Справа № 140/70/16-к
Провадження №11-кп/801/51/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2018 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000589 від 23.09.2015 року, за апеляційною скаргою зі змінами обвинуваченого ОСОБА_8 , апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 29.12.2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Немирів Вінницької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, непрацюючого, раніше судимого 02.03.2011 року Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років одного місяця позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 04.04.2014 року з невідбутим строком 1 рік 7 місяців 26 днів,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано до призначеного покарання невідбуте ОСОБА_8 покарання за вироком Немирівського районного суду від 02.03.2011 року і остаточне покарання ОСОБА_8 обрано у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 426 грн. судових витрат.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 59660 грн. завданої злочином шкоди та 3000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Немирів Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого постійного місця проживання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Судом визнано доведеним, що у травні 2015 року ОСОБА_8 маючи намір на таємне викрадення майна (крадіжку), умисно, діючи з корисливих мотивів, прийшов до домогосподарства ОСОБА_12 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_8 підійшов до сільськогосподарського приміщення та відкривши вхідні двері проник в середину сараю, де з полиці таємно здійснив крадіжку бувшої у використанні дрелі марки «Bosh» моделі «PSB 750 RE», вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1961/1962/15-21 від 02.11.2015 року складає 918 грн. та бувшу у використанні болгарку марки «Dexter» моделі «125», вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1961/1962/15-21 від 02.11.2015 року складає 532 грн., після чого розпорядився викраденим на власний розсуд. Вказаними протиправними діями, ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_12 майнового збитку на загальну суму 1513 грн.

Крім цього, ОСОБА_8 маючи намір на таємне викрадення майна (крадіжку) поєднану з проникненням у житло, умисно, повторно, діючи з корисливих мотивів, у період з серпня 2015 року по вересень 2015 року, приходив до будинку ОСОБА_10 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , де, просунувши руку у відчинену квартирку вікна, знаходив зв`язку ключів, після чого шляхом підбору ключа відчиняв вхідні двері та таким чином проникав у середину будинку, звідки здійснював крадіжку грошових коштів які були запаковані у паперових згортках та у різний час знаходилися в грубі, складеній швейній машинці, лежали в паперовому згортку на столі біля телевізора.

Крім того, 23.09.2015 року, близько 10.30 год., ОСОБА_8 маючи намір на таємне викрадення майна (крадіжку) поєднану з проникненням у житло, умисно, діючи з корисливих мотивів, в черговий раз прийшов до будинку ОСОБА_10 , що розташований за вищевказаною адресою, де шляхом віджиму металевим прутом замка вхідних дверей проник у середину даного будинку та з кишені пальта ОСОБА_10 здійснив крадіжку грошових коштів у сумі 400 грн., покинувши приміщення будинку розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 59140,45 грн.

У подальшому ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи намір на таємне викрадення майна (крадіжку), умисно, повторно, з корисливих мотивів, 24.10.2015 року близько 11.00 год., прийшли на територію домогосподарства ОСОБА_13 , що розташоване за адресою АДРЕСА_4 . ОСОБА_8 разом із ОСОБА_7 переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, підійшли до житлового будинку де ОСОБА_8 , піднявшись по драбині, відкривши двері горища, проник всередину, звідки здійснив крадіжку 60 кг цілих грецьких горіхів, вартістю 15 грн. за 1 кг на загальну суму 900 грн. після чого викраденим розпорядились на власний розсуд, а саме продали на ринку м. Немирів ОСОБА_14 , за що отримали грошові кошти в сумі 120 грн.

В апеляційній скарзі зі змінами обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок щодо нього та призначити менш суворе покарання. Вказує, що визнає себе винуватим у вчиненні усіх інкримінованих злочинах, щиро кається та просить пробачення в потерпілих, завдана ним шкода частково відшкодована, решту зобов`язується відшкодувати згодом, посилається на поганий стан свого здоров`я.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю призначених судом покарань ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особам обвинувачених внаслідок м`якості, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Прокурор вважає, що суд не взяв до уваги усі обставини справи та дані, які характеризують обвинувачених, а тому просить постановити новий вирок, яким призначити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш суворе покарання та вирішити долю речових доказів.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого зі змінами та змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 , які просили вирок суду в частині засудження ОСОБА_7 залишити без змін, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу подану прокурором ОСОБА_11 , а саме в частині скасування вироку через м`якість призначеного покарання ОСОБА_7 , потерпілу ОСОБА_10 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати та надавши обвинуваченим останнє слово, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга зі змінами обвинуваченого та апеляційна скарга прокурора не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна, за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряються, оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким із учасників судового провадження не оспорюються, докази в судовому засіданні досліджувались, і вони в апеляційній скарзі, поданій обвинуваченим, не заперечуються.

Отже, на підставі встановлених судом першої інстанції фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , правову кваліфікацію діянь, вчинених обвинуваченими за ч. 3 ст. 185 КК України, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильною.

Доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі стосовно наявності підстав для зменшення строку призначеного судом покарання, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, є необґрунтованими.

Всупереч твердженням в апеляційній скарзі, покарання ОСОБА_8 за вчинені кримінальні правопорушення, з застосуванням ст. 71 КК України, призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, судом першої інстанції фактично враховані усі обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі.

Так, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, обставини вчинення, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, злочини вчинив в період відбуття покарання за попередній злочин, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання часткове відшкодування завданої шкоди, суд першої інстанції у відповідності до вимог закону призначив йому покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання, з огляду на те, що кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив в період невідбутого покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 02.03.2011 року, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано частково приєднав невідбуте покарання за попереднім вироком, та на підставі ст. 71 КК України визначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Отже, судом першої інстанції ОСОБА_8 призначене покарання з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65, ст. 71 КК України, яке за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, та особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Враховуючи, що ОСОБА_8 раніше судимий, скоїв злочини в період невідбутого покарання, у тому числі за корисливі злочини проти власності, а відтак належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання.

При призначенні ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував усі обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, у тому числі і дані про особу обвинуваченого.

Щире каяття ОСОБА_8 у вчинених злочинів, висловлене ним в суді апеляційної інстанції, носить лише формальний характер.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні такі дані.

З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що призначене ОСОБА_8 покарання в межах санкції статті обвинувачення з реальним його відбуванням є законним, справедливим та сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень.

Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання ОСОБА_7 тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості є непереконливими. Прокурором не доведено, що покарання призначене судом у виді 3 років позбавлення волі з звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік є недостатнім, та не досягне мети кримінального покарання.

Згідно матеріалів кримінального провадження та вироку суду ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України є особою раніше не судимою, вчинив один епізод крадіжки, визнав вину, судом визнано обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченого щире каяття та відшкодування завданої злочином шкоди. Обтяжуючих вину обставин судом першої інстанції не встановлено, не встановлені такі обставини і під час перегляду апеляційним судом.

Інші доводи апелянта не можуть вплинути на законність і обґрунтованість судового рішення, судовий розгляд справи проведено з дотриманням кримінального процесуального закону.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок у наведеній його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу зі змінами обвинуваченого ОСОБА_8 та апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 29.12.2017 року щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом.

Суддя: