В И Р О К
Іменем України
11.02.2019 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000343 від 05.06.2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Барок Барського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судимості не має,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
УСТАНОВИВ :
Близько 01 години 00 хвилин 01.06.2018 року ОСОБА_4 , перебуваючи в смт.Браїлів Жмеринського району Вінницької області, переслідуючи мету таємного заволодіння чужим майном безперешкодно проник на огороджену територію приватного домоволодіння ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_2 , у вказаному населеному пункті. Знаходячись на подвір`ї даного будинку, ОСОБА_4 , діючи з метою незаконного збагачення та з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу проник всередину піднавісу, звідки таємно, умисно викрав уживані господарчі речі, а саме: паяльну лампу об`ємом на 2 л. палива; дві пластикові каністри, ємністю 5 л. та 10 л. із вмістом дизпалива в кількості 2,5 л. та бензину А-92 в кількості 8,5 л. відповідно, два автомобільні перекидачі до автомобіля ВАЗ; три казани ємністю по 12 л., один казан ємністю 3 л., один казан ємністю 1 л.; електричну та механічну дрилі радянського виробництва. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 викрав з подвір`я ОСОБА_5 брухт чорного металу у виді сталевого корита вагою близько 50 кг., а також металевий райборонок. Усі вказані речі ОСОБА_4 вивіз за кілька разів за допомогою велосипеда та мотоблоку і згодом розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 2155,73 грн.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше примішення та сховище.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушень визнав повністю. Пояснив, що о 01 годин ночі 01.06.2018 року він з метою крадіжки металевих речей заліз на подвір`я домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 в смт.Браїлів Жмеринського району, де з піднавісу поблизу гаража виявив дві пластикові каністри, одна з яких була частково наповнена бензином, інша дизпаливом, паяльну лампу, металеві казани, автоперекидачі, механічну та електричну дрилі, які привласнив і вивіз на своєму велосипеді. Повернувшись до вказаного домоволодіння, з подвір`я також викрав та вивіз металеве корито та райборонок. Автоперекидачі, корито та райборонок на власному мотоблоку згодом перевіз на пункт прийому металобрухту, отримавши за їх здачу грошові кошти. Решту викрадених речей заховав потай від інших осіб. Із визначеною експертом вартістю викраденого майна погодився. Зазначив, що пропонував потерпілому ОСОБА_5 певну суму грошей в рахунок відшкодування завданої шкоди, але той відмовився від його пропозиції. У вчиненому щиро розкаявся та просив не позбавляти його волі, посилаючись на наявність на його утриманні неповнолітнього сина.
Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що у квітні 2018 року обвинувачений ОСОБА_4 власним мотоблоком обробляв його город, за обставинами чого останній перебував на подвір`ї його будинку по АДРЕСА_2 та мав змогу роздивитись, що там знаходилось. Натомість, коли 02.06.2018 року він, потерпілий, повернувся додому від своїх батьків, ним та дружиною було виявлено викрадення з піднавісу та з подвір`я його домоволодіння двох пластикових каністр, у яких окремо зберігались бензин та дизпаливо, паяльної лампи, п`яти металевих казанів, електричної та механічної дрилей, двох автоперекидачів, райборонку та металевого корита, що були уживаними, але залишались придатними до використання. Вжитими самостійно заходами йому вдалося виявити частину викрадених речей у сараї однієї особи, що є знайомою із обвинуваченим ОСОБА_4 , незважаючи на те, що останній за його зверненням до нього категорично заперечував свою причетність до їх викрадення. Після цього ОСОБА_5 заявив про крадіжку до органу поліції, працівники якого вказану частину викрадених у нього речей вилучили. Особисто йому було повернуто викрадені електричну та механічну дриль. Решту викраденого майна йому ні в який спосіб не повернуто. Підтвердив пропозицію обвинуваченого ОСОБА_4 стосовно відшкодування йому завданої шкоди в сумі 1700 грн., яку вважає недостатньою з власної оцінки викрадених речей, зокрема двох автоперекидачів, які волів аби обвинувачений повернув йому в натурі. Просив призначити обвинуваченому ОСОБА_6 суворе покарання.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Сторонами заявлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши сталу думку учасників судового розгляду, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням відомостей, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення не є складним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які із потерпілим не оспорюють, усвідомлюючи неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявили у судовому засіданні, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції сторін з вказаних питань.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 умисно вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, за що він підлягає кримінальній відповідальності за ч.3 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у інше приміщення та сховище.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є тяжким злочином, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, враховує думку потерпілого.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 станом на момент вчинення вказаного кримінального правопорушення є особою, яка не має судимості відповідно до положень ст.89 КК України (а.с.67); за місцем проживання він характеризується загалом позитивно, проживає разом з літньою матір`ю ОСОБА_7 , 1960 року народження та своїм неповнолітнім сином ОСОБА_8 , 2013 року народження (а.с.65,66), на обліку у лікарів психіатрів та наркологів не перебував і не перебуває (а.с.68,69), згідно власних пояснень існує за рахунок випадкових заробітків та не має статусу безробітної особи;.
Ті обставини, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочинів, а також наявність на його утриманні неповнолітньої дитини слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Згідно висновків досудової доповіді від 16.11.2018 року, складеної Жмеринським міськрайонним відділом з питань пробації (а.с.31-34), оцінено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 та середній ризик небезпеки для суспільства, а також визначено, що виправлення останнього без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, натомість виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень..
