Справа № 353/1022/18
Провадження № 1-кп/353/100/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тлумач клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні N 0000153, занесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2018 року, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не засудженого, інваліда ІІ групи, громадянина України,

у зв`язку із вчиненням ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -,

в с т а н о в и в:

28.09.2018 року до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Тлумацького відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області юриста 1 класу ОСОБА_3 надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні N 0000153, занесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2018 року, щодо ОСОБА_5 з тих підстав, що близько 22 год. 00 хв. 21.07.2018 р. він підійшов до своїх односельчан ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які розпивали спиртні напої в альтанці, яка знаходиться по вул. Гора у с. Братишів Тлумацького району Івано-Франківської області. Під час розпивання спиртних напоїв потерпіла ОСОБА_4 поклала свій мобільний телефон марки «Samsung SMJ320 H» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 у чохлі прозорого кольору з карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 та карткою памяті 8 Гб на лавку біля себе. В цей час ОСОБА_5 вирішив вчинити крадіжку мобільного телефону та, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою особистого збагачення, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung SMJ320 H» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що був у вжитку, вартістю 2500,0 грн., у чохлі прозорого кольору вартістю 100,0 грн., з карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 вартістю 25,0 грн. та карткою памяті 8 Гб вартістю 150,0 грн., який належить ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення злочину скрився та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 27575,0 грн.

Орган досудового слідства вказує, що своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.185 КК України - крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 221/2018 від 19.09.2018 р. ОСОБА_5 страждає та страждав у період часу, що відноситься до інкримінованим йому протиправних дій, помірною розумовою відсталістю, що відповідає МКХ-10F 71. В період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, ОСОБА_5 перебував в стані та перебуває на даний час, при якому не здатний усвідомлювати своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах, оскільки він не виявляє особливої соціальної небезпеки.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 підтримав, вказав, що оскільки він вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, тому не може бути суб`єктом кримінальної відповідальності. Крім того, вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру, а саме: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

ОСОБА_5 (особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру), його захисник адвокат ОСОБА_10 , потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання прокурора підтримали, не заперечували щодо його задоволення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання слід задовольнити, з таких підстав.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та дав суду показання про те, що він літом 2018 року, знаходячись біля літнього майданчику в с. Братишів Тлумацького району Івано-Франківської області, викрав телефон ОСОБА_4 , який лежав біля неї на лавці. У вчиненому розкаявся, тому на наступний день повернув вкрадений телефон ОСОБА_4 .

Незважаючи на те, що на момент вчинення інкримінованого суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_5 знаходився в стані неосудності і не міг нести відповідальність за вчинене ним кримінальні правопорушення в передбаченому законом порядку, його винуватість у крадіжці, тобто у таємному викраденні чужого майна (ч. 1 ст. 185 КК України) повністю підтверджується зібраними у матеріалах кримінального провадження та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що особа, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , ввечері 21.07.2018 р. приєднався до їх компанії, в якій були вона ( ОСОБА_4 ), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . На той момент вони перебували в альтанці, яка знаходиться у с. Братишів Тлумацького району Івано-Франківської області, та випивали. Її мобільний телефон марки «Samsung» лежав поруч з нею на лавці. Посидівши з ними в альтанці, ОСОБА_5 пішов в туалет, а вона виявила відсутність телефону. На наступний день у приміщенні Братишівської сільської ради ОСОБА_5 повернув їй телефон, тому вона не має до нього претензій матеріального та морального характеру.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що в кінці липня 2018 року вони разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відпочивали в альтанці, яка знаходиться по вул. Гора у с. Братишів Тлумацького району Івано-Франківської області та спілкувались. За 2-3 м від них знаходився ОСОБА_5 . Посидівши з ними в альтанці, ОСОБА_5 пішов в туалет, а приблизно за 5 хв. ОСОБА_4 виявила відсутність телефону її мобільного телефону марки «Samsung», який лежав поруч з нею на лавці. Вони почали телефонувати на телефон ОСОБА_4 , проте спочатку дзвінки «вибивали», а через 10 хв. телефон уже був виключений. Зазначила, що оскільки ніхто з компанії більше не відлучався, то телефон міг забрати тільки ОСОБА_5 .

