Справа № 203/3419/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ ВП на станції №1 Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, заявлене в межах кримінального провадження №0000283, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2018 року слідчий звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, погодженим із прокурором, в якому просив надати групі слідчих дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_1 ), а саме до інформації про вхідні та вихідні дзвінки (в тому числі нульової тривалості), номера абонентів «А» та «Б», вхідні та вихідні текстові повідомлення (без розкриття їх змісту), IMEI мобільного терміналу з прив`язкою до базових станцій мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), та абонента, який на даний час користується мобільним телефоном «Nokia» модель «2 DS TA-1029», IMEI № НОМЕР_1 , IMEI № НОМЕР_2 , що перебував у користуванні потерпілого ОСОБА_4 , за період з 00 години 00 хвилин 04 вересня 2018 року до теперішнього часу з подальшою можливістю вилучення зазначеної інформації у друкованому та електронному вигляді.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий послався на те, що з 05 вересня 2018 року СВ ВП на станції №1 ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000283, кваліфікованому за ст.190 ч.1 КК України та розпочатому за тим фактом, що 04 вересня 2018 року о 22 годині 30 хвилин невстановлена особа, знаходячись у 12 вагоні пасажирського поїзду №79 сполученням «Дніпро-Київ» на залізничній станції Дніпро-Головний, шляхом зловживання довірою заволоділа належним ОСОБА_4 мобільним телефоном Nokia. В подальшому потерпілою особою було надано органу досудового розслідування документи, які підтверджують належність їй вищевказаного мобільного телефону, яким є «Nokia» модель «2 DS TA-1029», IMEI № НОМЕР_1 , IMEI № НОМЕР_2 , а також дозволяють ідентифікувати такий телефон з поміж інших аналогічного бренду та моделі. Вказуючи, що отримання слідчим запитуваних даних, які становлять охоронювану законом таємницю, є необхідним для подальшого використання у проведенні слідчих (розшукових), зокрема негласних, дій з метою викриття осіб, які вчинили розслідуваний злочин, доведення їх вини, а також встановлення місцезнаходження викраденого мобільного телефону, слідчий просив задовольнити подане ним клопотання в повному обсязі.

Розгляд клопотання у відповідності до ст.163 ч.2 КПК України здійснено за відсутності представника ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, в зв`язку із неявкою останньої.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого слідчим клопотання, приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.
За змістом ст.ст.131, 159, 162 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю (інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо), застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ст.ст.3, 132, 159, 160 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні слідчому та/або прокурору особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Надання тимчасового доступу до речей і документів під час досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або іншої сторони кримінального провадження, якою є і прокурор.

Відповідно до ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо слідчий або прокурор у своєму клопотанні доведуть наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім викладених вище обставин доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Згідно ст.39 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікацій зобов`язані, окрім іншого, зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.
Аналізуючи наведені слідчим в його клопотанні фактичні обставини, як підстави для задоволення клопотання, в контексті долучених до клопотання матеріалів, як доказів таких фактичних обставин, з урахуванням на вказані вище положення чинного кримінального процесуального законодавства, а також з огляду на встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання обставини розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість задоволення поданого клопотання, керуючись наступним. Так, як встановлено слідчим суддею, 01 жовтня 2018 року той же слідчий вже звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 із таким же самим клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю і знаходяться у володінні оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». При цьому слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_3 своєю ухвалою від 03 жовтня 2018 року таке клопотання було задоволено в повному обсязі. Разом з тим, звертаючись вдруге з повністю аналогічним даним клопотанням, слідчий не наводить в його тексті будь-яких нових підстав для мотивування потреби в повторному отриманні тимчасового доступу до тих же речей і документів, не вказує про результати тимчасового доступу, наданого за ухвалою слідчого судді від 03 жовтня 2018 року (справа №203/3419/18 провадження №1-кс/0203/413/2018), тим самим фактично просто дублює своє попереднє клопотання без належного його мотивування. Встановити слідчим суддею самостійно потребу слідчого в повторному зверненні до суду із тим же самим клопотанням задля досягнення дієвості розслідуваного кримінального провадження виявилось також неможливо, оскільки матеріали поданого на розгляд клопотання слідчого не містять документів про результати попереднього тимчасового доступу до речей і документів. Такі фактичні обставини повторного звернення слідчим до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів безумовно свідчать про невиконання слідчим вимог ст.132 ч.3 п.3, ст.163 ч.5 п.2 КПК України, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 107, 110, 131, 132, 159-166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП на станції №1 Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області, про тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, заявлене в межах кримінального провадження №0000283, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, відмовити.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1