Справа № 467/284/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Арбузинка спільне подання начальника державної установи "Арбузинська виправна колонія (№ 83)" ОСОБА_4 та спостережної комісії при Арбузинській райдержадміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по дійсній справі засудженого: 15 грудня 2009 року Апеляційним судом Миколаївської області за п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, 70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна; ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 1 березня 2016 року зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув"язнення з 16 липня 2009 року по 19 січня 2010 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 засуджений вироком апеляційного суду Миколаївської області від 15 грудня 2009 року за п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України з застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Початок строку відбуття покарання: 16.07.2009 року. Кінець строку: 13 січня 2021 року.
Начальник виправної колонії та спостережна комісія при райдержадміністрації Арбузинського району Миколаївської області звернулися до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Засуджений в судове засідання не з`явився, надійшла заява про слухання справи в його відсутність.
Представник виправної колонії в судове засідання не з`явився.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений своєю поведінкою за весь час відбування покарання не довів своє виправлення, зважаючи на те, що він відбув на даний час 10 років позбавлення волі, 6 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочення почав отримувати тільки після 6 років відбуття покарання.
Вивчивши матеріали, додані до клопотання та матеріали особової справи, заслухавши прокурора, суд приходить до наступного.
ОСОБА_5 засуджений вироком апеляційного суду Миколаївської області від 15 грудня 2009 року за п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України з застосуванням ч.1 ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 1 березня 2016 року зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 16 липня 2009 року по 19 січня 2010 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
З досліджених матеріалів справи вбачається, що засуджений з 01.04.2010 року відбуває покарання у Арбузинській виправній колонії Миколаївської області
Постановою начальника Арбузинської виправної колонії № 83 Миколаївської області від 13.06.2017 року переведений до дільниці соціальної реабілітації згідно ст. 100, 101 КВК України.
У клопотанні та характеристиці до нього вказано про те, що згідно ч.1 ст.118 КВК України засуджений працевлаштований на виробництві колонії на посаді каменотеса в цех ручного обробітку граніту, де працював з 31 серпня 2010 року по 30 грудня 2014 року, з 30 грудня 2014 року по 30 квітня 2017 року трактористом, з 31 серпня 2017 року по 30 грудня 2017 року робітником будівельної бригади.
Також засуджений приймає участь у роботі з благоустрою місць позбавлення волі, у проведенні ремонтних робіт у гуртожитку, заготівлі овочів на складі колонії, прибиранні від сміття території, прилеглої до дільниці соціальної реабілітації, залучається до ремонтних робіт автотранспорту, поставлені завдання виконує якісно та вчасно, у відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги, у колективі засуджених безконфліктний, спальне місце утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу "Підготовка до звільнення", бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисливу активність в організації їх роботи.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 4 ст. 187 та п. 6 ч.2 ст. 115 КК України, за вчинення яких відбуває покарання засуджений, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.
Засуджений відбув 3/4 частини строку покарання, призначеного судом.
У відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано якщо засуджений за умисний особливо тяжкий злочин відбув не менше трьох чвертей строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.п. 2,17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне додержання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Згідно характеристики від 27 вересня 2013 року, затвердженої начальником установи відбування покарань, яка є в матеріалах його особової справи, засуджений за період відбування покарання характеризується негативно, у відношенні до представників адміністрації колонії зухвалий, нахабний, працевлаштований на виробництві каменярем, однак свої посадові обв`язки не виконує, участі у роботі з благоустрою не приймає, участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає, за характером егоїстичний, скритний, у колективі засуджених підтримує товариські відносини з засудженими негативної спрямованості, у скоєному злочині не розкаюється.
Також у характеристиці від 26 січня 2017 року вказано, що засуджений працевлаштований на виробництві колонії трактористом, однак до своїх трудових обов`язків ставиться безвідповідально, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою заохотливого ставлення до себе, при спілкуванні невідвертий, спальне місце та приліжкову тумбочку не утримує у чистоті та порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, недбало ставиться до майна установи, не бере особистої участі в організації виховних заходів, намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, але навичок для їх самостійного виконання не має.
З витягу з протоколу № 2 засідання комісії виправної колонії від 26 січня 2017 року вбачається, що ОСОБА_5 відмовлено у заміні покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення.
Також з витягу з протоколу № 2 засідання комісії виправної колонії від 25 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_5 відмовлено в умовно-достроковому звільненні як такому, що не довів своє виправлення.
У характеристиках від 13.06.2017 року, 25 січня 2018 року та від 26.02.2019 року засуджений характеризується виключно позитивно.
Під час відбування покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 допустив 6 порушень вимог встановленого порядку відбування покарання у період з 17 червня 2010 року по 08 лютого 2014 року, що потягли за собою накладення стягнень, в тому числі один раз поміщувався до ДІЗО. Допущені порушення виражалися у зберіганні заборонених предметів, порушенні форми одягу, порушенні трудової дисципліни.
На даний час стягнення погашені. Однак їх наявність свідчить про його неналежну поведінку за час відбування покарання у період з 2010 по 2014 роки.
Відповідно до довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі п`ять заохочень у виді подяки до засудженого були застосовані в період з 01 липня 2015 року по 16 січня 2019 року.
Однак, як вбачається з викладених вище характеристик засуджений фактично до 26 січня 2017 року характеризувався адміністрацією колонії негативно і як такий, що до своїх трудових обов`язків ставиться безвідповідально.
Таким чином, суд вважає, що саме поведінка засудженого у період з 2017 року по лютий 2019 року свідчить про його сумлінне відношення до праці та належну поведінку. Нестабільна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, тому вважає за можливе прийняти рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні спільного подання начальника державної установи "Арбузинська виправна колонія (№ 83)" ОСОБА_4 та спостережної комісії при Арбузинській райдержадміністрації Миколаївської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.
Повний текст ухвали проголошено 19 березня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1