Справа № 592/6113/18
Провадження № 1-кп/592/46/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0001370, відомості за яким 24.04.2018 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шпилівка, Сумського р-ну, Сумської обл. , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який працює водієм в ПАТ Сумиобленерго , який має повну середню освіту, одруженого, громадянина України, українця, раніше не судимого, військовозобов`язаного, РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої: ОСОБА_8 ,

представників потерпілої: адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

18.04.2018 року близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_8 разом з внучкою Амалією та ОСОБА_12 з внуком ОСОБА_13 знаходились в зеленій зоні біля річки Псел, неподалік буд. 97 по вул. Івана Франка в м. Суми. Проходячи вздовж річки Псел, на відстані приблизно 300 м від вказаного будинку, вони побачили, що неподалік прохожої стежки під горою знаходиться береза, з якої в пластикову пляшку стікав сік. ОСОБА_8 разом із ОСОБА_12 захотіли випити березового соку та пригостити ним внуків. Підійшовши до берези, вони присіли біля неї для того, щоб випити соку. В цей момент ззаду них підбіг ОСОБА_5 та без жодних пояснень наніс один удар кулаком правої руки в область лівої щоки ОСОБА_8 , внаслідок чого остання впала на землю та покотилася з гори, отримавши при цьому тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин виличної області. Після чого ОСОБА_5 взяв пластикову пляшку, яка стояла поруч з березою, та вилив березовий сік на всіх присутніх, в тому числі й на дітей. Таким чином, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, тобто діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_5 наніс один удар кулаком правої руки в область лівої щоки ОСОБА_8 , заподіявши їй забій м`яких тканин виличної області, які згідно висновку судово-медичного експерта № 349 від 23.05.2018 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав частково та пояснив суду про те, що він лише зачепив потерпілу ОСОБА_8 і вона впала, а тілесні ушкодження можливо були заподіяні потерпілій ОСОБА_8 нею самою та за інших обставин, ніж ті, що зазначені в обвинувальному акті. Цивільний позов прокурора він визнав повністю. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 він визнав частково в частині відшкодування матеріальної шкоди.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, які були досліджені, оголошені, оглянуті та перевірені в судовому засіданні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку, а саме:

Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , допитаної в судовому засіданні, яка пояснила суду про те, що 18.04.2018 року близько 15 години 50 хвилин до неї підбіг ОСОБА_5 та без жодних пояснень наніс їй один удар кулаком правої руки в область лівої щоки, внаслідок чого вона впала на землю та покотилася з гори, отримавши при цьому тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин виличної області, за обставин, зазначених в обвинувальному акті.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , допитаної в судовому засіданні, яка пояснила суду про те, що вона була очевидцем заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 (а. с. 81, 112 114) .

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 18.04.2018 року, із змісту якого вбачається, що 18.04.2018 року близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_5 , 1970 року народження, за адресою: АДРЕСА_2 , заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження, наніс один удар в область лівої щоки кулаком правої руки, після чого штовхнув її, вона покотилася згори та порізала руку (а. с. 90) .

Висновком експерта № 349 від 23.05.2018 року, згідно висновкам якого: 1. ОСОБА_8 знаходилася на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Сумської обласної клінічної лікарні з 19.04.2018 року до 24.04.2018 року з діагнозом: забій м`яких тканин лівої виличної ділянки, забій куприка. 2. Ушкодження обличчя утворилось від дії тупого предмету, про що свідчить його характер, та могло утворитись при нанесенні не менше одного удару кулаком або подібним предметом. Характер та локалізація ушкодження виключає можливість його утворення при падінні з вертикального положення на площину. Дане ушкодження обличчя кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Встановлений діагноз: забій куприка не підтверджений об`єктивними даними (відсутній опис зовнішніх тілесних ушкоджень та клінічні прояви забою) , що при оцінці ступеню тяжкості не враховується, згідно п. 4.6. Правил судово-медичного встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я № 6 від 17.01.1995 року. 4. Зазначене тілесне ушкодження могло утворитись в час, вказаний в постанові, що підтверджується даними медичної документації (а. с. 5, 95, 96) .

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 із застосуванням технічних засобів фіксування від 07.05.2018 року, в ході проведення якого потерпіла ОСОБА_8 пояснила та продемонструвала, як обвинувачений ОСОБА_5 заподіяв їй легкі тілесні ушкодження (а. с. 3, 97, 98) .

Ілюстративною таблицею до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.05.2018 року, в якій зображено як потерпіла ОСОБА_8 продемонструвала: - як 18.04.2018 року ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс їй один удар, від якого вона впала та покотилася з гори; - куди саме вона покотилася від удару, який 18.04.2018 року кулаком правої руки наніс їй ОСОБА_5 (а. с. 99) .

Висновком експерта № 350 від 23.05.2018 року, згідно висновкам якого: 1. ОСОБА_8 знаходилася на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Сумської обласної клінічної лікарні з 19.04.2018 року до 24.04.2018 року з діагнозом: забій м`яких тканин лівої виличної ділянки, забій куприка. 2. Ушкодження обличчя утворилось від дії тупого предмету, про що свідчить його характер, та могло утворитись при нанесенні удару кулаком, як було продемонстровано потерпілою ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту (а. с. 5, 6, 101) .

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 із застосуванням технічних засобів фіксування від 07.05.2018 року, в ході проведення якого свідок ОСОБА_12 пояснила та продемонструвала, як обвинувачений ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження (а. с. 102, 103) .

Ілюстративною таблицею до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.05.2018 року, в якій зображено як свідок ОСОБА_12 продемонструвала як 18.04.2018 року ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс один удар потерпілій ОСОБА_8 , від якого вона впала та покотилася з гори (а. с. 104) .

Висновком експерта № 351 від 23.05.2018 року, згідно висновкам якого: 1. ОСОБА_8 знаходилася на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Сумської обласної клінічної лікарні з 19.04.2018 року до 24.04.2018 року з діагнозом: забій м`яких тканин лівої виличної ділянки, забій куприка. 2. Ушкодження обличчя утворилось від дії тупого предмету, про що свідчить його характер, та могло утворитись при нанесенні удару кулаком, як було продемонстровано свідком ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту (а. с. 6, 106) .

Довідкою комунального закладу Сумська обласна клінічна лікарня від 18.04.2018 року, із змісту якої вбачається, що 18.04.2018 року о 19 годині 40 хвилин ургентним лікарем-стоматологом ОСОБА_8 був встановлений діагноз: забій м`яких тканин лівої виличної, скроневої області. Рекомендовано: 1. Амбулаторне лікування, спостереження хірурга-стоматолога за місцем проживання. 2. Консультація нейрохірурга (а. с. 118) .

Висновком лікаря-нейрохірурга № 1540 від 18.04.2018 року, із змісту якого вбачається, що ОСОБА_8 18.04.2018 року о 19 годині 55 хвилин була обстежена ургентним нейрохірургом, діагноз: даних про черепно-мозкову травму не виявлено. Рекомендовано: 1. Спостереження невролога, при погіршенні стану комп`ютерна томографія головного мозку (а. с. 119) .

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 6274 від 24.04.2018 року, із змісту якої вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був встановлений діагноз: забій м`яких тканин лівої виличної ділянки, забій куприка. Рекомендовано: спостереження невропатолога за місцем проживання (а. с. 123) .

Крім того, суд критично ставиться до показань та версії обвинуваченого ОСОБА_5 , про те, що тілесні ушкодження можливо були заподіяні потерпілій ОСОБА_8 нею самою та за інших обставин, ніж ті, що зазначені в обвинувальному акті, оскільки вона не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, і, більше того, вона повністю спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_12 та іншими доказами, дослідженими, оголошеними, оглянутими та перевіреними в судовому засіданні в ході судового розгляду, покладеними в основу обвинувального вироку суду. А часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини суд розцінює як його намагання та бажання уникнути кримінальної відповідальності та піти від невідворотного кримінального покарання. До того ж, показання обвинуваченого ОСОБА_5 також суперечать дослідженим, оголошеним, оглянутим та перевіреним в судовому засіданні доказам, покладеним в основу обвинувального вироку суду.

Керуючись законом, даючи остаточну оцінку доказам, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд категорично встановив їхню належність, допустимість, достовірність, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, для повного та правильного вирішення питань, зазначених в ст. 368 КПК України, при ухваленні вироку.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про те, що вони повністю відповідають один одному.

Оцінюючи докази в сукупності, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у повному обсязі, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно ч. 2 ст. 12 КК України, у відповідності до класифікації злочинів, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо.

Як особа обвинувачений ОСОБА_5 характеризується наступним чином: - має на утриманні малолітню дитину: дочку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , інваліда з дитинства, дочку ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 69, 82 85) ; - з 10.08.1995 року знаходиться в офіційно зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 85) ; - має право на пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей, діти: ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 82, 85) ; - позитивно характеризується за місцем роботи (а. с. 86) ; - має незадовільний стан здоров`я (а. с. 87, 88, 110, 111) ; - має постійне місце проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 107) ; - позитивно характеризується за місцем проживання (а. с. 108) ; - раніше не судимий (а. с. 109) .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - наявність на утриманні винного малолітньої дитини, неповнолітніх дітей (а. с. 69, 82 85) ; - позитивна характеристика винного за місцем проживання та за місцем роботи (а. с. 86, 108) ; - вчинення кримінального правопорушення вперше (а. с. 109) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні винної особи малолітніх, неповнолітніх дітей при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Наявність на утриманні винної особи малолітніх, неповнолітніх дітей розуміється як надання винною особою відповідним особам матеріального забезпечення, яке майже завжди є основним джерелом існування для таких осіб. Крім того, наявність на утриманні винної особи малолітніх, неповнолітніх осіб означає, що винна особа бере безпосередню участь в їхньому вихованні та здійсненні щодо них інших батьківських обов`язків. Наявність на утриманні винної особи малолітніх, неповнолітніх дітей, окрім їхнього матеріального забезпечення, означає також, що винна особа здійснює догляд за ними, якщо ці особи потребують стороннього догляду. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винної особи, після засудження останньої. Крім того, держава повинна піклуватися про фізичний та моральний розвиток малолітніх, неповнолітніх дітей у повноцінній сім`ї, адже бездоглядність дітей завжди була однією із причин дитячої злочинності.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, позитивна характеристика винного у вчиненні злочину при призначенні покарання обґрунтовується тим, що така поведінка в побуті, за місцем роботи, навчання, служби, як правило, свідчить про відсутність у такої особи стійких антисуспільних поглядів, і дає підстави вважати, що вчинення злочину є випадковим.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення винним злочину вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винного стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було.

