ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11сс/819/117/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: розгляд подання слідчого
про продовження строку тримання
під вартою Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000045 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01.11.2018 року щодо: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України та Російської Федерації, уродженця м. Дніпро, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 111, ч.1 ст. 263 КК України, -

встановила:

Зазначеною ухвалою слідчого судді клопотання начальника СВ Головного Управління СБУ в АР Крим (з дислокацією в м. Херсоні) майора юстиції ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 задоволено, продовжено строк тримання під вартою до 28.12.2018 року включно.

Цією ж ухвалою відмовлено в задоволенні клопотанні захисника ОСОБА_10 щодо передачі йому на поруки підозрюваного ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , посилаються на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді про продовження строку тримання підозрюваного під вартою. В обґрунтування своїх доводів зазначають, що доказів, які вказують на наявність ризиків. Відповідно до вимог ст. 199 КПК України стороною обвинувачення не надано, а ті на які посилається сторона обвинувачення є непрямими. Нових підозр у вчиненні злочину ОСОБА_9 не повідомлено, а ті процесуальні дії, на необхідність виконання яких посилається слідчий, в тому числі і можливу зміну підозри чи про повідомлення нової підозри, були вказані також і в попередньому клопотанні про продовження строку тримання під вартою. Також вважає, що органом досудового розслідування не обґрунтована наявність ризиків, а отже і підстав для продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 немає.

У зв`язку з чим просить ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_9 скасувати, постановити нову ухвалу та відмовити в задоволенні клопотанні про продовження строку тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_10 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , стверджує про незаконність ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою. Зокрема зазначає, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_9 в даному кримінальному провадженні відсутні. У клопотанні про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , обвинуваченням не було наведено жодного конкретного факту, що доводить існування істотного ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Сама наявність у ОСОБА_9 паспорту громадянина Російської Федерації не може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Стосовно ризику впливу на свідків, то факт такого перешкоджання має бути підтвердження доказами. Також зазначає, що не може продовження терміну утримання обвинуваченого під вартою бути застосовано з тієї причини, що у справі, на думку обвинувачення, очікується призначення покарання у вигляді позбавлення свободи. Вважає, що на даний час ризики, які передбачені ст. 177 КПК України мінімальні та немає обставин, що переважають правило поваги до особистої свободи, а саме існування обґрунтованої підозри не є підставою для продовження позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. Крім того, підозрюваний ОСОБА_9 позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи вилучені. ОСОБА_9 не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, оскільки він раніше не судимий, цей ризик не доведено стороною обвинувачення. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, задовольнити заяву про взяття на особисту поруку.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданих апеляційних скарг, думку захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 , які просили задовольнити апеляційні вимоги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без зміни, вислухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з обґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч.1 ст. 263 КК України, і встановлених у справі ризиків того, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, один з яких є злочином проти основ національної безпеки України, має подвійне громадянство, є штатним працівником російської урядової установи, щодо якою Україною введено санкції, має зв`язки з громадянами Російської Федерації, перебуваючи на свободі буде мати можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду та уникнення від кримінальної відповідальності, перетнути державний кордон України, що свідчить про наявність реального ризику його втечі.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає наявні у справі матеріали достатніми для доведення існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства і суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Головного Управління СБУ в АР Крим (з дислокацією в м. Херсоні) перебуває кримінальне провадження № 0000045 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч.1 ст. 263 КК України.

15.05.2018 року ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, про що було складено відповідний протокол.

16.05.2018 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, а саме державної зради діяння, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості і інформаційній безпеці України, що виразилося в наданні іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

17.05.2018 року ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.07.2018 року.

11.07.2018 року строк тримання під вартою ОСОБА_9 , з урахуванням ухвали апеляційного суду від 06.08.2018 року, продовжено до 08.09.2018 року.

06.07.2018 року ОСОБА_9 також повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме придбанні та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

06.09.2018 року тримання під вартою ОСОБА_9 продовжено до 04.11.2018 року включно.

22.10.2018 року вказане провадження, в частині підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 чт. 111, ч.1 ст. 263 КК України, виділено із кримінального провадження № 0000073.

29.10.2018 року (датоване 27.10.2018 року) начальник СВ Головного Управління СБУ в АР Крим (з дислокацією в м. Херсоні) майор юстиції ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури АР Крим (з місцем дислокації в м. Херсоні) ОСОБА_6 , звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою на 60 діб.

Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати результати судової лінгвістичної експертизи та з урахуванням висновків якої провести додаткові процесуальні дії; відкрити матеріали іншій стороні; скласти обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування.

Враховуючи великий обсяг матеріалів, що потребують дослідження, виконати експертизи можливо ближче до кінця грудня 2018 року.

Слідчий суддя, продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 послався на те, що заявлені слідчим у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися і виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, на які послався слідчий суддя в ухвалі та дав їм належну оцінку в межах своєї компетенції.

Враховуючи надані стороною обвинувачення факти та обставини на підтвердження у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ, недостатньо аби правоохоронні органи "добросовісно підозрювали особу". Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення "Ільгар Маммадов проти Азербайджану" і рішення "Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства"), що має місце в даному випадку.

Вирішуючи клопотання слідчого про продовження тримання обвинуваченого під вартою, дотримуючись вимог ст. ст. 176; 177; 183; 197; 199; 331 КПК України, з`ясувавши і дослідивши всі обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку про те, що існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню апеляційного розгляду вказаного провадження до закінчення встановленого судом першої інстанції строку тримання обвинуваченого під вартою.

Більш того, у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду.

Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінального провадження, під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме передбачених ч.1 ст. 111, ч.1 ст. 263 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного, є безпідставними.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 111, ч.1 ст. 263 КК України, заявлені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки має подвійне громадянство, є штатним працівником російської урядової установи, має зв`язки з громадянами Російської Федерації, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також продовжити свою злочинну діяльність.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи апеляційних скарг в цій частині є недоведеними.

Таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_9 на свободу.

Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження завершенню досудового розслідування перешкоджає необхідність проведення ряду процесуальних та слідчий дій, тому 30.10.2018 року постановою першого заступника Генерального прокурора України продовжено строк досудового розслідування до восьми місяців, з обґрунтуванням які слідчі дії необхідно провести.

З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги захисників щодо відсутності підстав для продовження запобіжного заходу, є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, а зазначені в апеляційній скарзі підстави, в яких захисники просять скасувати ухвалу слідчого судді не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги, а саме заяви захисника ОСОБА_10 про взяття підозрюваного ОСОБА_9 на особисту поруку, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційних скаргах захисників, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 407 ч. 3 п. 1, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01.11.2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою - без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2