н/п 1-в/640/9/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора : ОСОБА_3 ,
Прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну засудженому ОСОБА_4 призначене покарання у вигляді штрафу на громадські роботи із розрахунку, передбаченого ч. 5 ст.53 КК України.
В судовому засіданні прокурор просив звільнити засудженого від відбування покарання у зв"язку зі спливом строку.
Засуджений ОСОБА_4 не з`явився в судове засідання, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи. Засуджений неодноразово викликався в судове засідання для розгляду клопотання прокурора про заміну невідбутого покарання у виді штрафу на громадські роботи, в тому числі із застосуванням примусового приводу.
Відповідно до ст.539 КПК України, у судове засідання з розгляду питань про виконання вироку викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обовязковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Вироком Київського районного суду м.Харкова від 20.08.2014 року ОСОБА_4 визнаний винуватим та засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України , до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Вирок набрав законної сили.
Відповідно до ст. 26 КВК України, Засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.
ОСОБА_4 на підтвердження виконання призначеного покарання не подав суду квитанцій про сплату штрафу в місячний термін.
Відповідно до ч.3 ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу, призначеного як основне покарання, штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.
Засудженийроку ОСОБА_4 не звертався до суду із клопотанням про розстрочку виконання покарання у виді штрафу.
Статтею 53 КК України, передбачено, що у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.
Разом з тим, відповідно до ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. При цьому перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Враховуючи, що вироком Київського районного суду м.Харкова від 20.08.2014 року, який набрав законної сили, року ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді штрафу, тому на момент розгляду клопотання про заміну покарання у виді штрафу на громадські роботи минуло більше двох років з дня набрання вироком законної сили.
24.12.2015 року Верховний Суд України, розглядаючи справу № 5-324 кс 15, висловив правову позицію про те, що правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у звязку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може повязуватися із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу.
Таким чином відповідно до ст.80 КК України, року ОСОБА_4 повинен бути звільнений від відбування покарання у виді штрафу, призначеного вироком Київського районного суду м.Харкова від 20.08.2014 року , оскільки з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки.
Тому клопотання прокурора про заміну засудженому ОСОБА_4 призначене покарання у вигляді штрафу на громадські роботи із розрахунку, передбаченого ч. 5 ст.53 КК України не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст.53 КК України у кримінальному провадженні від 27.11.2014 року за № 0001797 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 7 днів до Харківського апеляційного суду .

Суддя ОСОБА_1