В И Р О К
Іменем України

10 травня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андрушівка, Житомирського, району, Житомирської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, який до арешту мешкав у АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.10.2011 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2017 умовно-достроково звільнений від відбування цього покарання з невідбутим терміном 1 рік 10 місяців 1 день,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 та визнане судом доведеним.

Чотирнадцятого вересня 2017 року близько 17 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, перебуваючи у кущових насадженнях на території яру поблизу с. Ксаверівка, Черняхівського району, помітив потерпілу ОСОБА_7 , яка йшла проїжджою частиною дороги із сумкою та пакетом у руках. Після цього ОСОБА_5 вирішив вчинити на потерпілу напад з метою заволодіння майном останньої, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 у згаданий час та місці підійшов ззаду до ОСОБА_7 та з метою заволодіння її майном напав на останню, а саме схопив її руками за шию та, утримуючи потерпілу у такому положенні, подолав її волю до опору, після чого потягнув до яру, де повалив ОСОБА_7 на землю та, не припиняючи своїх злочинних дій, примусив останню віддати йому гроші. Так як потерпіла реально сприймала погрозу застосування щодо неї насильства, небезпечного для її життя і здоров`я, то віддала ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 1800 грн., які знаходились у неї в сумці.

Заволодівши внаслідок згаданого нападу грошовими коштами потерпілої, ОСОБА_5 стиснув руками шию останньої та з місця злочину втік, а грошима потерпілої ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив їй матеріальної шкоди у сумі 1800 грн.

Крім цього, внаслідок злочинних дій обвинуваченого потерпілій були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, синців на шиї, грудній клітині, лівій верхній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинене особою, яка раніше вчиняла розбій.

Пояснення учасників кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та вказував, що на місці злочину він востаннє був у 2010 році. Після звільнення з місць позбавлення волі він вкінці серпня 2017 року повернувся у с. Грушки, де продав ОСОБА_8 будинок, після чого той підвіз його до с. Славів, звідки він самостійно пішов до ОСОБА_9 та в кафе на автовокзалі пив пиво. У цьому ж кафе він на стільці залишив пакет, у якому знаходився його ідентифікаційний код, банківська карта, записані на папері номери телефонів та інші особисті речі, а коли повернувся, пакету вже не було, проте до поліції з цього приводу він не звертався. Категорично заперечував своє перебування 14.09.2017 в с. Ксаверівка та вчинення ним розбійного нападу на потерпілу, оскільки він мав гроші і в нього не було потреби відбирати їх у потерпілої. Вважає, що саме його обвинувачують у вчиненні даного злочину, оскільки на місці події був знайдений його ідентифікаційний код, який він напередодні загубив, а також твердив, що працівники поліції навмисно підкинули його недопалок на місце злочину, щоб його звинуватити. Разом з цим, він не зміг пояснити суду яким чином у піднігтьовому вмісті рук потерпілої виявили належні йому клітини букального епітелію.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 14.09.2017 близько 17 год. 30 хв. вона вийшла з автобуса поблизу яру біля с. Ксаверівка. У неї в руках була сумка та пакет з документами. Проходячи вздовж дороги, вона побачила як за 500 м. за нею йде невідомий чоловік, як з`ясувалося у подальшому це був ОСОБА_5 . Обвинувачений підійшов до неї та запитав про поворот на село, а потім одразу схопив її за шию, стиснув та потягнув у кущі, де поклав на землю і вимагав гроші. Злякавшись за своє життя, вона витягнула з сумки 1800 грн і віддала йому, після чого обвинувачений ще сильніше почав душити її, а тому вона почала руками дряпати обличчя нападника. Від нестачі повітря вона на деякий час втратила свідомість. Коли отямилась, побачила поруч свого чоловіка ОСОБА_10 та виявила відсутність пакету із документами.

Свідок ОСОБА_10 вказав, що він 14.09.2017 близько 17 год. 30 хв. виїхав на зупинку автобуса, щоб зустріти там свою співмешканку ОСОБА_7 . Під`їжджаючи до зупинки, він побачив як остання лежить на землі, а на ній зверху сидить невідомий чоловік. Під`їхавши на відстань 20-30 м. від потерпілої, він почав кричати, у зв`язку з чим невідомий чоловік встав, взяв пакет та побіг через кущі у невідомому напрямку. Він підійшов до потерпілої, яка лежала без свідомості, та привів її до тями, а після викликав швидку та поліцію.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_5 після звільнення з місця позбавлення продав йому будинок в с. Грушки. Коли обвинувачений отримав від нього гроші за будинок, він на прохання обвинуваченого завіз його у сусіднє село Славів та висадив на околиці села. Обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину йому не відомі.

