ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 516/404/18
Провадження № 1-м/516/1/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018р. Теплодарський міський суд Одеської області у складі:
головуючої, судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теплодарі Одеської області клопотання Міністерства юстиції України від 29.10.2018р. про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Флорешти, Молдова, громадянина України, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 , засудженого за вироком Йошкар-Олінського міського суду Республіки Марій Ел РФ від 11.08.2016р. за п. «а» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, із застосуванням ст.ст. 64, 69 КК РФ, до 5 років 7 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму,

ВСТАНОВИВ:
23 жовтня 2018р. наказом Міністерства юстиції України №3297/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком Російської Федерації громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 29.10.2018р. до суду направлено клопотання про приведення вироку цього суду у відповідність із законодавством України.
Вироком Йошкар-Олінського міського суду Республіки Марій Ел РФ від 11.08.2016р. громадянина України ОСОБА_4 засуджено за п. «а» ч. 4 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ із застосуванням ст. 64 КК РФ, з призначенням покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за ч. 3 ст. 69 КК РФ у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Постановлено обчислювати початок строку відбування покарання з 11.08.2016р. та зарахувати в строк відбування покарання час тримання під вартою за період з 20.10.2015р. по 10.08.2016р. Також постановлено стягнення з засудженого ОСОБА_4 в дохід держави РФ процесуальні витрати в сумі 36260 рублів. 26.08.2016р. вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.
ОСОБА_4 відбуває покарання у Федеральній казенній установі «Виправна колонія №6» УФСВП Росії по Республіці Марій Ел. Кінець строку відбування покарання 19.05.2021р.
18.07.2018р. ОСОБА_4 звернувся із заявою про переведення його в Україну для подальшого відбування покарання.
Міністерством юстиції України 23.10.2018р. прийнято рішення у формі наказу №3297/5 про прийняття в Україну ОСОБА_4 для подальшого відбування призначеного вироком суду покарання. Посилаючись на ст.ст.9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст.ст.609, 610 КПК України, Міністерство юстиції України просить задовольнити клопотання.
Розгляд клопотання проведено без участі представника Міністерства юстиції України за заявою останнього, що не суперечить ч. 1 ст. 610 КПК України.
Суд, заслухавши думку прокурора, який вважав, що клопотання є обґрунтованим та відповідає вимогам закону, дослідивши додані до клопотання матеріали, в тому числі, заяву засудженого ОСОБА_4 про передачу його в Україну для подальшого відбування покарання, вважає, що зазначене клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
За п. «b» частини 1 статті 9 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, до якої Україна приєдналася у відповідності до Закону України «Про приєднання України до Європейської Конвенції по передачу засуджених осіб, 1983 рік», компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави винесення вироку за такий самий злочин, згідно з положенням ст. 11.
Згідно частини 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: a) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; c) повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; і d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
У відповідності до ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
За частинами 3, 4, 6 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.
При визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави (п. 2 ч.4 ст. 610 КПК України).
При розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання (ч. 6 ст. 610 КПК України).
Згідно вироку ОСОБА_4 засуджено за п. «а» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ за незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, з використанням мережі «Інтернет», у великому розмірі, а також за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ за замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у особливо великому розмірі, з використанням мережі «Інтернет». Вказані дії ОСОБА_4 , за які його засуджено в Російській Федерації, є кримінальними злочинами згідно із законодавством України. При цьому, покарання ОСОБА_4 призначено із застосуванням статті 64 КК РФ, що відповідає ст. 69 КК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 307 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, - караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Частиною 3 ст. 307 КК України передбачена кримінальна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього, - караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Кримінальна відповідальність за вчинені ОСОБА_4 злочини, передбачена ч. 2 ст. 307 КК України (незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин) та ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України (замах на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинений організованою групою).
