Дата документу 13.11.2018 Справа № 554/9161/18
УХВАЛА

Іменем України

13.11.2018року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого СВ ВП №2 ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні СВ ВП №2 ПВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001332 від 10.11.2018року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України.
У ходу досудового розслідування встановлено, що10.11.2018 року близько 06 год невстановлена особа, шляхом вільного доступу із магазину, назупинці громадського транспорту "Б.Хмельницького" в м.Полтаві, викрала мобільний телефонХуавей Q5 чорного кольору, який належать ОСОБА_4 , спричинивши останньому матеріальногозбитку на суму близько 3000 грн.

10.11.2018 року в приміщені ВП№2 Полтавського ВП потерпілий ОСОБА_4 . добровільно видав мобільний телефон марки «HUAWEI»imei НОМЕР_1 imei НОМЕР_2 чорного кольору, який був того ж дня був оглянутий слідчим.

Порядок тимчасового вилучення майна регламентовано ст. 168 КПК України, у відповідності до якої тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду, обшуку.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно, яке є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом та майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворене.

У ході досудового розслідування встановлено, що вказаний телефон відповідає критеріям зазначеним в п. 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки він є предметом вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Разом з тим відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинне бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт майна повинне бути подане слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна,інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно вилучене.

Слідчий СВ ВП №2 ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 направив до суду заяву про розгляд без його участі, клопотання підтримував.

Володілець майна ОСОБА_4 направив до суду клопотання, проти задоволення заяви не заперечував.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні

Відповідно до п.1, п.2, п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 ч.5 ч.6 ст. 170 КПК України: у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У зв`язку з чим, постала необхідність у накладенні арешту на майно, яке знаходиться у власності підозрюваного ОСОБА_5 , а саме земельну ділянку на території Овсяниківської селищної ради Кіровоградського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0161, площею 4,7601, з метою спеціальної конфіскації та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ст. 170 КПК України незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, та те, що земельна ділянка може бути відчуджена, що унеможливить у подальшому забезпечення конфіскації майна підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ухвалила:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на майно на вилучений телефон марки «HUAWEI»imei 8658 8903 9026 877imei НОМЕР_2 .

Зберігати телефон марки «HUAWEI»imei 8658 8903 9026 877imei НОМЕР_2 у камері речових доказів ВП№2 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області.

Виконання ухвали доручити слідчому ВП №2 ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали негайно направити слідчому, прокурору та потерпілому.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий судя ОСОБА_1