Свідок ОСОБА_12 зазначив, що у вересні 2017 року поблизу дороги він знайшов пакет, у якому лежали документи мешканця с. Крученець, його однофамільця ОСОБА_13 , які він передав своїй дружині, а вона віддала їх працівникам поліції.

Докази, які підтверджують висунуте ОСОБА_5 обвинувачення.

Винуватість ОСОБА_5 підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.09.2017, у відповідності до якого потерпіла ОСОБА_7 заявила про скоєння щодо неї розбійного нападу із застосуванням насильства невідомою особою, що заволоділа її грошима у сумі 1800 грн. та іншими речами, який було вчинено на перехресті в напрямку с. Ксаверівка, на дорозі сполученням Черняхів - с. Крученець (том 1, а.к.п. 153).

Протоколом огляду місця події від 14.09.2017 з ілюстративними таблицями та схемою, згідно якого на автодорозі поблизу с. Ксаверівка, Черняхівського району в яру на відстані 100 м. від повороту на с. Ксаверівка були виявлені згорнуті аркуші із надписами « (Вова) НОМЕР_1 Приватбанк ОСОБА_14 », картка платника податків на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ідентифікаційним кодом НОМЕР_2 . У свою чергу, згідно листа Черняхівського відділення Коростенської ОДПІ №44/9/0609.06-22 від 28.09.2018, цей ідентифікаційний код належить ОСОБА_5 . Також на відстані 2 метрів у напрямку яру біля вказаних аркушів виявлено недопалок цигарки «Прилуки», на якому за висновками експерта №19/10-/533-СЕ/17 від 25.01.2018 та №19/10-1/429-СЕ/18 від 22.10.2018 виявлені клітини з ядрами, що збігаються із генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_5 . Крім цього, під час огляду місця події потерпіла ОСОБА_7 добровільно та без жодного примусу надала зрізи з піднігтьових пластин обох своїх рук (том 1, а.к.п. 154-165, 207-213, 235, том 2, а.к.п. 2-7).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.09.2017 із відповідною довідкою потерпіла ОСОБА_7 за рисами зовнішності, а саме за формою носа, брів, зачіскою та типом підборіддя впізнала ОСОБА_5 як особу, що 14.09.2017 вчинила щодо неї розбійний напад в с. Ксаверівка (том 1, а.к.п. 181-184).

Також потерпіла ОСОБА_7 під час слідчого експерименту від 20.09.2017, зафіксованого у протоколі з ілюстративними таблицями, біля дороги поблизу с. Ксаверівка відтворила події розбійного нападу щодо неї, які мали місце 14.09.2017, та які повністю відповідають її показам у суді (том 1, а.к.п 189-199).

Разом з цим під час слідчого експерименту від 20.09.2017, відображеного у протоколі з ілюстративними таблицями, свідок ОСОБА_10 на місці події, а саме на ділянці місцевості в яру біля перехрестя доріг Ксаверівка Черняхів-Крученець відтворив яким чином ОСОБА_7 лежала на землі коли він побачив її за 30 м., а зверху на ній сидів та тримав за шию невідомий чоловік. Вказав напрямок кущів біля яру, куди після його криків почав бігти невідомий чоловік, прихопивши із собою пакет, що лежав біля потерпілої, а також показав як потерпіла продовжувала лежати на землі без свідомості, коли він підбіг до неї (том 1, а.к.п. 200-204).

При цьому, як вбачається із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.09.2017 із відповідною довідкою свідок ОСОБА_10 за рисами зовнішності впізнав саме ОСОБА_5 як особу, яка 14.09.2017 вчинила розбійний напад щодо ОСОБА_7 (том 1, а.к.п. 185-188).

Надані потерпілою у суді покази в частині намагання чинити опір обвинуваченому, який душив її, внаслідок чого вона подряпала ОСОБА_5 , узгоджуються із висновками експерта №19/10-1/554-СЕ/17 від 25.01.2018 та №19/10-1/430-СЕ/18 від 19.10.2018, відповідно до яких генетичні ознаки клітин, що були виявлені у піднігтьовому вмісті правої руки потерпілої ОСОБА_7 , належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі та збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_5 , а серед змішаних генетичних ознак клітин, виявлених в піднігтьовому вмісті з лівої руки ОСОБА_7 , містяться як генетичні ознаки зразка букального епітелію добровільно відібраного у потерпілої ОСОБА_7 згідно із протоколом отримання зразків для експертизи від 06.08.2018, так і ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_5 , що були відібрані за добровільною згодою останнього відповідно до протоколу отримання зразків для експертизи від 24.07.2018 (том 1, а.к.п. 215-223, 230, 233, том 2, а.к.п. 8-22).

