Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/396/19
Провадження №: 1-кс/332/382/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2019 року слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого слідчого відділення Заводського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНПв Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 Запорізької області ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003020 від 12 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчий слідчого відділення Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучено під час огляду місця події 13.03.2019 року, а саме: металевий гараж червоного кольору розміром 7х5,0м; металевий стелаж сірого кольору; два металеві столи синього кольору; стелаж металевий зеленого кольору; стрем`янку металеву червоного кольору висотою 1,8м.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що у провадженні слідчого відділення Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003020 від 12 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Зі змісту поданого слідчим клопотання вбачається, що під час проведення досудового розслідування, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , пояснив, що під час його роботи наТОВ «Ласточка», розташованого за адресою:м.Запоріжжя, вул. Павлокічкаська (стара назва вул. Орджонікідзе), буд. 25, на території ТОВ «Ласточка», та безпосередньо у гаражі на території, яким він користувався на протязі тривалого періоду часу, зберігалось належне йому майно, частину з якого йому вдалося вивезти після звільнення з підприємства. Іншу частину майна вивезти не вдалось з тієї причини, що проти цього заперечував новий власник ОСОБА_6 .. В подальшому, йому стало відомо про те, що його майно, яке там залишилось розкрадається невідомими особами, з приводу чого він у 2016 році звернувся із заявою до поліції. Також із заяви та показів потерпілого ОСОБА_5 , встановлено перелік викраденого у нього майна, у якому зокрема окрім іншого майна, зазначені: стелажі металеві, у кількості 2 одиниць; стіл металевий, у кількості 2 одиниць; стрем`янка - драбина, довжина 2 м. Допитані під час досудового розслідування в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , пояснили, що їм відомо про те, що ОСОБА_5 побудував на території ТОВ «Ласточка», розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. Павлокічкаська (стара назва вул.Орджонікідзе), буд. 25, гараж, в якому ставив свій автомобіль «ГАЗ 24» та зберігав різне майно та запчастини на автомобілі. Через деякий час, його звільнили, але належне йому майно, там і залишилося.Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , директор ТОВ «Ласточка», пояснив, що ОСОБА_5 , дійсно працював на ТОВ «Ласточка» на посаді інженера-механіка, однак через неналежне виконання своїх службових обов`язків, 23.12.2013 року його було звільнено, після чого, було запропоновано ОСОБА_5 забрати своє майно, що ОСОБА_5 і зробив 25.12.2013 року, приїхавши за майном на вантажному автомобілі. Своє майно ОСОБА_5 забирав в його присутності та інших осіб які вказані у Акті, який був складений 25.12.2015 року між ним та ОСОБА_5 , в якому було зазначено перелік майна, яке ОСОБА_5 забрав із собою. Також, ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_5 , у цей час мав повний доступ до свого майна та забрав усе своє особисте майно. В подальшому, ОСОБА_5 , поновлювався на роботі через суд двічі і остаточно був звільнений 27.08.2014 року. Через деякий час, приблизно навесні 2015 року, під час проведення прибирання, з гаражу, яким раніше користувався ОСОБА_5 , було вивезено усе сміття яке там залишилося, оскільки усе цінне майно ОСОБА_5 забрав наприкінці 2013 року. На даний час, на території ТОВ «Ласточка» ніякого майна, що ОСОБА_12 не має. Стосовно належності гаражу, яким користувався ОСОБА_5 , зі слів попереднього директора ТОВ «Ласточка» ОСОБА_13 стало відомо, що даний гараж був побудований за кошти ТОВ «Ласточка», самими працівниками даного товариства у тому числі і за участі ОСОБА_5 , однак на балансі ТОВ «Ласточка» він не знаходиться.

Таким чином, під час проведення досудового розслідування по вказаному провадженню, було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 ,може знаходитись частина викраденого майна, яке належить потерпілому ОСОБА_5 ..Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, власником будівлі хімчистки та земельної ділянки і розташованих на ній будівлях, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , являється товариство з обмеженою відповідальністю «Ласточка».

13.03.2019 року під час огляду місця події- приміщення будівлі хімчистки, земельної ділянки і розташованих на ній будівель за адресою: АДРЕСА_1 , за участі представника ТОВ «Ласточка», яке є власником об`єктів нерухомого майна, а саме директора ТОВ «Ласточка» ОСОБА_6 , та з його письмового дозволу, було проведено огляд приміщення будівлі хімчистки, земельної ділянки та розташованих на ній будівель за вищевказаною адресою.Під час огляду буловиявлено і вилучено наступне майно:металевий гараж червоного кольору розміром 7х5,0м; металевий стелаж сірого кольору; два металеві столи синього кольору; стелаж металевий зеленого кольору; стрем`янку металеву червоного кольору висотою 1,8м., які постановою слідчого від 13.03.2019 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Як вказав під час даного огляду потерпілий ОСОБА_5 , вказані речі належать йому. На даний час вилучене майно знаходиться на тимчасовому зберіганні за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, у слідства є достатні підстави вважати, що вище вказане майно, яке було виявленота вилучено під час огляду місця події 13.03.2019 року, є предметом кримінального правопорушення та має значення для кримінального провадження, а тому, відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворенняі відчуження, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий СВ Заводського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав доводи клопотання, зазначивши, що його обґрунтування викладене у змісті клопотання та пояснив, що слідчий просить накласти арешт з метою збереження речових доказів, оскільки на даний час вилучені речі визнано речовими доказами.