При цьому, суд виходить з того, що зазначений у вироку Йошкар-Олінського міського суду Республіки Марій Ел РФ від 11.08.2016р. щодо ОСОБА_4 наркотичний засіб: суміш, що містить в своєму складі альфа-піролідиновалерофенон, що є похідним наркотичного засобу N-метилефедрона, включений як PVP (1-феніл-2піролідин-1-іл-пентан-1-он) до «Списку №2 Особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено», який входить до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджених постановою Кабінету міністрів України від 06.05.2000р. №770. Також відповідно до примітки до «Невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000р. №188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010р. №634) (далі Перелік), включена до зазначеного переліку психотропна речовина «PVP», незалежно від розмірів, кваліфікується як особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено (таблиця 1 список №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000р. №770).
Разом з тим, відповідно до норм кримінального та кримінально-процесуального законодавства України, при приведенні вироку суду відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, суд не має право погіршувати становище засудженого та застосовувати до нього покарання більше ніж 5 років 7 місяців позбавлення волі, а також обов`язкове додаткове покарання конфіскацію майна, передбачене ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, яке не було застосовано судом Російської Федерації до засудженого.
Тому, з огляду на вищезазначене, при приведенні вироку відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України, наявні підстави для застосування вимог ст. 69 КК України, тобто призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановлених в санкціях: ч. 2 ст. 307 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, та ч. 3 ст. 307 КК України 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. З врахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 остаточно визначити таким, що підлягає відбуванню за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
У відповідності до п. «с» ч. 1 ст. 11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 11.08.2016р., в який зарахувати час тримання його під вартою з 20 жовтня 2015р. по 10 серпня 2016р., а також не визначати виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, оскільки діючим законодавством України не передбачено визначення судом виду такої установи.
Крім того, вироком Йошкар-Олінського міського суду Республіки Марій Ел РФ від 11.08.2016р. з ОСОБА_4 стягнуто в дохід держави РФ процесуальні витрати в сумі 36260 рублів.
Згідно довідки Федеральної казенної установи «Виправна колонія №6» УФСВП Росії по Республіці Марій Ел з засудженого ОСОБА_4 за виконавчим листом №1-477/2016 від 29.08.2016р. утримано 2450,67 руб. процесуальних витрат, остаток складає 33809,33 руб., а також утримано 2299,96 руб. виконавчого збору, остаток складає 238,24 руб.
Тому вирок Йошкар-Олінського міського суду Республіки Марій Ел РФ від 11.08.2016р. на підставі ч. 6 ст. 610 КПК України підлягає приведенню у відповідність з законодавством України в частині процесуальних витрат.
Суму даних процесуальних витрат суд вважає необхідним визначити у національній валюті України відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 13.12.2018р., який становить 4,1866 грн. за 10 російських рублів. Отже, з ОСОБА_4 в дохід держави Російська Федерація підлягають стягненню процесуальні витрати в розмірі 14254 грн. 36 коп. (34047,57 руб. х 0,41866 грн. = 14254,36 грн.).
Керуючись Конвенцією про передачу засуджених осіб від 21.03.1983р., ст.ст. 602, 609, 610 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Йошкар-Олінського міського суду Республіки Марій Ел Російської Федерації від 11 серпня 2016р. відносно ОСОБА_4 .
Визначити, що п. «а» ч. 4 ст. 228.1; ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст.228.1 КК Російської Федерації, за якими ОСОБА_4 засуджено вироком Йошкар-Олінського міського суду Республіки Марій Ел Російської Федерації від 11.08.2016р., відповідають ч.2 ст. 307; ч. 1 ст.15, ч. 3 ст. 307 КК України.
ОСОБА_4 визначити покарання на підставі вироку Йошкар-Олінського міського суду Республіки Марій Ел Російської Федерації від 11 серпня 2016р. за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; за ч. 1 ст.15, ч. 3 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 остаточно визначити таким, що підлягає відбуванню за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 11.08.2016р., в який зарахувати час тримання його під вартою з 20 жовтня 2015р. по 10 серпня 2016р.
Визначити в національній валюті України за курсом Національного банку України станом на 13.12.2018р. суму процесуальних витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 в дохід держави Російська Федерація в розмірі 14254 грн. 36 коп.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Теплодарський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя