ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/124/19 Справа № 185/403/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши 11 березня 2019 року в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0002692 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу 89 раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

Учасники судового провадження :

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)
обвинувачений ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИЛА :
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року ОСОБА_6 визнано винним за ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільно від відбуття покарання з встановленням іспитового строку 3 (роки) роки з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1, 2, ч. 1, п.п. 2 ч. 2, ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання стосовно речових доказів та процесуальних витрат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу в якій не оскаржуючи фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в зв`язку неправильним тлумаченням закону, яке суперечить його точному змісту та м`якість призначеного покарання, при цьому просить ухвалити новий вирок та призначити ОСОБА_6 покарання ч. 2 ст. 307 КК України до 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання із застосуванням ст. 69 КК України, посилався на наявні пом`якшуючі обставини вчиненого зокрема, щире каяття обвинуваченого, проживання разом з батьками - інвалідами, наявність на утриманні 3 неповнолітніх дітей.
Проте призначаючи покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України, суд має врахувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а і поведінку особи під час та після вчинення злочинних дій.
Суд першої інстанції не врахував те, що обвинувачений під час досудового розслідування фактично заперечував наявність своєї вини, посилаючись на те, що виявленні в ході обшуку за місцем його мешкання грошові кошти та наркотичні засоби йому не належать, і лише під впливом неспростовних доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження визнав свою провину, що на переконання сторони обвинувачення, не може свідчити про щире каяття особи.
Суд першої інстанції, формально перерахувавши у вироку обставини і тяжкість скоєного злочину, а також дані про особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують покарання, фактично не врахував при призначенні покарання те, що такі обставини, як: вчинення ним двох окремих тяжких кримінальних правопорушень; придбання, зберігання та розповсюдження ним наркотичних засобів, які є особливо небезпечними та обіг яких заборонено; продаж наркотичних засобів як джерело отримання прибутку для обвинуваченого - є досить значимими для обрання розміру покарання, а в сукупності з даними про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який офіційно ніде не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, дають всі підстави вважати, що призначене йому покарання не відповідає тяжкості скоєних злочинів та особі обвинуваченого.
Також, не надано оцінки тому, що протиправні дії, які пов`язані зі збутом наркотичних засобів та відповідальність за які передбачена ст. 307 КК України, є злочинами підвищеної небезпеки. Незаконна реалізація вказаних наркотичних засобів перш за все порушує встановлений законодавством порядок їх обігу, внаслідок якого задовольняється незаконний попит на наркотики. Така діяльність є джерелом незароблених коштів і одночасно джерелом розповсюдження наркотиків серед різних верств населення.
Що ж стосується проживання обвинуваченого з батьками - інвалідами та наявність на утриманні неповнолітніх дітей, при даних конкретних обставинах кримінального провадження, то вони самі по собі не можуть свідчити про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину.
Суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, як підставу для застосування ст.75 КК України, те, що це був одиничний випадок у обвинуваченого незаконного придбання, зберігання та збуту наркотичних засобів, не враховуючи, що вилучені наркотичні засоби за місцем мешкання у обвинуваченого призначалися для подальшого, повторного незаконного збуту.
Суд фактично не врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, та призначив йому покарання із безпідставним застосуванням ст.ст. 69, 75, 76 КК України, яке за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості. Це покарання є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів.
Рішення щодо застосування ст. 69 КК України та звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання з іспитовим строком фактично нівелює мету кримінального закону як попередження вчинення злочинів іншими особами. Постановивши рішення про звільнення ОСОБА_6 , суд утвердив у його свідомості та свідомості інших осіб впевненість у безкарності за вчинення злочинів пов`язаних з незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів..

За вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, та їх незаконний збут, при невстановлених слідством обставинах незаконно придбав подрібнену речовину рослинного походження зелено - коричневого кольору загальною масою 44,27 г та 1,893 г, які є "канабісом", що відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено та усвідомлюючи, що дані подрібнені речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору є особливо небезпечними наркотичними засобами «канабіс», ОСОБА_6 зазначені речовини переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, останній, знаходячись за вищевказаним місцем свого мешкання, зазначені речовини розфасував в два стік пакети, п`ять паперових та один газетний згортки та почав незаконно зберігати, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого незаконного збуту між мешканцями м. Павлоград, Дніпропетровської області. 11.11.2017 року близько 14.09 годин, ОСОБА_6 в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, із корисливої зацікавленості та з метою отримання прибутку як основного джерела існування, при проведенні оперативної закупки, знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_1 , незаконно збув - продав ОСОБА_9 паперовий згорток, заповнений подрібненою речовиною зелено - коричневого кольору масою 9,858 г., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - "канабісом" (маса "канабісу" в перерахунку на висушену речовину становить 8,655 г. ), за 80 гривень купюрами номіналом: 50 грн. серії КР5836973, 20 грн. серії СЄ8518645, 5 грн. серії УК2486940, 5 грн. серії СЕ4882868), отримавши за його продаж прибуток. Далі, 11.11.2017 року об 14:19 годині, ОСОБА_9 після придбання наркотичного засобу «канабіс», відійшовши від території домоволодіння АДРЕСА_2 , попрямував до території домоволодіння АДРЕСА_3 , де добровільно видав співробітникам поліції в присутності понятих, паперовий згорток, заповнений подрібненою речовиною рослинного походження зелено - коричневого кольору масою 9,858 г. Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/4431 від 15.11.2017 року надана на експертизу 14.11.2017 року речовина рослинного походження зелено - коричневого кольору масою 9,858 г., добровільно видана гр. ОСОБА_9 - є "канабісом", який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засіб, обіг яких заборонено. Маса "канабісу" в перерахунку на висушену речовину становить 8,655 г.).
Крім того, 13.11.2017 року в період часу з 11.35 годин до 12.48 годин співробітниками поліції в ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності понятих у житловому будинку у приміщенні першої кімнати у картонній коробці з чаю «Аскольд», яка знаходилася на настінній шафі зверху, було виявлено грошові кошти, в сумі 50 гривень номіналом 50 грн. серії КР 5836973, які були здобуті ОСОБА_6 злочинним шляхом - від незаконного збуту наркотичних засобів, що мало місце 11.11.2017 року. Після просвітлення вказаних грошових купюр, а також долоней рук ОСОБА_6 люмінесцентною лампою, висвітились плями жовтого кольору на вказаних грошових коштах, а також на пальцях рук ОСОБА_6 . Таким чином, 11.11.2017 року ОСОБА_6 з корисливої зацікавленості, з метою втримання наживи від незаконного продажу наркотичного засобу, незаконно збув оперативному закупщику ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - "канабіс" масою 9,858 г. (маса "канабісу" в перерахунку на висушену речовину становить 8,655 г.), отримавши від продажу зазначеного наркотичного засобу прибуток в розмірі 80 гривень, тим самим порушивши вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», з внесеними до них змінами.
Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів, маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав подрібнену речовину рослинного походження зелено - коричневого кольору загальною масою 44,27 г. та 1,893 г., які є "канабісом", що відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено та усвідомлюючи, що дані подрібнені речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору є особливо небезпечними наркотичними засобами «канабіс», ОСОБА_6 зазначені речовини переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, останній, знаходячись за вищевказаним місцем свого мешкання, зазначені речовини розфасував в два стік пакети, п`ять паперових та один газетний згортки та почав незаконно зберігати, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого незаконного збуту між мешканцями м. Павлоград, Дніпропетровської області, всупереч ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року. 11.11.2017 року близько 14:09 годині, ОСОБА_6 в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, із корисливої зацікавленості та з метою отримання прибутку як основного джерела існування, при проведенні оперативної закупки, знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_1 , незаконно збув - продав ОСОБА_9 один паперовий згорток, заповнений подрібненою речовиною зелено - коричневого кольору масою 9,858 г., яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - "канабісом" (маса "канабісу" в перерахунку на висушену речовину становить 8,655 г.), за 80 гривень (купюрами номіналом: 50 грн. серії КР5836973, 20 грн. серії СЄ8518645, 5 грн. серії УК2486940, 5 грн. серії СЕ4882868), отримавши за його продаж прибуток, а залишену частину незаконно придбаної подрібненої речовини рослинного походження зелено - коричневого кольору загальною масою 34,412 г та 1,893 г., яка є "канабісом" маса "канабісу" в перерахунку на висушену речовину становить 30,301 г. та 1,732 г.) незаконно повторно зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в двох стік пакетах, одному газетному та чотирьох паперових згортках з метою подальшого збуту між мешканцями м. Павлоград, Дніпропетровської області. Далі, 13.11.2017 року в період часу з 11.35 годин до 12.48 годин співробітниками поліції в ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності понятих у житловому будинку у приміщенні другого коридору за батареєю було виявлено та вилучено один газетний згорток, заповнений подрібненою речовиною зелено - коричневого кольору та у приміщенні першої житлової кімнати у картонній коробці з чаю «Аскольд», яка знаходилася на настінній шафі зверху, було виявлено та вилучено два стік пакети та чотири паперових згортків, заповнених подрібненою речовиною зелено - коричневого кольору. Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №1/8.6/4577 від 04.01.2018 року надані на експертизу 21.11.2017 року подрібнені речовини рослинного походження зелено - коричневого кольору масами 4,786 г., 5,514 г., 7,751 г., 7,002 г., 5,217 г., 4,142 г., 1,893 г., вилучені в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . є "канабісом", який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засіб, обіг яких заборонено. Маса - "канабісу" (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 4,202 г., 4,836 г., н.829 г., 6,176 г., 4,601 г., 3,657 г., 1,732 г. Надані на експертизу 21.11.2017 року подрібнена речовина рослинного походження зелено - коричневого кольору масою 8,216 г., видана 11.11.2017 року ОСОБА_9 , та подрібнені речовини рослинного походження зелено- коричневого кольору масами 4,786 г., 5,514 г., 7,751 г., 7,002 г., 5,217 г., 4,142 г., 1,893 г., вилучені в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , схожі між собою. Подрібнена речовина рослинного походження зелено - коричневого кольору ласою 8,216 г, видана 11.11.2017 року ОСОБА_9 , та подрібнена речовина рослинного походження зелено - коричневого кольору масою 1,893 г, вилучена в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , не схожі між собою. Вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - "канабіс", ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав повторно з метою подальшого незаконного збуту між мешканцями м. Павлоград, Дніпропетровської області.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників апеляційного провадження, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора, просили вирок залишити без змін та дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 307 КК України та обставини справи в поданій апеляційній скарзі та іншими учасниками кримінального провадження не оспорюються, тому ці висновки суду перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, не виявлено.

Стосовно доводів апеляції прокурора про скасування вироку суду щодо ОСОБА_6 в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність то вони на думку колегії суддів заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із вимогами п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування вироку, вважається застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до вимог ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається покарання таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно не справедливим через м`якість.
Відповідно до ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправилього звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник..

На думку колегіїї суддів, доводи прокурора стосовно неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність заслуговують на увагу оскільки суд першої інстанції при ухваленні вироку та призначаючи покарання ОСОБА_6 не в повній мірі врахував наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно ст. 65 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначенні покарання зобов`язаний врахувати в першу чергу ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Незважаючи на зазначені роз`яснення Постанови Пленуму, суд першої інстанції при постановці вироку в частині визначення виду та міри покарання ОСОБА_6 не в достатній мірі врахував той факт, що хоча останній і визнав свою вину у вчиненому діянні, але визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення лише в ході судового слідства, що свідчить про визнання вини обвинуваченим лише з метою уникнення суворого покарання, а не з каяттям останнього у вчиненому злочині.
Призначаючи покарання із застосуванням ст. 69 КК України, суд першої інстанції послався на наявні пом`якшуючі обставини вчиненого зокрема, щире каяття обвинуваченого, проживання разом з батьками - інвалідами, наявність на утриманні 3 неповнолітніх дітей.
