печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту тимчасово вилученого майна, а саме: Технічний паспорт серії ААС'9'805 на автомобіль марки «Хонда» моделі «Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 та Автомобіль марки «Хонда» моделі «Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що у провадженні СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, знаходяться матеріали кримінального провадження №0001573 від 09.04.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Прокурор в своєму клопотанні вказує на те, щоДосудовим розслідуванням встановлено, що 09.04 2019 року, до Печерського УП ГУНП у м. Києві, надійшов рапорт інспектора роти №1 батальйону №1 полку№2 УПП 5 м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про те шо, під час несення служби у Печерському районі м. Києва, приблизно о 11:10 годині, зі пресою: м. Київ, вул. Басейна 23/52 під час перевірки документів у гр. ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено технічний паспорт серії НОМЕР_3 , па автомобіль марки "Хонда" моделі "Сівік", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками підробки Під час допиту працівників УПП у м. Києві, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , встановлено що під час перевірки документів на автомобіль марки "Хонда" моделі "Сівік", д.н.з. НОМЕР_1 за допомогою Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України а саме реєстраційного документу, встановлено що інформація зазначена в документі не відповідає дійсності, а саме: серія/номер свідоцтва зазначена категорією «здано до архіву», а сам номерний знак знято з обіг> і раніше він належав іншому автомобілю.

Окрім цього, відповідно до довідок із Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України, встановлено що номер кузова автомобіля, та серія реєстраційного документу не відповідають номеру кузова та серії зазначених в реєстраційному документі.

В ході проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Московська ЗО, виявлено та вилучено:

Технічний паспорт серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «Хонда» моделі «Сівік» д.н.з. НОМЕР_1

Автомобіль марки «Хонда» моделі «Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Ключі від автомобіля марки «Хонда» моделі «Сівік» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_4 Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Згідно ст. 171 ч. 2 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку що зазначене клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а саме: зі змісту клопотання не вбачається підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.
Згідно ст. 172 ч. 3 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, повертає його прокурору для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
За таких обставин, клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26, 117, 170-173, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна повернути прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1