Справа № 453/337/19
Провадження № 1-кп/456/287/2019
УХВАЛА
про продовження строків тримання під вартою

08 квітня 2019 року місто Стрий

Колегія суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000493 від 09.10.2018 відносно ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просить суд продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки вважає, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати. ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Враховуючи міру покарання, яка може бути застосована до обвинуваченої у разі визнання судом її винною у вчиненні вказаного злочину, є підстави вважати, що остання, перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене. Крім цього, обвинувачена може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, оскільки потерпілі та свідки в судовому засіданні ще не допитані, а їх покази мають важливе значення для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення. Застосування щодо неї більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, а відтак слід продовжити обвинуваченій строк тримання під вартою на 60 днів.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 просять суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки прокурором не зазначено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку прокурора, потерпілих, обвинуваченої та її захисника, вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ухвали слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 28.02.2019 підозрюваній ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09.04.2019.

Суд вважає за недоцільне досліджувати докази вини обвинуваченої при продовженні строків запобіжного заходу, оскільки наведене порушує принцип презумпції невинуватості та суперечить нормам кримінально-процесуального закону та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якими рішення суду повинно бути викладено у формулюваннях, які забезпечують принцип невинуватості особи. Суд вважає, що під час розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою суд не вправі досліджувати докази і давати їм оцінку чи в інший спосіб перевіряти доведеність вини обвинуваченої, розглядати й вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті обвинувачення.
З моменту взяття обвинуваченої ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченої може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Суд не бере до уваги доводи захисника про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час не змінилися.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується обвинуваченій, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» №12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій без визначення розміру застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.

Згідно зі ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи, що строк тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою спливає 09.04.2019, суд вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченої під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 06 червня 2019 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, колегія судів

ПОСТАНОВИЛА:
В клопотанні захисника обвинуваченої ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю відмовити

Обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 08 квітня 2019 року до 06 червня 2019 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_5 , обвинуваченій ОСОБА_7 та скерувати начальнику ЛСІ УДДУ з ПВП Львівської області для відома та виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3