пр. № 1-кс/759/878/19
ун. № 759/2467/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі: ОСОБА_2 клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , внесене в кримінальному провадженні № 0000448 від 11.12.2018, про тимчасовий доступ до речей і документів, ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчим суддею встановлено, що у відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному

07.07.2018до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000448, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що упродовж 2017-2018 років. ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 вчинили шахрайські дії. направлені на заволодіння права власності на квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Слідчий зазначив, що у ході досудового розслідування допитана, як потерпіла ОСОБА_6 показала, що приблизно влітку 2018 року у неї виникла необхідність у придбанні квартири. Коли вона займалась її пошуками то зверталась у тому числі і за допомогою до квартирних брокерів. Вони у подальшому порадили їй придбати квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Вона також вирішила перевірити вказану квартиру в реєстрі речових прав на нерухоме майно. Там, побачила, що вказана квартира перебуває в Іпотеці. У зв`язку із цим вона передумала її купувати та повідомила про це брокерам. У подальшому з ОСОБА_6 зустрівся чоловік, що на той час був власником вказаної квартири, а саме: ОСОБА_7 (м.т. НОМЕР_1 ). Він запевнив потерпілу про те, що повністю виплатив грошові кошти по договору Іпотеки, під вказану квартиру. Також він вмовляв її про те, щоб вона придбала вказану квартиру. Він з розповідав, що на даний час йому вказана квартира вже не потрібна, оскільки він купував її для своєї доньки, яка наданий час проживає за кордоном. Також сказав, що йому терміново потрібні грошові кошти, тому він навіть занизив ціну за вказану квартиру. В кінці кінців ОСОБА_6 все ж таки вирішила її придбати, оскільки на той момент все виглядало досить переконливо. З метою придбання вказаної квартири між нею та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , від 20.08.2018, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 . Коли потерпіла купувала вказану квартиру, то їй було відомо про те, що вказана квартира утворилась у наслідок поділу квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою. Також було відомо про те, що у наслідок поділу квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою було утворено також квартира АДРЕСА_5 . Фактично, у наслідок такого поділу, квартира АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою припинила своє існування, у наслідок чого було отримано два зовсім інших об`єкти нерухомості. Також, у ході перевірки історії вищевказаного нерухомого майна ОСОБА_6 дізналась про те, що протягом 2015-2016 років, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була власницею вказаної квартири. У цей період, ОСОБА_4 продала вказану квартиру певному ОСОБА_9 , який у подальшому продав квартиру АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Вже вони здійснили поділ квартири на два зовсім інших об`єкти нерухомості, а саме квартиру АДРЕСА_1 та АДРЕСА_6 та продовжили їх реалізацію окремо кожної. Вже на той час, квартири АДРЕСА_7 не існувало. Для придбання вказаної квартири грошові кошти їй надав син ОСОБА_12 , саме він на даний час і проживає у вказаній квартирі.

Слідчий зазначив, що у подальшому, син потерпілої випадково дізнався про те, що до Дніпровського районного суду міста Києва, ОСОБА_4 подала позовну заяву, відповідно до якої відповідачами є ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . Вказана заява була подана ОСОБА_4 з метою визнання недійсними договори продажу квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_8 . У зв`язку із цим, її син звернувся до суду з метою залучення до вищевказаної справи, як третіх осіб. Після цього вони почали збирати інформацію. При ознайомленні з матеріалами справи стало відомо про те, що ОСОБА_4 намагається визнати вищевказані договори купівлі- продажу квартир та посилається на те, що всі документи з приводу здійснення правочину купівлі продажу квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_9 за вищезазначеною адресою подавались особисто ОСОБА_5 . Як вбачається з поданої ОСОБА_4 заяви, вона ніби то особисто не знайома із ОСОБА_5 , ніколи не давала йому довіреностей про право представляти інтереси ОСОБА_4 та вчиняти від її імені будь які правочини. Фактично вона повідомляє про те, що ОСОБА_5 підробив від її імені довіреність від 17.11.2015 та продав належні їй квартири.

Слідчий зазначив, що у подальшому, у ході збору інформації, яку можна було б використати для пред`явлення, як доказів в судових засіданнях ОСОБА_12 встановив, що станом на 03.11.2018 власником квартири АДРЕСА_7 , тобто квартири до її поділу з 2011 року належала ОСОБА_13 . Окрім того, в своїй заяві ОСОБА_4 повідомляє про те, що не знайома з ОСОБА_5 , однак, як було встановлено сином потерпілої, вони були сторонами одного процесу у судовій справі від 27.12.2013 № 367/9098/13-ц та мали одного представника, а саме: ОСОБА_14 . Крім того, ОСОБА_4 повідомила про те, що починаючи з 16.11.2018 її протягом майже двох років не було на території України. Однак, відповідно до наявних у справі документів вбачається, що 19.12.2015 в паспорті ОСОБА_4 було здійснено вклеювання фотографії при досягненні 45-ти річного віку. Також у судовому засіданні, з метою спростування інформації про те, що нею видавалась довіреність на підтвердження своїх слів вона надала копії електронних квитків на рейс Сімферополь-Москва-Сімферополь. Відповідно до вказаних квитків було встановлено, що ОСОБА_4 ніби то у період часу з 16.1 1.2015 по 30.11.2015 перебувала у місті Москва Російської Федерації, а довіреність видана від її імені ОСОБА_5 , відповідно до якої останній здійснив продаж квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_9 видана 17.11.2015.

Слідчий зазначив, що на даний час встановлено, що довіреність № 1696 від 17.11.2015, якою ОСОБА_4 надає право ОСОБА_5 представляти її інтереси та укладати від її імені правочини посвідчував приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_15 .

Договір купівлі-продажу квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_9 були укладені ОСОБА_5 від імені ОСОБА_4 з громадянином ОСОБА_9 від 03.12.2015. Вказаний правочин було посвідчено нотаріусом приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_16 .

Допитаний, як свідок ОСОБА_12 , надав покази аналогічні за своїм змістом до показів потерпілої ОСОБА_6 .

Слідчий зазначив, що аналізуючи вищевикладені покази потерпілої та свідка у вказаному кримінальному провадженні встановлено, станом на 03.11.2018, власником квартири АДРЕСА_7 , тобто квартири до її поділу з 2011 року належала ОСОБА_17 . Крім того, у ході досудового розслідування отримано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, від 03.11.2018, що підтверджує викладені в показах потерпілої та свідка відомості. Разом з тим, у ході досудового розслідування отримано копію позовної заяви ОСОБА_4 , з якої вбачається, що остання, 27.03.2013 ніби то придбала квартиру АДРЕСА_7 . Тобто придбала квартиру, яку у подальшому було переобладнано у квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_6 . Викладені в позовній заяві відомості суперечать показанням свідків, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, а також довідкам з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також, у ході досудового розслідування отримано копію декларації про готовність до експлуатації об`єкта , а саме квартири АДРЕСА_7 , яка підписана ніби то ОСОБА_18 та датована

17.07.2015року, що знову ж таки суперечить відомостям вказаним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Слідчий зазначив, що крім того, у ході досудового розслідування виникла необхідність у перевірці відомостей викладених, як у позовній заяві ОСОБА_18 так і показаннях потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні. Також, для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні виникає необхідність у проведенні почеркознавчих експертиз у вказаному кримінальному провадженні зокрема з документами, що містяться в матеріалах нотаріальної справи з приводу видачі довіреності № 1696 від 17.11.2015, якою ОСОБА_18 надає право ОСОБА_5 представляти її інтереси та укладати від її імені правочини, яка перебуває у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_19 .

Проведення почеркознавчої експертизи допоможе підтвердити, або спростувати факти підробки документів при видачі вищевказаної довіреності. Однак, на даний час звернутися до суду з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи не видається за можливе, оскільки необхідно чітко сформулювати питання, які повинні бути викладені в клопотанні про її призначення. Для цього, необхідно мати всі вищевказані документи та на підставі їх очного аналізу сформулювати питання, що необхідно ініціювати перед експертною установою, та які повинні бути викладені у клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді про призначення такої експертизи.

Слідчий зазначив, що також, у ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформації отриманої з Єдиного реєстру нотаріусів ОСОБА_19 здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_10 .

Оскільки дії пов`язані з видачею довіреності № 1696 від 17.11.2015, якою ОСОБА_4 надає право ОСОБА_5 представляти її інтереси та укладати від її імені правочини мають ознаки підробки, а отже це могло бути відомо і володільцю документів, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення відомостей, до яких планується отримати доступ, вказане клопотання необхідно розглядати без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Слідчий в судове засідання не з`явився, клопотання не підтримав про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно до ч.5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя, беручи до уваги вищевикладене та, враховуючи те, що матеріали клопотання не завірені належним чином, у витязі з єдиного реєстру досудових розслідувань , органом досудового розслідування зазначено ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому, слідчий судя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

В зв`язку із викладеним, керуючись ст. 40, ст. 131, ст. 132, ст. 159, ст. 160, ст. 161, ст. 162, ст. 163 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала слідчого судді діє один місяць.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1