Справа № 569/6850/19

УХВАЛА

08 квітня 2019 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Рівне клопотання слідчого Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0001818 від 25.03.2019, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст.185 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання слідує, що досудове розслідування розпочато за заявою ОСОБА_5 , про те, що 24.03.2019 року о 13.10 год., невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні аптеки "МЕД-Сервіс", що по вул. Базарна, 9 в м. Рівне, шляхом вільного доступу, таємно викрала медичні препарати на суму 327.50 грн.

Слідчий у клопотанні вказує, що 04.04.2019, під час огляду місця події за адресою: м. Рівне, вул. Пушкіна, 4 кабінет № 25, у гр. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено медичні препарати: «Но-Шпа табл. 40 мг №24», «Нурофен для дітей сусп. 200 мл (клубника)».

Покликаючись на наведене, а також, що які вилучені під час огляду місця події речі, відповідають критеріям викладеним ст.98 КПК України, слідчий просить накласти арешт на вище вказане майно, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий подала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила його задоволити.

Володілець майна, про день та час розгляду повідомлявся, але не з`явився.

Клопотання розглядається без його участі відповідно до положення ч.1 ст. 172 КПК України.

З урахуванням заяви слідчого та неявки володільця майна, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, є доказом вчинення злочину, оскільки незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 04.04.2019 під час огляду місця події у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , а саме: «Но-Шпа табл. 40 мг №24», «Нурофен для дітей сусп. 200 мл (клубника)» шляхом заборони будь якій особі користуватись та розпоряджатись майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1