Крім вищенаведених показів свідка та потерпілої, вина ОСОБА_5 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими та речовими доказами, а саме:

- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 22.07.2018 р. за заявою потерпілої ОСОБА_4 зареєстровано кримінальне провадження N 0000153 за ч. 1 ст. 185 КК України (а.с. 79);

- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 22 липня 2018 року з фото- таблицями до нього, відповідно до яких зафіксована обстановка на місці вчинення суспільно-небезпечного діяння, а саме: літній майданчик металевий павільйон та альтанка, розташовані по вул. Гора у с. Братишів Тлумацького району Івано-Франківської області, з деревяними лавками по колу, на одній з яких знаходився телефон марки «Samsung» в прозорому силіконовому чохлі, з карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 (а.с. 56-60);

- даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 23 липня 2018 року з фото таблицями до нього, відповідно до яких зафіксовано добровільну передачу ОСОБА_5 у приміщенні Братишівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (вул. Гора, 46, с. Братишів Тлумацького району Івано-Франківської області) працівникам поліції телефону марки «Samsung SMJ320 H» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в прозорому силіконовому чохлі, з карткою памяті 8 Гб та без сім-карти (а.с. 61-65);

- даними постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до справи від 23.07.2018 р., відповідно до якої телефон марки «Samsung SMJ320 H» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в прозорому чохлі, з карткою памяті 8 Гб, вилучений у приміщенні Братишівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, визнано речовим доказом по справі ( а.с. 66-67);

- висновком приватного оцінювача ОСОБА_11 від 22.07.2018 р., згідно до якого вартість мобільного телефону марки «Samsung SMJ320 H» чорного кольору, чохла до телефону прозорого кольору, картки мобільного оператора «Київстар» та картки памяті 8 Гб (без ПДВ) становить 2775,0 грн. (а.с. 74).

Однак, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 221/2018 від 19.09.2018 р. ОСОБА_5 страждає та страждав у період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, помірною розумовою відсталістю , що відповідає МКХ-10F 71. В період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, ОСОБА_5 перебував в стані та перебуває на даний час, при якому не здатний усвідомлювати своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах, оскільки він не виявляє особливої соціальної небезпеки. У ОСОБА_5 діагностовано олігофренічний симптомокомплекс, рівень інтелекту відповідає рівню розумової відсталості помірного ступеня (а.с. 69-73).

Згідно ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Ч. 2 ст.94 КК України передбачено, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.

Згідно зі ст. 93 КК України, ч. 2 ст. 513 КПК України, до осіб, які вчинили суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально-процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" в п. 3 роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Відповідно до положень ч.2 ст.292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст.291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Згідно з ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Досліджені судом докази та їх оцінка у сукупності, дають підстави прийти до висновку, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, проте вчинив його перебуваючи в стані неосудності, а тому згідно ст.19 КК України він не підлягає притягненню до кримінальній відповідальності і до нього як до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру.

Визначаючи вид примусових заходів медичного характеру, суд враховує обставини вчинення і тяжкість вчиненого діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_5 , а також ступінь небезпечності останнього для інших осіб. Разом з тим, характер і тяжкість захворювання неосудної особи можуть бути визначені комісією лікарів при проведенні відповідної судової експертизи. Наявність у провадженні такого висновку для вирішення судом питання про застосування примусових заходів медичного характеру є обов`язковим.

У відповідності до даних висновку судово-психіатричного експерта № 221/2018 від 19.09.2018 року ОСОБА_5 перебував в стані та перебуває на даний час, при якому не здатний усвідомлювати своїх дій та керувати ними, а тому йому рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах, оскільки він не виявляє особливої соціальної небезпеки.

При визначенні виду і міри медичного характеру, суд враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу та лікування, але й те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечення діяння середньої тяжкості. Також, судом беззаперечно встановлено, що на даний час у ОСОБА_5 діагностовано значне недоумство у формі олігофренії в ст. легко вираженої імбецильності помірної розумової відсталості , про що свідчить олігофренічний симптомокомплекс, він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у неосудному стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_5 не є небезпечним для суспільства в силу свого хворобливого стану, а тому до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 369-372, 503, 512, 513 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, примусові заходи медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речовий доказ: телефон марки «Samsung SMJ320 H» чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в прозорому чохлі, з карткою памяті 8 Гб, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , після набрання ухвалою законної сили, - вважати переданим за належністю.

Копію ухвали направити для виконання до Тлумацької ЦРЛ.

Процесуальні витрати за проведення експертизи віднести на рахунок держави.

На ухвалу протягом тридцяти днів з моменту її оголошення може бути подана апеляційна скарга до судової палати з розгляду кримінальних справах Івано-Франківського Апеляційного суду через Тлумацький районний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію ухвали вручити прокурору, ОСОБА_5 , його захиснику та потерпілій негайно після її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1