Із змісту досудової доповіді, підготовленої 27.06.2018 року Ковпаківським районним сектором Сумського міськрайонного відділу з питань пробації на виконання ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.06.2018 року, вбачається, що, беручи до уваги інформацію що характеризує особистість обвинуваченого, а саме: історію правопорушення, а також середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, при умові, що провина обвинуваченого буде доведена, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши покарання, не пов`язане з позбавленням волі. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на особу додаткового обов`язку: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а. с. 35 39) .

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, враховуючи думку прокурора, думку потерпілої ОСОБА_8 , думки представників потерпілої адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , думку захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Розмір штрафу суд визначив, враховуючи ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 має три обставини, що пом`якшують покарання.

Прокурором Сумської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_6 06.06.2018 року до початку розгляду справи по суті був заявлений цивільний позов про стягнення з відповідача: ОСОБА_5 в інтересах держави в особі позивача: Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації, 40000, м. Суми, майдан Незалежності, 3, р/р 0001 в ГУК у Сумській обл. , МФО 837013, код 37970404, код бюджетної класифікації доходів 24060300 Інші надходження про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_8 від кримінального правопорушення в розмірі 5087,10 грн. . Оскільки матеріали даної кримінальної справи містять документальне підтвердження вказаних витрат, відтак суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги прокурора Сумської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_6 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі (а. с. 2, 21 24) .

12.06.2018 року до початку розгляду справи по суті потерпілою ОСОБА_8 був пред`явлений цивільний позов, в якому вона просила прийняти цивільну позовну заяву та відшкодувати їй матеріальну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. та моральну шкоду в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) грн. (а. с. 2, 25) .

21.08.2018 року до початку розгляду справи по суті потерпілою ОСОБА_8 був пред`явлений цивільний позов, в якому вона просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 3430,00 грн. , моральну шкоду в розмірі 55000,00 грн. (а. с. 2, 40 44) .

Згідно абз. 2 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Судом був встановлений факт заподіяння обвинуваченим ОСОБА_5 моральних страждань потерпілій ОСОБА_8 . При цьому судом було враховано тривалість моральних страждань потерпілої ОСОБА_8 . Крім того, нею додаються значні зусилля для відновлення стану свого здоров`я. Крім того, судом були враховані погіршення стану її здоров`я і пов`язані із цим неврівноваженість, роздратованість. Таким чином, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи, що розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою, суд вважає позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, з урахуванням положень ч. 3 ст. 23 ЦК України та роз`яснень, наданих в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи № 1 від 27.02.2009 року.

Крім того, суд бере до уваги положення п. п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна № 3 від 31.03.1989 року, згідно яким при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК України, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України. Вирішуючи при ухваленні вироку питання про відшкодування шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам.

Речові докази по справі відсутні (а. с. 2) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі відсутні (а. с. 2) .

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались (а. с. 6) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 368 371, 373, 374, 376 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50 53, 125 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Цивільний позов прокурора Сумської місцевої прокуратури юриста 1 класу ОСОБА_6 про стягнення з відповідача: ОСОБА_5 в інтересах держави в особі позивача: Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації, 40000, м. Суми, майдан Незалежності, 3, р/р 0001 в ГУК у Сумській обл. , МФО 837013, код 37970404, код бюджетної класифікації доходів 24060300 Інші надходження про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_8 від кримінального правопорушення в розмірі 5087,10 грн. задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_5 на користь Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації, 40000, м. Суми, майдан Незалежності, 3, р/р 0001 в ГУК у Сумській обл. , МФО 837013, код 37970404, код бюджетної класифікації доходів 24060300 Інші надходження , 5087,10 грн. на відшкодування витрат, понесених на лікування потерпілої ОСОБА_8 .

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної їй злочином, суму в розмірі 294,78 грн. , в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй злочином, суму в розмірі 1000 грн. .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1