ЄУН № 331/460/19
Провадження № 1-кс/331/775/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000165 від 29.01.2019 року за ознаками злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта - професійно-технічна, сімейний стан - не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 25.05.2016 року Ленінським р/с м. Запоріжжя за ст. 185, ч. 2, КК України призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 01.11.2018 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя, за ч. 1 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді штрафу 850 грн.

- 06.11.2018 року Запорізькою місцевою прокуратурою № 3 до Хортицького районного суду м. Запоріжжя, скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002002 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України;

- 13.12.2018 року Запорізькою місцевою прокуратурою № 1 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0003802 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

- 28.01.2019 року Запорізькою місцевою прокуратурою № 2 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0003918 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України;

- 28.01.2019 року Запорізькою місцевою прокуратурою № 1 до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, скеровано обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000046 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 29.01.2019 року за ознаками злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 29 січня 2019 року, приблизно о 12 годині 37 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговому залі гіпермаркету «Ашан», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 1-Б, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного гіпермаркету, намагався таємно викрасти майно, що належить ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», сховавши його в кишені куртки та штанів, а саме:

- масло вершкове «Яготинське» 82,56 % жиру ш/к НОМЕР_1 , у кількості восьми одиниць товару, вартістю 36 гривень 69 копійок без урахування ПДВ за одну одиницю товару, загальною вартістю 293 гривні 52 копійки без урахування ПДВ,

- сир голландський «Канєв» 45 % жиру ш/к 935, у кількості чотирьох одиниць товару, вартістю 36 гривень 13 копійок без урахування ПДВ за одну одиницю товару, загальною вартістю 144 гривні 52 копійки без урахування ПДВ,

- сир пряжений «Канєв» 50 % жиру ш/к 935, у кількості чотирьох одиниць товару, вартістю 36 гривень 13 копійок без урахування ПДВ за одну одиницю товару, загальною вартістю 144 гривні 52 копійки без урахування ПДВ, а всього намагався викрасти майна на загальну суму 582 гривні 08 копійок, чим намагався спричинити матеріальну шкоду ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» на вказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони гіпермаркету з викраденим товаром після проходження касової зони та в подальшому переданий працівникам поліції.

Крім того, 28.01.2019 року, приблизно о 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговому залі гіпермаркету «Ашан», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 1-Б, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного гіпермаркету, таємно викрав майно, що належить ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», сховавши його в кишені куртки та штанів, а саме:

- масло вершкове «Яготинське» 82,56 % жиру ш/к НОМЕР_1 , у кількості чотирьох одиниць товару, вартістю 36 гривень 69 копійок без урахування ПДВ за одну одиницю товару, загальною вартістю 146 гривень 76 копійок без урахування ПДВ,

- сир голадський «Канєв» 45 % жиру ш/к 935, у кількості чотирьох одиниць товару, вартістю 36 гривень 13 копійок без урахування ПДВ за одну одиницю товару, загальною вартістю 144 гривень 52 копійок без урахування ПДВ, а всього таємно викрав майна на загальну суму 291 гривня 28 копійок без урахування ПДВ.

Після чого, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_6 вийшов з приміщення гіпермаркету та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Органом досудового розслідування встановлена наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому слідчий звернулась до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, посилаючись на те, що ризики, на які посилається прокурор нічим не підтверджені, підозрюваний раніше судимий, проте має постійне місце проживання, проживає із цивільною дружиною, має джерело доходу, працюючи будівельником за наймом, не має наміру переховуватись від суду, на підставі викладеного, просить суд у задоволенні клопотання відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного висновку.

31.01.2019 року о 10-50 годині ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

31.01.2019 року об 11-00 годині підозрюваному ОСОБА_6 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та наявні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знаходячись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частина ч. 2 ст. 194 КПК України, передбачає обов`язок слідчого судді, суду постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із приписів ст. 184 КПК України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у ст. 177 КПК України, послатися на обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Проте, прокурором в судовому засіданні не доведено існування всіх тих ризиків, на які робиться посилання в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися факторами, пов`язаними з характером особи, її моральністю, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором також не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), то слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Суд приймає до уваги, що по даному кримінальному провадженню обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні замаху на злочин середньої тяжкості та у вчиненні злочину середньої тяжкості, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5-ти років, має постійне місце проживання, проживає разом із цивільною дружиною, підробляє, виконуючи будівельні роботи за наймом, у зв`язку з чим має джерело доходу, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків. Свою провину повністю визнає, активно співпрацює зі слідством, не ухиляється від явок до органу досудового розслідування, на виклики слідчого з`являється завжди своєчасно. Разом з тим, в ході досудового розслідування не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, добровільно з`явився в судове засідання на виклик суду для розгляду вказаного клопотання, що виключає його можливість переховуватись від органу досудового розслідування або суду. При цьому прокурором не наведено суду жодних прикладів поведінки підозрюваного, які могли б свідчити про існування такого ризику, як знищення, переховування або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення у даному кримінальному провадженні або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Посилання прокурора на те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив вказані злочини під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту належним чином не підтверджені, оскільки матеріали додані до клопотання не містять відповідної ухвали слідчого судді.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний повністю визнає провину в інкримінованих йому епізодах злочинної діяльності, проте в обґрунтування наявності достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до клопотання не долучено ні протоколу огляду місця події від 29.01.2019 року, ні протоколів допитів свідків, ні інших матеріалів кримінального провадження, на які посилається прокурор як в клопотанні, так і в судовому засіданні, на що слідчий суддя звертає увагу.

Аналізуючи обставини справи, дані про особу підозрюваного, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, слідчий суддя приходить до висновку, що в даній конкретній справі, найбільш дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваного ОСОБА_6 може бути домашній арешт із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 29.01.2019 року за ознаками злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК Україн, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- не залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 21-00 години до 07-00 години ранку наступного днябез дозволу слідчого, прокурора, суду;

- з`являтися до органу досудового розслідування або суду, за першим викликом та у призначений час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідний структурний підрозділ ГУ НП в Запорізькій області.

Роз`яснити органу Національної поліції, що вони повинні негайно поставити на облік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і повідомити про це слідчому судді.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити на два місяці, тобто до 31 березня 2019 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1