Справа № 487/4270/18
Провадження № 1-кп/487/232/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0002007 від 31.05.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, маючого посвідчення на тимчасове проживання на території України, раніше не судимого, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1

за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Миколаївської

місцевої прокуратури №1 - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ

Судом визнано доведеним, що 30 травня 2018 року приблизно о 19:30 годин, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Hyundai Coupe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у світлий час доби по сухій, чистій, проїзній частині проспекту Центрального зі сторони вулиці Шосейної в напрямку вулиці Бузника, в крайній лівій смузі руху, зі швидкістю приблизно 50 км/год.

Рухаючись у обраному напрямку, при наближенні до будинку №10, який розташований по проспекту Центральному, водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. 2.3«б»; 12.1; 18.1; 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме:рухаючись по проїзній частині пр. Центрального, проявив неуважність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її змінам, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 «Пішохідний перехід» ПДР України, та дорожньою розміткою білого кольору 1.14.3 додатку 2 ПДР України «Пішохідний перехід», перед яким у середній смузі для руху зупинився автомобіль «HONDA CRV», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , яка надавала перевагу у русі пішоходу ОСОБА_8 , яка рухалась з права наліво, по пішохідному переході, у темпі спокійного кроку. ОСОБА_3 своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, не переконався, що на пішохідному переході відсутній пішохід, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух у вибраному ним напрямку, внаслідок чого допустив контактування передньою лівою частиною автомобіля з пішоходом ОСОБА_8 .

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 , спричинені тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №612 від 26.06.18 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 2.3«б»; 12.1; 18.1; 18.4 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому, причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Дії водія автомобіля ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому.
Захисник та обвинувачений, в судовому засіданні заявили клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку із його примиренням з потерпілим.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням з потерпілою.
Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив досягнуте між ним та ОСОБА_3 примирення. Просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності так як останній відшкодував завдані збитки. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) слід розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

За загальним правилом домовленості стосовно примирення між сторонами можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і законним представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження, зокрема медіатора, громадської організації, які виконують функції з примирення сторін. Слідчий, прокурор та суддя не вправі брати участь в таких домовленостях.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а відповідно до приписів ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
За положеннями ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року за наявності, передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність всіх передбачених ст. 46 КК України підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.
Так, ОСОБА_3 раніше не судимий, злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, примирився з потерпілим, позитивно характеризується за місцем проживання. Сумнівів з приводу того, що примирення між підозрюваним та потерпілим досягнуто добровільно, немає.
Питання про речові докази вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст. 284, ст. 285, ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, ст. 46 КК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Кримінальне провадження №0002007 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2018 року відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити.
Речовий доказ автомобіль марки «Hyundai Coupe», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути - ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 3146,00 грн.

На ухвалу протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Суддя: ОСОБА_1