Описані потерпілою ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_10 як у суді, так і під час слідчих експериментів обставини застосування ОСОБА_5 щодо потерпілої насильства, а саме те, що ОСОБА_5 душив потерпілу, внаслідок чого остання втратила свідомість, збігаються із висновками експерта №1976 від 15.09.2017 та №2132 від 03.10.2017, за якими у потерпілої ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на обличчі, синців на шиї, грудній клітці, лівій верхній кінцівці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли б бути рука затиснута у кулак та пальці рук сторонньої особи, не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілою, тобто 14.09.2017 близько 17 год. 30 хв. коли незнайомий чоловік душив її. При цьому не виключається можливість короткочасного непритомного стану потерпілої на час заподіяння їй цих тілесних ушкоджень. Наведені ушкодження не протирічать обставинам та механізму їх виникнення, які були зазначені у протоколах проведення слідчих експериментів за участю потерпілої та свідка ОСОБА_10 (том 1, а.к.п. 180, 205-206).

Під час огляду місця події від 15.09.2017 з ілюстративними таблицями поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 у свідка ОСОБА_12 в руках був оглянутий поліетиленовий пакет, у якому знаходилась папка зеленого кольору із документами, що належали потерпілій, а саме: військовий квиток на ім`я ОСОБА_13 , паспорт громадянки ОСОБА_7 , довіреність на ОСОБА_7 від ОСОБА_15 , копія паспорта та картки платника податків на ім`я ОСОБА_15 , ідентифікаційний номер платника податків ОСОБА_7 , дві квитанції, довідка про правову допомогу на ім`я ОСОБА_10 , історична довідка, свідоцтво про право на спадщину за законом, свідоцтво про право на спадщину, довідка, дві архівні довідки, копія картки платника податків на ім`я ОСОБА_16 , копія паспорту ОСОБА_17 , копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том 1, а.к.п.167-177).

Висновки суду щодо доведеності вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину та мотиви відхилення судом доводів сторони захисту.

Відповідно до п.п. 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій як злочин проти власності - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства.

При цьому небезпечне для життя чи здоров`я насильство - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

Судом достеменно було встановлено, що ОСОБА_5 , маючи на меті заволодіти майном потерпілої ОСОБА_7 , здійснив напад на неї із застосуванням до потерпілої насильства, а саме придушення останньої за шию, про що свідчать не лише покази самої потерпілої і свідка ОСОБА_10 та слідчі експерименти за участю останніх, а й доводиться висновками судово-медичних експертиз. Отже, насильницькі дії ОСОБА_5 , спрямовані на удушення потерпілої, були небезпечними для життя і здоров`я останньої в момент вчинення таких дій.

Твердження ОСОБА_5 про те, що він не перебував на місці злочину ані 14.09.2017, ані у будь-який інший день з 2010 року спростовуються протоколом огляду місця події від 14.09.2017, під час якого було виявлено недопалок цигарки «Прилуки» із клітинами, що збігаються із зразками букального епітелію обвинуваченого.

Водночас, ОСОБА_5 жодними доказами не обґрунтував свої доводи про те, що працівники поліції, виявивши на місці злочину ідентифікаційний код обвинуваченого, умисно підкинули туди цей недопалок, аби звинуватити у вчинені розбійного нападу саме ОСОБА_5 . Суд вважає такі пояснення обвинуваченого неправдивими та алогічними з огляду на те, що після прийняття від потерпілої заяви про вчинене кримінальне правопорушення 14.09.2017 о 18 год. 40 хв., працівниками поліції цього ж дня о 18 год. 50 хв. був розпочатий огляд місця події, під час якого останні після виявлення ідентифікаційного коду ОСОБА_5 одразу, без розриву у часі виявили зазначений вище недопалок, а відтак логічно неможливим є той факт, що працівники поліції до виявлення ідентифікаційного коду ОСОБА_5 мали які-небудь докази про його причетність до даного злочину, внаслідок чого могли умисно підкинули на місце події недопалок цигарки останнього, адже у такому випадку слідству був би необхідний деякий час на виявлення місяця перебування ОСОБА_5 та вилучення у нього цього недопалку.

