Справа № 161/1741/19
Провадження № 1-кс/161/1098/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 05 лютого 2019 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме на нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:квартиру АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000022 від 31.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.364 ч.2 КК України-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Прокуратури Волинської області ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, а саме на нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:квартиру АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000022 від 31.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.364 ч.2 КК України.

Клопотання мотивує тим, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000022 від 31.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.364 ч.2 КК України в ході якого встановлено, що ОСОБА_4 , в порушення актів та положень, будучи службовою особою, вчинив дії, які виразились у зловживанні службовим становищем, в інтересах третіх осіб з метою отриманням ними неправомірної вигоди, діючи умисно, всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки..

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що у власності ОСОБА_4 перебуває нерухоме майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на об`єкти нерухомості.

Зважаючи на вищевикладене, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та подальшого забезпечення цивільного позову, а також з метою запобігання відчуження майна, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно підозрюваного, тому слідчий звернувся із даним клопотанням.

В судове засідання не прибули прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_3 , однак подали до суду заяву в якій просили провести розгляд даного клопотання без їх участі, а також просять клопотання задовольнити.

Відповідно до ст.107 ч.4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частина 2 ст.131 КПК України передбачає, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.31, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, воно не містить жодних доказів, які б підтверджують необхідність накладення арешту на вище вказане майно, як того вимагає ст.171 КПК України, також не вбачається доказів того, що незастосування арешту призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, тобто клопотанням не доведено розумності та співмірності обмеження права користування.

Враховуючи те, що судом встановлено, що ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.364 ч.2 КК України, санкція якого не передбачає додаткового покарання у виді конфіскації майна, а стороною кримінального провадження не надано доказів того, що незастосування заборон на використання та розпорядження таким майном може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, також не надано доказів того, що накладення арешту не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, а тому в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме на нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:квартиру АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000022 від 31.01.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.364 ч.2 КК України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів, з моменту проголошення зазначеної ухвали.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1