№ 1-в/755/344/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого інспектора Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його направлення для відбування покарання, призначеного вироком,

ВСТАНОВИВ

Старший інспектор Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 подала до суду дане клопотання про скасування звільнення від відбування покарання вказаного засудженого (особу в інтересах якої подано клопотання), у зв`язку з порушенням ним умов звільнення, не виконання обов`язків регламентованих ст. 76 КК України, які були покладені за вироком суду.

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року особу в інтересах якої подано клопотання визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ст.70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та із застосуванням ст. 75 вказаного Кодексу звільнено від відбування цього покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладенням зобов`язань з числа передбачених ст. 76 КК України.

Іспитовий строк установлений вироком суду на момент розгляду звернення заявника не закінчився.

На цей час, до суду надійшло звернення заявника, в якому зазначається, що за період іспитового строку випробування засуджений покладені на нього судом обов`язок не виконав, а тому звільнення останнього від призначеного покарання з випробуванням підлягає скасуванню, з цієї передумови. Не виконання обов`язків, слідує, на думку інспектора, з факту самого не прибуття за викликом до нього.

У судове засідання, прокурор, інспектор та особа, в інтересах якої подано клопотання/засуджений, не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак суд, враховуючи положення абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд провадження у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, який складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, ч. 1 ст. 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Так, ст. 166 КВК України в її системному зв`язку із положеннями ст. 78 КК України регламентовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Статтею 138 КПК України передбачено, що поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти (ст. 136 КПК України).

Такі ж вимоги ставляться і при встановленні факту того чи є належним підтвердженням отримання особою виклику до заявника.

Матеріали особової справ не містять даних про те, що засуджений у вказані дні не прибув з неповажних причин.

Тим паче, що матеріали контрольної справи не містять жодного зворотного повідомлення УДППЗ "УКРПОШТА" з причинами повернення без виконання викликів, які б були адресовані засудженому за адресою його проживання, або ж останні вказували про те, що такі виклики він отримував своєчасно.

Також, суд звертає увагу на той факт, що заявником не перевірялось узагалі питання того, чи перебуває чи перебував засуджений за місцем реєстрації АДРЕСА_1 .

За таких умов, на думку суду, на цей час, це клопотання заявника є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», а тому воно не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні подання старшого інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його направлення для відбування покарання, призначеного вироком - відмовити.

Матеріали контрольної (особової) справи засудженого повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя