Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/679/19
Провадження № 1-в/553/210/2019
У Х В А Л А
Іменем України

25.03.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№ 64)» відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянства України, уродженця м. Кременчук, Полтавська область, освіта середня спеціальна, зареєстрований: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

-08.05.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 307 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 роки.

По даній справі засуджений: 28.03.2014 року Крюківським районним судом м. Кременчука, Полтавської області за ст. ст. 186 ч.2, 71 ч.1 КК України на 6 років позбавлення волі,

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 19.02.2016 року згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 07.03.2014 року по 28.04.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

про переведення до приміщення камерного типу,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Полтави надійшло подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_4 .

Начальник державної установи «Полтавська виправна колонія (№64) подав до суду заяву про розгляд матеріалу щодо переведення до приміщення камерного типу відносно засудженого ОСОБА_4 без представника адміністрації Полтавської виправної колонії (№64).

Засуджений в судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор підтримав дане подання та просив його задовольнити з підстав викладених в поданні.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, прийшов до наступних висновків.У відповідності до п. 13 ч. 1 ст.537 та п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

До матеріалів подання долучено характеристику на засудженого ОСОБА_4 відповідно до якої засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.03.2014 року. За період перебування у СІЗО м. Полтави характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 08.05.2014 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії (№ 64). За час відбування покарання характеризується негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання сімдесят три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі дванадцять разів поміщався у ДІЗО та два рази переводився до ПКТ. Допущені порушення виражались у невиконанні законних вимог представників адміністрації, порушені розпорядку дня та порушені встановлених правил поведінки. Тридцять стягнень не знято і не погашено. Заохочень не має. У відношенні до представників адміністрації установи проявляє грубість, не завжди виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань через особисту неуважність. За станом здоров`я працездатний. Намагається утримувати у чистоті і порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має зауваження щодо охайного зовнішнього вигляду. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. На виробництві установи не працевлаштований, бажання працювати не виявляє, до праці ставиться негативно, свідомо уникає виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань або перекладає їх виконання на інших засуджених.

У програмах диференційованого виховного впливу участі не приймає з власної ініціативи. Заходи виховного характеру відвідує формально висновки не робить.

Соціально-корисні зв`язки підтримує з матір`ю шляхом листування, спілкується з нею раз в два місяці на побаченнях, отримує від них посилки та передачі.

За характером хитрий, скритний. У відношенні до інших засуджених високомірний, може проявляти грубість. Підтримує злодійські традиції.

Вину у скоєному злочині визнає частково. Засуджений має виконавчі листи на суму 11170,00 гри., утримань не було, виконавчі листи в установі відсутні, відправлені 27.01.2016 року до ВДВС Полтавського РУЮ.

Перебуває на профілактичному обліку установи як «Порушник установленого порядку відбування покарання».

Відповідно до витягу з протоколу №62 від 25.03.2019 року засідання дисциплінарної комісії Полтавської виправної колонії (№64) з розгляду матеріалів про порушення встановленого порядку відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , 11.01.1993 року 22.03.2019 року, близько 6 години 35 хвилин, засуджений відділення СПС № 2 ОСОБА_4 безпричинно, в категоричній формі, з власних міркувань, перешкоджав проведенню особистого обшуку на предмет виявлення заборонених речей. На неодноразові законні вимоги та зроблені зауваження начальника відділення майора внутрішньої служби ОСОБА_5 встати з ліжка для проведення особистого обшуку, не реагував, вів себе зухвало, нахабно, чим проявив явну злісну непокору законним вимогам представника адміністрації установи про що свідчать рапорти начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , ЧПНУ майора внутрішньої служби ОСОБА_7 .

Засуджений ОСОБА_4 власноручно писати пояснення по факту порушення відмовився в категоричній формі.

Своїми діями засуджений ОСОБА_4 грубо порушив вимоги режиму відбування покарання передбачені ст. 9, 107, 118 КВК України та розділ II Правил внутрішнього розпорядку.

У відповідності до п. 2 розділу ІІІ ПВР засуджені, з-поміж іншого, зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань.

Відповідні обов`язки та заборони для засуджених встановлені також частинами 3 та 4 статті 107 КВК України.

Враховуючи вищевикладене, пояснення учасників судового процесу, матеріали справи, зокрема, характеристику та довідку про стягнення та їх характер, суд вважає обґрунтованим твердження адміністрації установи щодо порушення засудженим правил внутрішнього розпорядку.

Згідно ч.1 ст.132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може застосовуватись такий захід стягнення як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Згідно з ч.1 ст.135 Кримінально-виконавчого кодексу України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань.

Відповідно до ч.6 ст.135 Кримінально-виконавчого кодексу України поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за рішенням суду.

Частиною 1 ст. 134 КВК України визначено, що при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КВК України, стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ч.1 статті 132 КВК України встановлено, що такий захід стягнення, як переведення засуджених до приміщення камерного типу може застосовуватись на строк до трьох місяців.

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши в сукупності матеріали справи, думку прокурора та письмові документи, долучені до подання, суд вважає обґрунтованим подання адміністрації Полтавської виправної колонії (№64) щодо порушення засудженим ОСОБА_4 правил внутрішнього розпорядку та вважає за можливе та необхідне застосувати захід стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу строком на 2 (два)місяці, оскільки застосування інших заходів впливу до засудженого є безуспішними.

Дослідивши вказані обставини та матеріали справи, суд вважає, що існують обґрунтовані підстави для застосування до засудженого ОСОБА_4 стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу установи строком на два місяці, оскільки кількість порушень, допущених засудженим під час відбування покарання свідчить про їх систематичність, а негативна характеристика по місцю відбування покарання свідчить про те, що ОСОБА_4 у вчиненому не розкаявся, на шлях виправлення не став і до цього не прагне.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 134 КВК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання накладеного стягнення.

Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу установи строком на 2 (два) місяці.

Ухвала в частині виконання накладеного стягнення виконується негайно, але може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1