Проте із зазначеними висновками суду колегія суддів погодитеся не може. Оскільки при застосуванні вимог ст. 69 КК України, суд має врахувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а і поведінку особи під час та після вчинення злочинних дій.
Колегія суддів при призначенні покарання враховує те, що обвинувачений під час досудового розслідування фактично заперечував наявність своєї вини, посилаючись на те, що виявленні в ході обшуку за місцем його мешкання грошові кошти та наркотичні засоби йому не належать, і лише під впливом неспростовних доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження визнав свою провину, що на переконання сторони обвинувачення, не може свідчити про щире каяття особи.
Суд першої інстанції, формально перерахувавши у вироку обставини і тяжкість скоєного злочину, а також дані про особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують покарання, фактично не врахував при призначенні покарання такі обставини, як: вчинення ним двох окремих тяжких кримінальних правопорушень; придбання, зберігання та розповсюдження ним наркотичних засобів, які є особливо небезпечними та обіг яких заборонено; продаж наркотичних засобів як джерело отримання прибутку для обвинуваченого - є досить значимими для обрання розміру покарання, а в сукупності з даними про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який офіційно ніде не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо, дають всі підстави вважати, що призначене йому покарання, з застосуванням вимог ст.ст. 69, 75 КК України, не відповідає тяжкості скоєних злочинів та особі обвинуваченого.
Також, на думку колегії суддів судом першої інстанції не надано оцінки тому, що протиправні дії, які пов`язані зі збутом наркотичних засобів та відповідальність за які передбачена ст. 307 КК України, є злочинами підвищеної небезпеки. Незаконна реалізація вказаних наркотичних засобів перш за все порушує встановлений законодавством порядок їх обігу, внаслідок якого задовольняється незаконний попит на наркотики. Така діяльність є джерелом незароблених коштів і одночасно джерелом розповсюдження наркотиків серед різних верств населення.
Що ж стосується проживання обвинуваченого з батьками - інвалідами та наявність на утриманні неповнолітніх дітей, при даних конкретних обставинах кримінального провадження, то вони самі по собі не можуть свідчити про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину.
Суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, як підставу для застосування ст.75 КК України, те, що це був одиничний випадок у обвинуваченого незаконного придбання, зберігання та збуту наркотичних засобів, не враховуючи, що вилучені наркотичні засоби за місцем мешкання у обвинуваченого призначалися для подальшого, повторного незаконного збуту.
Суд фактично не врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, та призначив йому покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75, 76 КК України, яке за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості. Це покарання є недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів.
Рішення щодо застосування ст. 69 КК України та звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання з іспитовим строком фактично нівелює мету кримінального закону як попередження вчинення злочинів іншими особами. Постановивши рішення про звільнення ОСОБА_6 від покарання, суд утвердив у його свідомості та свідомості інших осіб впевненість у безкарності за вчинення злочинів пов`язаних з незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів.
За таких обставин обмеження порядку реалізації кримінальної відповідальності наглядовими та соціально-виховними заходами буде очевидно недостатнім для реальної корекції соціальної поведінки обвинуваченого та запобігання продовженню злочинної діяльності.
Згідно приписів ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який згідно з вимогами ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обираючи засудженому покарання, суд послався на обставину, що його пом`якшує щире каяття та відсутність обставини, що його обтяжують, тому визначив ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Разом з цим, свого рішення про звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст. ст. 69 75 КК суд належним чином не мотивував, не обґрунтував підстав, з яких він дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, з урахуванням способу вчинення злочину, кількості виявленого у ОСОБА_6 особливо небезпечного наркотичного засобу, особи винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше в силу ст. 89 не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога не перебуває .

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, в даному випадку звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 69, 75 КК є неправильним застосуванням кримінального закону, оскільки не сприяє меті покарання та є недостатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та неправильним звільненням від відбуття покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 420, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_10 задовольнити.
Вирок Павлогрдського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного йому покарання.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 (шести) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 в порядку виконання вироку.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4