н/п 1-кп/490/20/2019

У Х В А Л А
21 березня 2019 м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

провівши підготовче судове засідання щодо обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування кримінального провадження №0002914 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Брилівка, Цюрупинського району, Херсонської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, раніше не судимого, який перебував на військовій службі за контрактом у в/ч НОМЕР_1 на час вчинення злочину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст.185 КК України,

Сторони судового провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

Здійснення кримінального провадження підсудне Центральному районному суду м. Миколаєва.

Прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Захисник ОСОБА_7 заявила клопотання про повернення обвинувального акту з посиланням на те, що, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення та правової кваліфікації інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень; пред`явлене обвинувачення є неконкретним, оскільки в обвинувальному акті не значено об`єктивну сторону злочину (не вказано час скоєння злочину); в обвинувальному акті зазначено групу прокурорів, та не зрозуміло, чому обвинувальний акт підписав не старший групи, а в реєстрі вказано, що ряд слідчих дій було проведено слідчим, який не входить до складу групи слідчих; реєстр не містить дату складання та не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення під час досудового слідства; в реєстрі відсутні реквізити прийнятих під час досудового розслідування процесуальних рішень; не вказані всі обставини, пов`язані із застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження. Крім того, до початку судового розгляду, всупереч вимогам ст. 291 КПК України, прокурором при поданні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому, було надано копії матеріалів кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 вказав, що підтримує клопотання свого захисника.

Прокурор вказав, що клопотання про повернення обвинувального акту є безпідставним.

Вислухавши думки учасників процесу, суд прийшов до наступного.

Клопотання захисника про повернення обвинувального акту є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1, 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складено прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що складений слідчим.
Обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Вказаний обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором. Усі вказані у ч.2 ст. 291 КПК України відомості зазначений вище обвинувальний акт містить. Зокрема, в обвинувальному акті містяться (так як їх встановила сторона обвинувачення) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
До обвинувального акту, відповідно до п.1 ч.4 ст. 291 КПК України, додано реєстр матеріалів досудового розслідування. При цьому зазначена стаття не містить вимог до реєстру.

Що стосується надання прокурором суду копії матеріалів досудового розслідування, то це також не є підставою для повернення обвинувального акту.

Таким чином, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

За таких обставин, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Крім того, до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого спливає 23 березня 2019 року. У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, пославшись в обґрунтування своєї позиції на те, що він вчинив особливо тяжкий злочин та наявні ризики, задля запобігання яких до нього застосований вказаний запобіжний захід, які станом на теперішній час не зникли і не зменшилися. Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора та просили застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід. Вислухавши з приводу вказаного питання думки учасників процесу, суд приходить до наступного. Відповідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі й запобіжний захід, застосований до обвинуваченого. До обвинуваченого ОСОБА_5 слідчим суддею обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики враховані при застосуванні такого запобіжного заходу не зменшилися. ОСОБА_5 обвинувачуєтсья у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Підставою для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є також наявність ризиків, передбачених пп.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: - спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що дає підстави вважати, що обвиунвачений, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, та невідворотність покарання, може вживати заходи щодо уникнення кримінальної відповідальності. В підтвердження вищевказаного свідчить, те, що ОСОБА_5 після подій, зазначених в обвинуваченні, з місця вчинення злочину зник, є мешканцем іншої області, а саме Херсонської області, крім того самовільно покинув військову частину НОМЕР_1 , у якій проходив службу, тому є підстави вважати, що у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_5 буде переховуватися від суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України;
-незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 , з метою зміни нею показань, оскільки останній знає, де проживає потерпіла та її малолітній внук, а тому наявний ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України;
-вчинити інші кримінальні правопорушення оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, обвинувачується у самовільному залишенні військової частини, тому наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, встановленню істини у справі, з метою зменшити або уникнути взагалі відповідальності за скоєне, шляхом створення штучних доказів своєї невинуватості та інших перешкод для притягнення його до відповідальності.
З метою запобігання вказаним ризикам ОСОБА_5 доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Застосування до ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, окрім взяття під варту не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків обвинуваченого.

Вказані ризики були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, та на день розгляду справи ці ризики не зменшились, а тому подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим. Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є доцільним, оскільки зазначений запобіжний захід не зможе запобігти незаконному впливу обвинуваченого на потерпілу, так як знає адресу її постійного проживання.

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги, відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_5 застави. Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не є можливим у зв`язку з тим, що відсутні у ОСОБА_5 міцні соціальні зв`язки з особами, що заслуговують на довіру та можуть поручитись за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до суду.

Застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає обвинуваченому ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду і здійснювати незаконний вплив на потерпілу, а тому у суду є сумніви щодо виконання останнім покладених на нього обов`язків. Сукупність наведених вище обставини вказують на високий ступінь ризиків здійснення ним незаконного впливу на потерпілу, свідків, а також здійснення ним спроб переховатися від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності, а також вчинити інше кримінальне правопорушення у разі застосування до нього іншого запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою.

Таким чином, під час розгляду клопотання вбачається існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст.183, 194, 199 КПК України є підставою для продовження строку тримання під вартою. Вік та стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджають утриманню його під вартою.
За такого, клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 199, 314-316, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про повернення обвинувального акту відмовити.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.185 КК України, прийняти до провадження Центрального районного суду м. Миколаєва.
Призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 06 травня 2019 року року о 15-30 год.
В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 продовжити до 18 травня 2019 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3