Дата документу 15.01.2019 Справа № 554/10/19
Провадження №1-кс/554/235/2019
УХВАЛА
іменем України
15 січня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, в порядку ст.303 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

02 січня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, в якій просив зобов`язати слідчого внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення відносно прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , а саме, що прокурор, будучи, згідно витягу з ЄРДР, процесуальним керівником в кримінальному провадженні №0000011, та обізнаним про відсутність предмету досудового розслідування в ньому, а також достеменно знаючи, що згідно з ч.2 ст.38 КПК України досудове розслідування можуть здійснювати виключно слідчі органу досудового розслідування, обізнано перешкоджає розслідуванню в цьому кримінальному провадженні, шляхом незаконного утримання його матеріалів в прокуратурі та перешкоджаючи отриманню їх слідчими слідчого відділу Індустріального ВП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення слідства, тобто, будучи службовою особою органу державної влади, умисно, з метою одержання неправомірної винагороди для себе використовують своє службове становище всупереч інтересам служби, що спричинило істотну шкоду майновим правам та законним інтересам, тобто чинить злочин, передбачений ст.364 ч.1 КК України.

В обгрунтування скарги заявник посилався на те, що 20 грудня 2018 року заявником була направлена до слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, заява про злочин прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 від 20.12.2018 року із вимогою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо протиправних, на його думку, дій посадової особи.

Вважав, що вказаним прокурором було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.364 КК України. На переконання заявника, у поданій заяві викладені обставини про те, що ним вказана особа вчинила незаконні дії. Вказував, що в порушення вимог ст.214 КПК України відомості до ЄРДР за заявою, поданою 20.12.2018 року, не внесені. На підставі викладеного просить скаргу задовольнити.

У судове засідання, призначене в режимі відеоконференції, після перерви заявник не з`явився, 15.01.2019 року надіслав до суду електронною поштою заяву про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Враховуючи процесуальні строки розгляду скарги та наявність заяви від заявника про розгляд без його участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки підстави для внесення до ЄРДР заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.12.2018 року відсутні.

Заслухавши прокурора, врахувавши пояснення заявника, надані ним у судовому засіданні 14.01.2019 року, дослідивши наявні у матеріалах скарги докази, слідчий суддя дійшов таких висновків.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, із заявою про злочин від 20.12.2018 року, в якій просив відомості, викладені в даній заяві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою кваліфікацією за ч.1 ст.364 КК України відносно прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 .

Відомості, викладені у заяві, не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Статтею 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. визначено, що відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року, встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п.2.2 розділу ІІ положення).

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Заявник вказував на те, що, на його думку, зазначені в заяві дії осіб підлягають кваліфікації за ч.1 ст.364 КК України.

При цьому, заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення злочину прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , оскільки злочинність таких дій не підтверджується достатніми об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

В даному контексті варто враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Крім того, доводи заяви ОСОБА_3 зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями та діями прокурора, що не може слугувати підставами для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України.

Таким чином, доводи заявника у заяві від 20.12.2018 року є його особистою оцінкою дій вказаних осіб і ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України «Про прокуратуру» здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України.

Згідно з п.5 ч.1 ст.43 Закону України «Про прокуратуру» прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.45 Закону України «Про прокуратуру» рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.

Отже, кримінальним процесуальним законодавством фактично передбачено випадки прийняття службовим особами рішень, з якими не згодні інші учасники провадження, що не позбавляє їх права реалізації своїх прав шляхом оскарження.

Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_3 вважає заяву від 20.12.2018 року повідомленням про вчинення вищевказаною посадовою особою злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначеного злочину. А тому така заява, з огляду на її зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.

Також слід зауважити, що посилання заявника на вимоги ч.4 ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Отже, згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Полтаві, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Згідно вимог ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_3 від 20.12.2018 року до ЄРДР, а тому в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, в порядку ст.303 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 15 годині 55 хвилин 18.01.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1