про те, що в рамках кримінального провадження №0004873 від 27.01.2016 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, чи проведено будь-які слідчі дії у даному кримінальному провадженні. А, відтак, підстави для подальшого обмеження права власності у визначеній слідчим суддею мірі є недоцільним.

Окрім того, санкція ч.1 ст.358 КК України не передбачає конфіскації майна або спеціальної конфіскації.

Також, слідчий суддя зазначає, що з часу накладення арешту на вищевказану квартиру орган досудового розслідування мав достатньо часу для проведення будь-яких слідчих дій щодо з`ясування про те, чи такі мають чи не мають значення у даному кримінальному провадженні.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту необхідно задоволити.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 98, 100, 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 16.02.2017 року в рамках кримінального провадження №0004873, внесеного до ЄРДР 27.01.2016 року, на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ).
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1