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 в судовому засіданні також підтримавклопотання слідчого і просив його задовольнитиз підстав, викладених у клопотанні, з метою збереження речових доказів. Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що майно, яке було виявлене і вилучено під час огляду місця події належить саме йому, також як і металевий гараж, який він будував за власні кошти протягом багатьох років. Право власності на цей гараж не зареєстровано. ОСОБА_6 , як особа у володінні якої знаходяться вилучені речі, при розгляді клопотання слідчого щодо арешту майна покладався на розсуд суду та зазначив, що це майно належить ТОВ «Ласточка», оскільки все належне ОСОБА_5 майно останній вивіз після звільнення з підприємства. При цьому, він припускає, що будівництво гаражу відбувалося також за участю ОСОБА_5 .. Наміру знищувати вилучені речі у нього немає.

Заслухавши в судовому засіданні слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дослідивши докази надані до клопотання: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003020 від 12.08.2016 року, копію заяви потерпілого ОСОБА_5 від 11.08.2016 року; копію ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2016 року; копію протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 11.10.2016 року; копію списку майна потерпілого; копію заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 16.03.2016 року; копії заяв про отримання відомостей про хід розслідування від 20.01.2017 року та від 08.12.2017 року; копію заяви ОСОБА_5 від 07.04.2017 року; копію товарного чека; копію договору купівлі-продажу об*єкта права комунальної власності №235 від 13.10.2016 року; копію протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 18.07.2018 року; копії протоколів допиту свідка ОСОБА_6 від 08.06.2018 року, свідка ОСОБА_14 від 08.06.2018 року, свідка ОСОБА_10 від 19.07.2018 року, свідка ОСОБА_9 від 01.08.2018 року, свідка ОСОБА_8 від 01.09.2018 року, свідка ОСОБА_11 від 01.09.2018 року, свідка ОСОБА_7 від 29.10.2018 року; копію правовстановлюючих документів на будівлю хімчистки по АДРЕСА_1 ; копію письмового дозволу ОСОБА_6 від 13.03.2019 року на огляд приміщення; копію протоколу огляду місця події від 13.03.2019 року; копію постанови слідчого про залучення до провадження речових доказів від 13.03.2019 року; копію розписки ОСОБА_6 про отримання копії протоколу ОМП, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура(стаття 2 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку, на підставі ч.3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 7 статті 237 КПК України визначено, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України слідчий суддя задовольняє клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а саме, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України(ч.2 ст. 173 КПК України).

Положеннями ч.4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. З наведених положень кримінального процесуального законодавства витікає, що застосування арешту за наявності для цього підстав призвано забезпечити ефективність та дієвість кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 13 березня 2019 року, виявлені під час огляду місця події 13.03.2019 року металевий гараж червоного кольору розмірами 7х5,0м.; металевий стелаж сірого кольору; два металеві столи синього кольору; стелаж металевий зеленого кольору; стрем`янка металева червоного кольору висотою 1,8 м визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та знаходяться на тимчасовому зберіганні за адресою: АДРЕСА_1 . В поданому клопотанні слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно з метою вжиття заходів, спрямованих на збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що вилучене під час огляду місця події 13.03.2019 року майно, яке постановою слідчого визнано речовими доказами, має істотне значення для подальшого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки може виявитися предметом кримінального правопорушення, та в подальшому буде використано в якості речового доказу.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність наявних даних, відповідно до ст. 170 КПК України є достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, яке у встановленому законом порядку визнано речовими доказами, та його збереження є об`єктивною необхідністю з метою запобігання втрати доказів. При накладені арешту на майно слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для 3-х осіб.

Зважаючи на те, що під час розгляду клопотання слідчим було доведено необхідність накладення арешту внаслідок достатніх підстав вважати, що вилучено під час огляду майно може бути використано в якості речових доказів у кримінальному провадженні, а також наявність на даний час ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 167,170-173,309 КПК України, слідчий суддя -

УХ В А Л И В :

Клопотання слідчого слідчого відділення Заводського відділення поліції Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003020 від 12 серпня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на металевий гараж червоного кольору, розмірами 7х5,0м.; металевий стелаж сірого кольору; два металеві столи синього кольору; стелаж металевий зеленого кольору; стрем`янку (драбину) металеву, червоного кольору, висотою 1,8 м, які було виявлено та вилучено 13.03.2019 року під час проведення огляду місця події - приміщення будівлі хімчистки ТОВ «Ласточка», земельної ділянки і розташованих на ній будівель за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони вчинення будь-яких дій, спрямованих на його відчуження та розпорядження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_15