Справа № 577/597/19
Провадження № 1-кп/577/215/19
У Х В А Л А
"25" лютого 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000028 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Конотопського міськрайоного суду Сумської області 05 лютого 2019 року надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої за ч. 1ст. 309 КК України.

Обвинуваченою ОСОБА_4 під час судового засідання заявлено клопотання про її звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України та закриття відносно неї кримінального провадження за вказаною статтею на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, так як вона добровільно звернулася до лікувального закладу і пройшла лікування від наркоманії.

Прокурор з приводу заявленого клопотання заперечує, оскільки обвинувачена не страждає на наркоманію. Таким чином, вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 має намір у такий спосіб ухилитися від кримінальної відповідальності.

Вислухавши клопотання обвинуваченої, думку прокурора, суд вважає, що обвинувачена не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з огляду на наступне.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту.

Згідно з ч. 4 ст. 309 КК України, особа яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України.

Надана обвинуваченою довідка № 1691 від 14.02.2019 року, видана КЗ «Конотопська центральна районна лікарня ім. Ак. М. Давидова» доводить, що ОСОБА_4 з 23 січня 2019 року по 13 лютого 2019 року пройшла курс лікування з приводу епізодичного вживання наркотичних речовин (метадону).

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» вбачається, що особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 309 КК України незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства. Тобто, особа не підлягає безальтернативному звільненню, а може бути звільнена судом при наявності відповідних підстав і умов.

Так, у відповідності до п.23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено, і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Системний аналіз положень ч.4 ст. 309 КК України, положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» та інших нормативних актів свідчить про наступне.

Підстава звільнення особи від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України складається з двох елементів, а саме: добровільного звернення цієї особи до лікувального закладу і початку її лікування від наркоманії. Суб`єктом звернення до лікувального закладу є особа, яка вчинила злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, і захворіла на наркоманію, а потім добровільно звернулася до лікувального закладу.

Звернення визнається добровільним, якщо особа за своєю волею звертається до лікувального закладу, усвідомлюючи, що має можливість безперешкодно вчиняти злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України. Якщо особа звертається до лікувального закладу у зв`язку з викриттям її участі у цьому злочині, таке звернення вважається не добровільним, а вимушеним.

В судовому засіданні встановлено, що звернення ОСОБА_4 до лікувального закладу відбулося відповідно до наданої нею довідки 23 січня 2019 року, а викрита злочинна діяльність останньої, відповідно до обвинувального акту 10 січня 2019 року.

Крім того, згідно довідки № 1691 від 14.02.2019 року, виданої КЗ «Конотопська центральна районна лікарня ім. Ак. М. Давидова», ОСОБА_4 з 23 січня 2019 року по 13 лютого 2019 року пройшла курс лікування з приводу епізодичного вживання наркотичних речовин (метадону).

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_4 звернувся до лікувального закладу у зв`язку з викриттям її участі у злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та пройшла лікування в зв`язку з епізодичним вживанням наркотичних речовин. Таке звернення не вважається добровільним та в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 не страждає на наркоманію, не потребує лікування від наркоманії, а має діагноз «Епізодичного вживання наркотичних речовин», а тому підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України не вбачається.

Керуючись ч. 4 ст. 309 КК України, ст. 284-288 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України у кримінальному провадженні № 0000028 відмовити.

СуддяОСОБА_1