17.01.2019 Справа № 523/5104/15-к
Провадження 1-кп/522/307/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинувачуваного у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Петрівка, Комінтернівського району, Одеської області, українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,

обвинувачуваного у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України,

питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні суду на розгляді колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 обвинувачуваного у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України та ОСОБА_6 обвинувачуваного у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч. 5 ст. 185 КК України.

25 вересня 2018 року обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не було завершено.

Судом відповідно до вимог ст.331 КПК України на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки строк перебування їх під вартою закінчується.

Прокурор у судовому засіданні вважав необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, враховані при обрані їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та була проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, заперечували проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та просили змінити обвинуваченим запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового провадження, розглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, колегія судів приймає до уваги те що він обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України, які є особливо тяжкими злочинами, разом з цим колегія судів приймає до уваги те що він офіційно не працевлаштований, стан його здоров`я не перешкоджає йому перебувати у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, колегія судів приймає до уваги те що він обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 5 ст. 185 КК України, які є тяжким та особливо тяжкими злочинами, відповідно, разом з цим колегія судів приймає до уваги те що він раніше був неодноразово засуджений, офіційно не працевлаштований, стан його здоров`я не перешкоджає йому перебувати у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні.

З тих же підстав, суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Крім того, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів приходить до висновку, що тривале тримання під вартою зазначених обвинувачених може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v. Switzerland judgement» of 26 January 1993, Series A no.254-A, p.15, §30).

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, не встановлено.

Враховуючи передбачені ст.177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд приходить до висновку про те, що строк дії обраного обвинуваченим під час досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372, 392 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 березня 2019 року, включно.

Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 березня 2019 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3