Ухвала
іменем України

18 березня 2019 року

м. Київ
справа № 442/7470/17

провадження № 51-732 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргоюпотерпілого ОСОБА_4 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002047, щодо ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
За вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2018 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавця Львівської обл., жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік і покладено на нього виконання певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК.

Суд визнав ОСОБА_5 винуватим в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, за обставин, викладених у вироку.
Як установив суд, ОСОБА_5 06 жовтня 2017 року близько о 19:00, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин в ході раптово виниклого словесного конфлікту завдав декількох ударів руками та ногами в голову, тулуб та по ногам ОСОБА_4 , чим заподіяв останньому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку та ухвали щодо ОСОБА_5 і призначення нового розгляду в суді першої інстанції на підставах, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, наполягає, що злочин щодо нього було сплановано та вчинено групою осіб. Крім того, зазначає, що ухвала суду апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Перевіривши доводи у касаційній скарзі та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами нижчих інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не уповноважений досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно зі ст. 438 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції не вправі скасувати чи змінити оскаржені рішення через неповноту слідства, невідповідність висновків місцевого суду фактичним обставинам кримінального провадження, а при його перегляді виходить з обставин, установлених у вироку.
Як убачається з касаційної скарги, потерпілий не погоджується з установленими фактичними обставинами кримінального провадження, заперечує по суті достовірність фактичних даних, тоді як їх перевірку на підставі закону (статті 433, 438 КПК) до повноважень суду касаційної інстанції не віднесено.
Відповідно до положень ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Частиною 2 вказаної статті прокурора наділено повноваженнями змінити обвинувачення або висунути додаткове обвинувачення. Також з метою ухвалення справедливого судового рішення й для захисту прав людини та її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Як убачається із матеріалів провадження за скаргою, органами досудового розслідування було пред`явлено обвинувачення лише ОСОБА_5 , і саме в межах цього обвинувачення суд першої інстанції при ухваленні вироку вирішував питання про доведеність винуватості лише останнього в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Крім того, потерпілий, даючи показання, не заперечував, що ударів завдавав йому лише ОСОБА_5 , такі його показання узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Потерпілий також посилається на те, що апеляційний суд повторно не допитав під час апеляційного розгляду свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_5 . Проте, як увидно з оскаржуваної ухвали, апеляційний суд не ставив під сумнів показання цих осіб у суді першої інстанції. Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити докази, якщо вони досліджені судом першої інстанції неповно або з порушенням. Крім того, потерпілий не був позбавлений під час апеляційного розгляду можливості заявити клопотання про їх допит, але, як убачається з ухвали апеляційного суду, такого клопотання заявлено не було.
Призначене засудженому ОСОБА_5 покарання є справедливим, відповідає його меті та загальним засадам, визначеним у статтях 50, 65 КК.
Апеляційний суд, переглядаючи кримінальне провадження за доводами, наведеними в апеляційній скарзі потерпілого, які є аналогічними за своїм змістом доводам у касаційній скарзі, ретельно перевірив їх, дав їм належну оцінку й ухвалив рішення, що відповідає вимогам ст. 419 КПК.
З огляду на викладене й на те, що зі скарги та наданих до неї копій судових рішень не вбачається підстав для її задоволення, у відкритті касаційного провадження слід відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_4 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31 серпня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 листопада 2018 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 єва