Суддя ОСОБА_1
Справа № 640/7296/18
Провадження № 1-кп/644/333/19
У Х В А Л А
27 березня 2019 року колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю: прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , секретаря ОСОБА_9 , у відкритому судовому засіданні з розгляду кримінального провадження за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в :
У зв`язку з закінчення строку дії запобіжних заходів, обраних відносно обвинувачених, судом поставлене питання про доцільність їх продовження.
Прокурор посилався на необхідність продовження тримання ОСОБА_12 під вартою, оскільки ризики того, що обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, спробувати ухилитись від суду чи незаконно впливати на свідків, продовжують зберігатись.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_11 прокурор, у зв`язку з наданням обвинуваченим зізнавальних показань, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Захисники обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вважали недоцільним та безпідставним продовження тримання їх підзахисних під вартою, в обґрунтування чого посилалися на відсутність ризиків, на які посилається прокурор, та які б обумовлювали необхідність зберігати їх підзахисним такий суворий вид запобіжного заходу, як арешт.
Вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу. Із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, що застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України».
Вирішуючи питання про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , суд приймає до уваги, що на момент розгляду даного питання існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченими інкримінованих ним злочинів та ризики того, що обвинувачені можуть вчинити спробу переховуватись від суд чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
На підтвердження зазначених ризиків свідчить, по перше, те, що з урахуванням пред`явленого обвинувачення і в разі доведеності вини, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, а, по друге, відсутність у обвинувачених законних джерел до існування, обвинувачення їх у систематичному вчиненні злочинів, пов`язаних зі збутом наркотичних засобів, свідчить про можливість продовження злочинної діяльності з метою отримання незаконного прибутку, як джерела до існування.
З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить виконання обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 процесуальних обов`язків і не перешкодить можливим спробам продовження останніми злочинної діяльності або ж переховуванню від суду.
Поряд з цим, суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_11 запобіжного заходу, як про те просили прокурор та захисник, оскільки суду не надано у відповідності до вимог ст.ст. 331, 201 КПК України вмотивованого клопотання.
Також, при вирішенні питання доцільності продовження тримання ОСОБА_11 під вартою, суд враховує, що надання обвинуваченим показань, в яких він частково визнав пред`явлене обвинувачення, не є обставиною, яка дає достатні підстави прийти до висновку, що ризики того, що ОСОБА_11 може ухилитися від суду чи продовжити вчиняти злочини, відпали.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 331, КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Дію запобіжних заходів, застосованих до обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою продовжити до 25 травня 2019 року.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування;
4) утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченим, що у разі невиконання покладених на них обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2