Відтак з урахуванням встановлення в ході судового розгляду декількох вказаних обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, водночас невстановлення обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи винного, який вчинив злочин, будучи особою, яка не має судимості, свою вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, даючи правдиві показання, активно сприяв розкриттю злочину та має на утриманні неповнолітнього сина, якого виховує та утримує самостійно, надто з урахуванням здійнення ним дієвої спроби щодо добровільного відшкодування спричиненої шкоди потерпілому у розмірі, що за вирахуванням частини вилучених речей є достатньо співмірним сумі визначеної за обсягом пред`явленого обвинувачення завданої майнової шкоди, яке було невмотивовано відхилено потерпілим, яким не доведено у встановленому порядку під час досудового розслідування більшої вартості викрадених речей, а в ході судового розгляду заявлено про добровільне визнання усіх обставин кримінального правопорушення, включно із розміром завданої злочином шкоди, суд вважає за можливе на підставі вимог ч.1 ст.69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання йому у виді арешту, визначаючи його належним, дієвим та достатнім у даному конкретному випадку для виправлення та перевиховання обвинуваченого, з урахуванням серед іншого також остаточної вимоги потерпілого щодо призначення суворого покарання.
При цьому судом визнається неаргументованим висновок досудової доповіді органу пробації, яким хоча й не передбачено відсутності ризику небезпеки для суспільства у разі застосування даного виду покарання, проте даний висновок сформовано із безпідставними застереженням щодо притягнення обвинуваченого ОСОБА_4 двічі раніше до кримінальної відповідальності, обставини чого вочевидь не підлягають врахуванню згідно вимог ст.89 КК України, а також вказівкою щодо схильності ОСОБА_4 до вчинення правопорушень, відомості про що відсутні у характеристиці обвинуваченого за місцем проживання, безпосереднє посилання на яку застосовано органом пробації з даного приводу.
Цивільного позову наразі не заявлено.
Речові докази: дві пластикові каністри із вмістом дизпалива об`ємом 2,5 л. та бензину об`ємом 8,5 л., паяльну лампу сірого кольору, п`ять чавунних казанів місткістю 12 л. (3 шт.), 3 л. та 1 л., що зберігаються у Жмеринському ВП ГУНП у Вінницькій області, слід повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 , залишивши у володінні останнього також раніше повернуті йому електричну та механічну дрилі. Відтак за минуванням об`єктивної потреби підлягає скасуванню захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту на вказані тимчасово вилучені речі, застосовний ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 08.06.2018 року (а.с.62-63,64).
У зв`язку із нездійсненням органом досудового розслідування вилучення та належної ідентифікації, а також невстановлення приналежності певній особі велосипеда та мотоблоку, який за обсягом висунутого ОСОБА_4 обвинувачення був задіяний останнім задля перевезення викраденого майна з місця вчинення злочину, суд наразі побавлений можливості об`єктивного вирішення питань щодо застосування спеціальної конфіскації вказаних формальних засобів вчинення даного кримінального правопорушення.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1430 грн. (а.с.73) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
У відповідності до клопотання прокурора із врахуваням допущення обвинуваченим ОСОБА_4 неодноразово неприбуття за викликом в судове засідання без поважних причин в ході судового розгляду даного кримінального провадження, тобто невиправданого ухилення від суду, суд з урахуванням призначення покарання у виді арешту доходить висновку про необхідність його виконання у спосіб, передбачений для покарання у виді позбавлення волі, взявши обвинуваченого ОСОБА_4 під варту негайно із зали суду до вступу вироку в законну силу, однак не більше 60 днів з моменту його затримання, а також із зарахуванням до строку його покарання терміну попереднього ув`язнення з розрахунку один день за один день арешту. З цих підстав підлягає повідомленню судом орган опіки та піклування Жмеринської райдержаміністрації про залишення без батьківського піклування неповнолітнього сина обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем постійного проживання останнього.
Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.3 ст.185, ч.1 ст.69 КК України у виді шести місяців арешту.
До вступу вироку в законну силу обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою, але не довше ніж до 11.04.2019 року включно, взявши його під варту із зали суду.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відраховувати з 11.02.2019 року, зарахувавши до нього на підставі вимог ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з розрахунку, що один день тримання під вартою дорівнює одному дню арешту, з 11.02.2019 року до дня набрання цим вироком суду законної сили включно.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1430 гривень процесуальних витрат на залучення експерта.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 08.06.2018 року на дві пластикові каністри із вмістом дизпалива та бензину об`ємом 2,5 л. та 8,5 л., паяльну лампу сірого кольору, п`ять чавунних казанів місткістю 12 л. (3 шт.), 3 л. та 1 л.
Речові докази: дві пластикові каністри із вмістом дизпалива об`ємом 2,5 л. та бензину об`ємом 8,5 л., паяльну лампу сірого кольору, п`ять чавунних казанів місткістю 12 л. (3 шт.), 3 л. та 1 л., що зберігаються у Жмеринському ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 , залишивши у володінні останнього також повернуті йому раніше електродриль та механічну дриль.
Невідкладно повідомити орган опіки та піклування Жмеринську районну державну адміністрацію Вінницької області про залишення без батьківського піклування неповнолітнього ОСОБА_8 , 2013 року народження, мешканця АДРЕСА_1 , у зв`язку із затриманням його батька ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1