Суд також не бере до уваги доводи ОСОБА_5 про відсутність у нього потреби заволодіти грошовими коштами потерпілої, так як він мав гроші від продажу будинку, оскільки наявність у обвинуваченого грошей не є безумною підставою для відсутності в нього умислу на вчинення розбійного нападу.

Захисник просить визнати недопустимим протокол огляду місця події від 14.09.2017 та усі похідні від нього докази, а саме відповідні висновки експерта, проведені на основі речових доказів, що були вилучені під час цього огляду. Своє клопотання захист мотивує: невідповідністю часу проведення місця огляду події, а саме з 18:50 до 20:10, який відповідно до протоколу є денною порою доби; наявністю у протоколі розбіжності у назві моделі фотоапарату; відсутністю анкетних даних та підпису спеціаліста. Також сторона захисту звертає увагу суду на наявність порушення слідчим під час проведення вказаного огляду місця події порядку відібрання у потерпілої зрізів з нігтьових пластин її рук, а саме без винесення прокурором відповідної постанови про відібрання таких зразків для експертизи.

Разом з тим, як вбачається із згаданого протоколу ОМП у ньому присутні прізвище, ініціали та підпис спеціаліста ОСОБА_18 , за участю якого проведений такий огляд, а тому твердження захисника про відсутність таких відомостей не заслуговують на увагу.

Час проведення ОМП не суперечить денній порі доби, оскільки він був розпочатий о 18 год. 50 хв. та з ілюстративних таблиць вбачається, що на початок огляду сонце ще не зайшло і світило достатньо яскраво.

На переконання суду, розбіжність у протоколі щодо моделі використовуваного для ілюстративних таблиць фотоапарату не вплинуло на зміст протоколу ОМП та жодним чином не спотворило відомості, викладені у ньому.

Суд погоджується із позицією захисту про наявність порушення процедури відібрання біологічних зразків у потерпілої ОСОБА_7 під час ОМП, у зв`язку з відсутністю відповідної постанови прокурора. Проте, на переконання суду, сама по собі відсутність такої постанови не може слугувати підставою для визнання протоколу огляду місця події недопустимим доказом зважаючи на таке.

Суд враховує, що потерпіла ОСОБА_7 надала зрізи з нігтьових пластин своїх рук добровільно, без жодного примусу чи жорстокого поводження з нею. Огляд місяця події не потребував подальшої легалізації з причин відсутності обшуку у житлі чи іншому володінні особи, відібрання у потерпілої біологічних зразків не призвело до протиправного втручання в особисте чи сімейне життя останньої, а тому суд вважає, що даний доказ отриманий без істотних порушень прав людини.

Викладене узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини у рішення «Хан проти Сполученого Королівства» про те, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому. Тобто, якщо процес по даній справі в цілому та загалом справедливий, то і отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Зважаючи на відсутність у згаданому протоколі огляду місця події інших порушень, ураховуючи реалізацію ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду свого права на захист, а також те, що протокол огляду місця події у даній справі не є єдиним та вирішальним доказом на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочині, оскільки вина останнього доведена іншими належними та достовірними доказами, про що зазначено вище у вироку, суд дійшов висновку, що дане провадження для ОСОБА_5 у цілому та загалом було справедливе, а тому суд вважає, що протокол огляду місця події від 14.09.2017 може бути прийнятий судом як доказ.

Суд також не вбачає підстав для визнання недопустимими доказами протоколи пред`явлення для впізнання по фотознімкам за участю потерпілої та свідка ОСОБА_10 , оскільки такі докази отримані в порядку, передбаченому законом.

Так, ч. 7 ст. 228 КПК України передбачено, що фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

Як убачається із згаданих протоколів пред`явлення для впізнання за фотознімками наведені вимоги закону були дотримані. Разом з тим, зазначена норма закону не містить вказівку на обов`язок вказувати у протоколі пред`явлення для впізнання за фотознімками джерело походження фотознімків, за якими здійснюється впізнання, а також прізвище, ім`я і по-батькові осіб, представлених на таких фотознімках, про що вказує захисник.

До того ж неґрунтовними є доводи захисника про відсутність у наведених протоколах відомостей щодо осіб, які впізнають, адже у цих протоколах зазначено таких осіб, а саме потерпіла ОСОБА_7 та відповідно свідок ОСОБА_10 , а твердження захисника про необхідність відображення у протоколах впізнання анкетних даних про особу, що впізнає не відповідають вимогам ч. 2 ст. 231 КПК України, відповідно до яких у разі проведення пред`явлення для впізнання згідно з правилами, передбаченими частинами п`ятою і шостою статті 228 цього Кодексу, тобто проведення впізнання за фотознімками, анкетні дані особи, яка впізнає, до протоколу не вносяться і не долучаються до матеріалів досудового розслідування.

