справа №622/443/18
провадження №1-кп/619/370/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року Дергачівський районний суд

Харківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі кримінальне провадження №0000088 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Олександрівка Золочівського району Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимої,

за ч.1 ст.186 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2018 року о 06 годині 45 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «Корчма» на вул. Центральній с. Олександрівка Золочівського району Харківської області, керуючись раптово виниклим прямим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинила сварку з ОСОБА_4 , в ході якої ОСОБА_5 вирвала з рук ОСОБА_4 , мобільний телефон марки «Вravis», модель «А 503 jоу», в якому знаходилось сім картка мобільного оператора «Київстар», та флеш носій «micro SD НС» об`ємом 8 Гб, після чого поклала вихоплений телефон до своєї кишені. При вказаних діях ОСОБА_4 почала робити зауваження ОСОБА_5 на які остання не звертаючи уваги та не зреагувавши, сіла в автомобіль та поїхала у невідомому напрямку.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 заподіяла потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток в сумі 1894 гривень.
Дії підозрюваної ОСОБА_5 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), суд кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України.

До суду надійшла угода від 25.04.2018 укладена між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 про примирення, згідно якої:

На час укладання угоди підозрювана ОСОБА_5 відшкодувала потерпілій ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду, публічно вибачилась.

Сторони погоджуються на призначенні підозрюваній ОСОБА_5 за ч.1 ст.186 КК України покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнивши її від покарання із встановленням іспитового строку.
Сторони розуміють, що відповідно до ст.ст. 471, 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для сторін є:

1) для підозрюваної - обмеження права оскарження вироку у апеляційному і касаційному порядках відповідно до положень ст.ст.394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч,4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд; допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення; подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь.

2) для потерпілої - обмеження права оскарження вироку у апеляційному, касаційному порядках відповідно до положень ст.ст.394, 424 КПК України та позбавлення вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Сторони розуміють, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення потерпіла ОСОБА_4 має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

Підозрювана ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язань іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею закону і будь-якого положення складеної угоди.

Підозрювана ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389 1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні також просила вказану угоду з потерпілою ОСОБА_4 затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення. Вважає, що угода укладена відповідно до закону і є всі підстави для її затвердження.

При вирішенні питання відносно можливості затвердження укладеної угоди про примирення суд виходить з того, що судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, та/або закону, кваліфікація дій обвинуваченої є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи, інтереси сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлена неможливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань, маються фактичні підстави для примирення.

Суд враховує наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: обвинувачена повністю визнає свою вину, кається в скоєному, відшкодувала збитки. При цьому суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка в силу ст.89 КК України раніше не судима.

Суд вважає, що наявність вище встановлених даних дає можливість суду звільнити ОСОБА_5 від основного покарання з випробуванням, у відповідності зі ст.75 КК України.

Таким чином, суд вбачає, що досягнута угода про примирення має бути затвердженою.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 394, 468, 474, 475 КПК України , суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 25 квітня 2018 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити з іспитовим терміном в 1 (один) рік.

Згідно вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: мобільний телефон марки «Вravis», модель «А 503 jоу», з номерами IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , та серійним номером S/N: НОМЕР_3 , сім картку мобільного оператора «Київстар», флеш носій «micro SD НС» об`ємом 8 Гб, коробок з-під телефону «Вravis», модель «А 503 jоу», декларацію відповідності, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 вважати повернутими власнику.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок ухвалено, надруковано та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1