При цьому до протоколів впізнання долучені відповідні довідки, у яких вказано особу яка була впізнана, тобто ОСОБА_5 і його анкетні дані, а тому твердження захисника про відсутність таких відомостей не підтверджуються матеріалами справи.

Позиція захисника про те, що свідок ОСОБА_10 , будучи за 30 метрів від ОСОБА_5 , не міг розгледіти форму носа і брів, тип зачіски та підборіддя обвинуваченого, за якими впізнавав останнього згідно протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками, ґрунтується виключно на суб`єктивних судженнях захисника.

Разом з тим, враховуючи, що злочин було вчинено 14.09.2017 о 17 год. 30 хв., коли сонце ще не зайшло і було світло, що підтверджується ілюстративними таблицями до протоколу ОМП, проведеного цього ж дня о 18 год. 50 хв., а також з огляду на те, що свідок ОСОБА_10 під час допиту його у суді не використовував окуляри для зору та не зазначав, що має будь-які проблеми із зором, суд вважає, що свідок, будучи за 20-30 м. від нападника, про що він зазначив у суді, міг розгледіти характерні ознаки зовнішності останнього, за якими він у подальшому впізнав ОСОБА_5 по фотознімкам.

Отже, з урахуванням показань потерпілої і свідка ОСОБА_10 , протоколу ОМП, висновків експертиз та інших належних та допустимих доказів, у суду є єдина версія про вчинення ОСОБА_5 розбою, якою розумна та безстороння особа без вагань може пояснити усю сукупність фактів, установлених судом та на переконання суду саме ця версія, поза розумним сумнівом, доводить винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочині.

Таким чином, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за розбій, поза розумним сумнівом, вчинив дії спрямовані на негайне вилучення майна, а саме грошових коштів потерпілої ОСОБА_7 шляхом застосування фізичного насильства, яке було небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, а тому кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинене особою, яка раніше вчиняла розбій.

Мотиви призначення покарання, а також мотиви прийняття рішення щодо процесуальних витрат, речових доказів та запобіжного заходу.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за останнім місцем відбування покарання, раніше судимий за вчинення умисних майнових злочинів і, будучи умовно-достроково звільненим від відбування покарання за попереднім вироком суду, знову вчинив умисний корисливий злочин. Суд також враховує думку потерпілої, яка наполягала на тривалому ув`язненні ОСОБА_5 та відсутність пом`якшуючих покарання обставин.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому є рецидив злочинів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Водночас, суд враховує те, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 05.10.2011 обвинуваченого ОСОБА_5 засуджено до 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2017 ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково із невідбутим терміном 1 рік 10 місяці 1 день.

Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави 12777 грн. 91 коп. витрат на залучення експертів під час проведення молекулярно-генетичних експертиз.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

З огляду на особу ОСОБА_5 , з метою запобігання ухилення останнього від відбування призначеного йому за цим вироком реального покарання, суд дійшов висновку про необхідність залишити обвинуваченому раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного вище покарання невідбутої частини покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 05.10.2011, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 24.07.2018, зарахувавши у цей строк час перебування його під вартою у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України.

Речові докази, а саме:

- аркуш паперу із написами кульковою ручкою НОМЕР_3 (вова) НОМЕР_4 Приват Банк ОСОБА_14 , недопалок цигарки, зрізи із нігтьових пластин ОСОБА_7 , які знаходяться у камері схову речових доказів Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, а також зразки букального епітелію ОСОБА_5 та ОСОБА_7 - знищити.

- картку платника податків на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходиться у камері схову речових доказів Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, - повернути ОСОБА_5

- кофту сірого кольору, військовий квиток на ім`я ОСОБА_15 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , довіреність від ОСОБА_15 на ОСОБА_7 , довідку на ім`я ОСОБА_7 , два чеки, картку платника податків на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про право на спадщину за законом, видане на ім`я ОСОБА_10 , архівну довідку на ім`я ОСОБА_15 , які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , - повернути останній;

- оптичний диск із інформацією про трафіки з`єднань залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 12777 грн. (дванадцять тисяч сімсот сімдесят сім) 91 коп. витрат на залучення експертів під час проведення судових молекулярно-генетичних експертиз.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: